РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2020Справа № 910/18347/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал»

до Фізичної-особи підприємця Дуча Володимира Миколайовича

про стягнення 14 880,01 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2019 року Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі - КП «Кривбасводоканал», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної-особи підприємця Дуча Володимира Миколайовича (далі - ФОП Дуча В.М., відповідач) про стягнення 14 880,01 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення № 542 від 19.12.201, що виявилось у скиді стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Такі дії відповідача також є порушенням Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 11.12.2017, та Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу, затверджених рішенням Криворізької міської ради № 79 від 13.02.2019.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 14 880,01 грн, з яких: 12 664,88 грн - заборгованість з оплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, 177,30 грн - інфляційна складова боргу, 97,85 грн - 3% річних, 1 053,44 грн - пеня, 886,54 грн - штраф за ставкою 7%.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/18347/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 26.12.2019 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010 отримана позивачем 02.01.2020.

Ухвала суду від 26.12.2019 була також направлена відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, проте була повернута підприємством поштового зв`язку за відсутністю адресата. Направлення вказаної ухвали здійснено судом згідно з рекомендованим поштовим відправленням № 018, яке було повернуто до суду 09.01.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

19.12.2012 між Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» (виробник за договором) та Фізичною-особою підприємцем Дучем Володимиром Миколайовичем (споживач за договором) був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення № 542 (далі - договір).

Місце укладення вищевказаного договору № 542 від 19.12.2012 - м. Кривий Ріг.

Предметом договору є надання Виробником Споживачу послуг з централізованого постачання питної води та водовідведення до межі балансової належності мереж. Виробник зобов`язується забезпечити Споживача питною водою, виробництво якої здійснює ДПП «Кривбаспроміодопостачання», та прийняти від нього стічні води (на підставі Правил № 2202). Споживач зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами (п.п. 1.1-1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахункової заявки споживача, узгодженої відділом Водозбуту Виробника, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. п. 2.2, 2.3 договору загальний обсяг послуг з централізованого постачання питної води орієнтовно складає 6224,76 м.куб./рік. Загальний обсяг послуг з централізованого водовідведення стічних вод орієнтовно складає 6224,76 м.куб./рік.

У п. 2.4 договору сторони визначили об`єкти користування послугами централізованого постачання питної води та водовідведення: магазин непродовольчих товарів по вул. Дніпровське шосе, 10/1; офіс по вул. 4й Зарічній, 24/143; торгівельний центр по вул. Недєліна, 43; офіс по вул. Димитрова, 49/65; офіс по вул. Лермонтова, 20/2; автостоянка по вул. Рязанова, 21; магазин непродовольчих товарів по вул. Мишиніна, 9/43а; магазин непродовольчих товарів по вул. Ватутіна, 20; магазин непродовольчих товарів по вул. Лібкнехта, 1/40.

Пунктом 2.7 договору передбачено, що вода подається споживачу при наявності водовимірювальних приладів, встановлених власними коштами та засобами, згідно з технічними умовами Виробника.

Кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання (з врахуванням втрат води на технологічні потреби), згідно з показниками приладів обліку (п. 2.16 договору).

У п. 4.2 договору сторони домовились, що розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред`явлення платіжного доручення, рахунку або квитанції.

Відповідно до п. 3.2 договору у випадку зміни тарифів на послуги водопостачання та водовідведення Виробник (письмово або через засоби масової інформації) повідомляє про це споживача, відповідно до чинного законодавства України, без додаткового узгодження розмірів і строків їх введення. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження.

Положеннями п. 5.2 договору на Споживача покладений обов`язок забезпечити можливість проведення Виробником у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та присутність свого представника.

Згідно з п. 6.1 договору споживач несе відповідальність згідно з законодавством і цим договором, зокрема, за недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, а також за порушення грошового зобов`язання Споживач повинен сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п. 2.17 договору за кількісний та якісний склад стічних вод субабонента повну відповідальність несе Споживач.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що величина плати за перевищення споживачем обсягів скидання стічних вод, визначених п. 2.3 цього договору або за понаднормативне скидання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу розраховується згідно розділу 6 правил № 2202 (Правила приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу, затверджені рішенням Криворізької міської ради № 2202 від 29.04.2004).

У пунктах 10.1, 10.2 договору сторони домовились, що даний договір набирає чинності з 19.12.2012 та діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до 19.12.2015, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати або внести в нього зміни.

До указаного договору сторони підписали акт розмежування балансової належності мереж водовідведення й експлуатаційної відповідальності сторін, згідно з яким межею поділу є контрольний колодязь на врізці КК1 по вул. Недєліна.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017 були затверджені «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення» та «Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативний скид стічних вод до систем централізованого водовідведення» (далі - Правила № 316 від 01.12.2017).

Крім того, рішенням Криворізької міської ради № 79 від 13.02.2019 були затверджені «Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу» (далі - Правила № 79 від 13.02.2019, місцеві Правила).

За приписами п.п. 4, 5 п. 1 розділу II Правил № 316 від 01.12.2017 виробники повинні, зокрема, контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий відбір контрольних проб, пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень, при порушенні як цих правил, так і місцевих правил приймання. Порядок та періодичність відбору проб визначаються в місцевих правилах приймання, якими є Правила № 79 від 13.02.2019.

Згідно з п. 2 Правил № 316 від 01.12.2017 підприємства зобов`язані виконувати в повному обсязі вимоги цих правил, місцевих правил та договору на послуги водовідведення; своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства; оплачувати рахунки на оплату за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Згідно з п. 6 розділу VI Правил № 316 від 01.12.2017 з метою контролю якості стічних вод споживачів, виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів виконує уповноважений представник виробника, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представник виробника, так і представник споживача.

Судом встановлено, що 28.05.2019 з метою контролю якості стічних вод, які надходять від відповідача у каналізаційну мережу м. Кривого Рогу, для проведення контрольного аналізу стічних вод, представниками КП «Кривбасводоканал» (техніки ІПВ Д. Рябченко та А. Хрустальова) був здійснений відбір проб стічних вод з контрольного колодязя відповідача на врізці КК1 по вул. Недєліна, 43, про що був складений акт про відбір проб стічних вод № 157 від 28.05.2019. Згідно з поясненнями, що надані позивачем у позовній заяві, представник відповідача у телефонному режимі відмовився бути присутнім при відборі проб стічних вод.

За результатом лабораторного дослідження проби стічних вод, відібраної 28.05.2019 з контрольного колодязя на врізці КК1, Хіміко-бактеріологічною лабораторією КП «Кривбасводоканал» був складений протокол дослідження якості стічних вод № 407 від 03.06.2019, з якого вбачається невідповідність стічних вод, скинутих відповідачем у систему каналізації м. Кривого Рогу, Правилам приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення м. Кривого Рогу, а саме виявлено перевищення допустимих концентрацій вмісту забруднюючих речовин з наступними показниками: фосфати - 7,65 мг/дм (при допустимій концентрації 3,9 мг/дм); ХСК/БСК5 - 2,68 (при допустимій величині ? 2,5 (БСК5 = 36,6 мг О2/дм3, ХСК = 98,0 мгО /дм3).

Листом № 5973 від 07.06.2019 КП «Кривбасводоканал» повідомило відповідача про результати хімічного аналізу та перевищення норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які відводяться до міської каналізації, що були виявлені за результатами лабораторного дослідження проб стічних вод взятих з контрольного колодязя на врізці КК1. Одночасно з вказаним листом позивач направив відповідачу акт відбору проб стічних вод № 157 від 28.05.2019. Факт направлення вказаних документів підтверджується фіскальним чеком підприємства поштового зв`язку від 07.06.2019.

12.08.2019 КП «Кривбасводоканал» направило відповідачу рахунок № 83 від 30.07.2019 на сплату додаткової плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями у систему централізованого водовідведення за період з 28.02.2019 по 28.05.2019 на суму 12 664,88 грн. Вказаний рахунок був отриманий відповідачем 23.08.2019, однак у строк, визначений п. 4.2 договору, оплачений не був.

Відповідно до п. 6.16 Правил № 79 від 13.02.2019, якщо виробником встановлено факт одночасного скиду до системи централізованого водовідведення кількох забруднень у концентраціях, що перевищують допустимі концентрації (ДК), застосовується коефіцієнт кратності. Додаткова плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням ДК, що встановлено контрольним аналізом і підтверджено актом відбору проб стічних вод та протоколом дослідження якості стічних вод, стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виробником, до дати зафіксованого порушення, але не більше дев`яноста днів (п. 6.17 указаних Правил).

Отже, позивач, встановивши перевищення відповідачем допустимих концентрацій забруднюючих речовин при скиданні стічних вод у систему каналізації міста Кривого Рогу, нарахував відповідачу додаткову плату за таке порушення.

Застосування вказаної міри відповідальності до відповідача суд вважає правомірним.

Доказів того, що відбір проб здійснювався позивачем з порушенням Правил прийняття стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Кривого Рогу та механізму проведення контролю за скиданням стічних вод, встановлених Правилами № 316 від 01.12.2017 та Правилами № 79 від 13.02.2019, відповідач суду не надав, при цьому відповідачем не було ініційовано проведення паралельного та арбітражного аналізу контрольної проби стічних вод. Суд також зазначає, що наявність або відсутність підпису споживача на актах, складених виробником послуг, не призводить до протиправності цього акту, на підставі якого в подальшому виробником здійснюється розрахунок плати за виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах.

Щодо правильності здійсненого позивачем розрахунку суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.8 Правил № 79 від 13.02.2019 визначення величини плати за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення виробника (Рс) розраховується за формулою: Pc = T Ч Qd + 5Т Ч Qpd + Kk Ч Т Ч Qpz , де: Т - тариф, установлений за надання послуг централізованого водовідведення споживачам, віднесеним до відповідної категорії, грн./м3 ; Qd - об`єм скинутих споживачем стічних вод у межах, обумовлених договором, м3; Qpd - об`єм скинутих споживачем стічних вод понад обсяги, обумовлені договором, м3 ; Qpz - об`єм скинутих споживачем стічних вод з понаднормативними забрудненнями, м3 ; Kk - коефіцієнт кратності, який ураховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до п. 6.16 Правил № 79 від 13.02.2019, якщо виробником встановлено факт одночасного скиду до системи централізованого водовідведення кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, застосовується коефіцієнт кратності. Додаткова плата за скид споживачем стічних вод з перевищенням ДК, що встановлено контрольним та/або арбітражним аналізом і підтверджено актом відбору проб стічних вод та протоколом дослідження якості стічних вод (додатки 4, 5), стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виробником, до дати зафіксованого порушення, але не більше дев`яноста днів. Додаткова плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих споживачем за цей період з певного об`єкта

Перевіривши розмір додаткової плати за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, які скидались відповідачем у систему централізованого водовідведення міста Кривого Рогу у період з 28.02.2019 по 28.05.2019, виявлених за результатами відібрання проб 28.05.2019 у відповідача, суд вважає, що позивач вірно визначив суму плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями в сумі 12 664,88 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, що підтверджують сплату ним боргу перед позивачем або спростовують доводи останнього, суду не надав, доказів оскарження дій, вчинених КП «Кривбасводоканал» під час здійснення контролю якості стічних вод, суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 12 664,88 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 1 053,44 грн пені та 886,54 грн штрафу за ставкою 7%.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем протягом трьох банківських днів після пред`явлення платіжного доручення, рахунку або квитанції.

Матеріалами справи підтверджується, що рахунок № 83 від 03.07.2019 відповідач отримав 23.08.2019, отже, останнім днем строку виконання відповідачем зобов`язання з оплати вказаного рахунку було 29.08.2019, а порушення строку виконання вказаного зобов`язання почалось з 30.08.2019.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач додаткову плату за перевищення вмісту забруднюючих речовин в стічних водах, не оплатив, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.1 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг водопостачання та водовідведення у термін, зазначений у п. 4.2 цього договору, споживач сплачує на користь виробника пеню у розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що позивач неправильно визначив дату початку нарахування пені, а саме позивач починає нараховувати пеню з 29.08.2019, у той час, як порушення строку виконання грошового зобов`язати відповідачем почалось з 30.08.2019. Відтак, нараховувати пеню буде правомірно з 30.08.2019.

Здійснивши власний розрахунок пені за період з 30.08.2019 по 30.11.2019, суд встановив, що розмір пені становить 1 041,64 грн. Таким чином, вказана позовна вимога є обґрунтованою, проте підлягає задоволенню у розмірі меншому, ніж визначено позивачем, а саме у розмірі 1 041,64 грн.

У той же час, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу за ставкою 7%, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно з дотриманням вимог закону та укладеного сторонами договору, отже, стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 886,54 грн.

Позивач також просив суд стягнути з відповідача грн інфляційну складову боргу в розмірі 177,30 та 3% річних в розмірі 97,85 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання споживач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що позивач невірно визначив дату початку їх нарахування, зокрема починає нараховувати 3% річних з 29.08.2019, у той час, як порушення строку виконання грошового зобов`язати відповідачем почалось з 30.08.2019. Відтак нараховувати 3% річних буде правомірно з 30.08.2019.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних за період з 30.08.2019 по 30.11.2019, суд встановив, що їх розмір становить 96,81 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних заявлена позивачем обґрунтовано та правомірно, проте підлягає задоволенню у розмірі, визначеному судом, а саме 96,81 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційної складової боргу, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно з дотриманням вимог закону та укладеного сторонами договору. Отже, з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в розмірі, визначеному позивачем 177,30 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у розмірі 12 664,88 грн, пені в розмірі 1 041,64 грн, штрафу в розмірі 886,54 грн, 3% річних в розмірі 96,81 грн, інфляційної складової боргу в розмірі 177,30 грн.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної-особи підприємця Дуча Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6А, ідентифікаційний код 03341316) заборгованість з оплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у розмірі 12 664,88 грн (дванадцять тисяч шістсот шістдесят чотири грн 88 коп.), штраф у розмірі 886,54 грн (вісімсот вісімдесят шість грн 54 коп.), пеню в розмірі 1 041,64 грн (одна тисяча сорок одна грн 64 коп.), 3% річних в розмірі 96,81 грн (дев`яносто шість грн 81 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 177,30 грн (сто сімдесят сім грн 30 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 919,34 грн (одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять грн 34 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.03.2020.

Суддя О.Г. Удалова