РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2020Справа № 910/16772/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав», м. Київ

в інтересах Компанії PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"», м. Київ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Іноземне підприємство « 1+1 Продакшн», м. Київ

про стягнення 87 000, 00 грн.

Представники:

від позивача: Яценко О.С.;

від відповідача: Заянчуковський С.О.;

від третьої особи: Заянчуковський С.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» в інтересах Компанії PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS) (далі - позивач/ДО «УААСП») звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» (далі - ТзОВ «ТРК "Студія 1+1"»/відповідач) про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав у розмірі 87 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.08.2015 року в період з 11 год. 05 хв. до 12 год. 07 хв. відповідачем здійснено бездоговірне публічне сповіщення музичних творів, виключні майнові права на які належать позивачу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.09.2016 (суддя Прокопенко Л.В.) порушив провадження у справі № 910/16772/16 та призначив її до розгляду у судовому засіданні на 19.10.2016 за участю представників сторін, яких зобов`язав надати суду певні документи.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 04.10.2016, у зв`язку із прийняттям Верховною Радою України Постанови про звільнення судді ОСОБА_1 , проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 910/16772/16 передано на розгляд судді Бондарчук В.В.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.10.2016 (суддя Бондарчук В.В.) справу № 910/16772/16 прийняв до провадження та призначив до розгляду у судовому засіданні на 24.10.2016 за участю представників сторін.

У судовому засіданні 24.10.2016 представник відповідача надав клопотання, у якому просив суд залучити до участі у даній справі Іноземне підприємство « 1+1 Продакшн» у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, обґрунтовуючи тим, що відповідач безпосередньо не здійснював використання творів, оскільки зазначені у позовній заяві твори у вказаний час могли демонструватись лише у складі цілісного аудіовізуального твору «Світ навиворіт-6» на підставі договору «О производстве аудиовизуального произведения и передаче (уступке) имущественных прав» від 01.09.2014, укладеним між відповідачем та Іноземним підприємством « 1+1 Продакшн». Відповідно до пунктів даного договору Іноземне підприємство « 1+1 Продакшн» зобов`язалось придбати майнові права авторів, чиї твори увійдуть, як складова частина цілісного аудіовізуального твору «Світ навиворіт-6» та нести відповідальність у випадку пред`явлення претензій та/або позовів з боку авторів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.10.2016 залучив до участі у справі Іноземне підприємство « 1+1 Продакшн» третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відклав судове засідання на 07.11.2016.

У судовому засіданні 07.11.2016 представник відповідача надав клопотання, у якому просив суд для встановлення належності відеозапису призначити у справі судову експертизу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.11.2016 відклав судове засідання на 12.12.2016 за участю представників сторін.

У судовому засіданні 12.12.2016 представник відповідача та третьої особи підтримав подане клопотання про призначення судової експертизи.

Представник позивача надав письмові заперечення проти призначення у справі судової експертизи, в яких зазначив, що відповідачем у клопотанні не обґрунтовано, яким чином відповіді на поставлені відповідачем запитання вплинуть на вирішення питання щодо публічного сповіщення спірних музичних творів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.12.2016 у справі № 910/16772/16 призначив судову експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинив провадження на час її проведення. На вирішення експерта суд поставив наступні питання:

- Чи містить відеозапис, який міститься на носії формату DVD-R, що знаходиться в матеріалах справи та є додатком до акту фіксації публічного сповіщення творів від 09.08.2016, ознаки механічного, електроакустичного монтажу або прояви будь-якої попередньої цифрової обробки?;

- За допомогою якого технічного пристрою відбулося використання у передачі «Світ Навиворіт-6»? музичних творів, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавець - ОСОБА_2, ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_2 (виконавець - ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_3 (виконавець - ІНФОРМАЦІЯ_4), ІНФОРМАЦІЯ_5 (виконавець -ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_6 (виконавець - ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_8 (виконавець - ОСОБА_7)?;

- Чи можливо з відеозапису, який міститься на носії формату DVD-R, що знаходиться в матеріалах справи та є додатком до акту фіксації публічного сповіщення творів від 09.08.2016, встановити джерело звучання музичних творів, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавець - ОСОБА_2, ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_2 (виконавець - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (виконавець - ІНФОРМАЦІЯ_4), ІНФОРМАЦІЯ_5 (виконавець -ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_6 (виконавець - ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_8 (виконавець - ОСОБА_7)?.

02.10.2019 Господарський суд міста Києва направив лист №01-37.1/885/19 від 01.10.2019 на адресу експертної установи з проханням надати суду інформацію про стан проведення судової експертизи.

28.11.2019 на адресу Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи № 910/16772/16 з висновком експерта № 2377/17-35 від 22.11.2019, складеним за результатами проведення судової експертизи відеозвукозапису.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.12.2019 поновив провадження у справі №910/16772/16, визначив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 23.12.2019.

19.12.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «ТРК "Студія 1+1"» заперечило проти задоволення позову, посилаючись на те, що на час розгляду цієї справи ДО «УААСП» втратило повноваження, які були підставами для звернення до суду з цим позовом, оскільки свідоцтво про облік організації колективного управління ДО «УААСП» №3/2003 від 22.08.2003 втратило чинність, ДО «УААСП» вже не є членом CISAC, відповідно насьогодні унеможливлений представляти інтереси Компанії PERFORMING RIGHT SOCIETY LIMITED (PRS).

23.12.2019 суд відклав підготовче засідання на 27.01.2020.

09.01.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій ДО «УААСП» зазначила, що на даний час діє, як організація колективного управління, здійснюючи функції збирання та розподілу винагороди для суб`єктів авторського та суміжних прав.

22.01.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача.

27.01.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.02.2020.

06.02.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові докази по справі.

24.02.2020 у судове засідання з`явились представники сторін, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» на час звернення до суду з цим позовом була організацією колективного управління, яка діяла на підставі Статуту, затвердженого наказом Державної служби інтелектуальної власності від 10.10.2014 року № 440-н і зареєстрованого державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві 14.10.2014 № 2047929, Свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України "Про облік організацій колективного управління" № 3/2003 від 22.08.2003 року та відповідно до положень ст. 47-49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (який діяв на час виникнення цього спору) управляла на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права.

Відповідно до своїх повноважень, передбачених положеннями статей 47-49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (який діяв на час виникнення цього спору), позивач на території України управляв виключними майновими авторськими правами, на підставі чого укладав з юридичними та фізичними особами угоди (надавав дозволи) на використання творів авторів (в тому числі шляхом публічного виконання), проводив збір, розподіл і виплату авторської винагороди, здійснював захист порушених авторських прав.

Згідно ст. 45 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (який діяв на час виникнення цього спору), суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами, зокрема, через організацію колективного управління.

Частиною 1 ст. 47 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (який діяв на час виникнення цього спору) передбачено, що суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління.

Згідно ч. 4 ст. 47 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (який діяв на час виникнення цього спору), організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів. Організації колективного управління можуть доручати на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями управляти на колективній основі за кордоном майновими правами українських суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі й про взаємне представництво інтересів.

У відповідності з підпунктом "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (який діяв на час виникнення цього спору), організації колективного управління повинні виконувати від імені суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб`єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов`язковим.

Разом з тим така організація, пред`явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб`єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

Відповідно до п. 49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності», організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб`єктів авторського права суд повинен з`ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб`єктом авторського права. Якщо в організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб`єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Так, на підтвердження повноважень Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» на колективне управління виключними майновими авторськими правами Компанії Performing Right Society Limited (далі - PRS) способом публічного виконання спірних музичних творів свідчить укладений між сторонами договір про взаємне представництво інтересів, умовами якого передбачено, що згідно з даним договором PRS надає ДО УААСП невиключне право видавати на території, на якій діє остання, необхідні дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно з національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права (копірайт, інтелектуальна власність і т.п.) як тих, що діють нині, так і таких, що будуть прийняті і наберуть чинності під час дії даного договору.

За умовами даного договору термін «публічне виконання» включає будь-які звукові супроводи та виконання, доступні для слухового сприйняття публіки в будь-якому місці на території, на якій діє кожне з договірних товариств, якими б засобами і яким би чином це не досягалось, включаючи як засоби вже відомі і такі, що використовуються, так і ті, що можуть бути винайдені і почати використовуватись в період чинності даного договору. Термін «публічне виконання» включає в себе, зокрема: живе виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою механічних засобів, таких як фонографічні записи, магнітні стрічки, магнітні плівки та звукові доріжки (магнітні та інші); таке, що передається засобами проекції (звукові фільми), в передачах організацій мовлення (такі, як радіо і телебачення, передані напряму або ретрансльовані, та ін.), а також за допомогою засобів бездротового прийому (радіо- і телеприймачів, та телепоглинаючих засобів тощо та аналогічних засобів та обладнання і т. ін.)

Відповідно до ст. 2 договору, невиключне право видавати дозволи на виконання, як це передбачено ст. 1, уповноважує кожне товариство в обсязі його повноважень, які випливають з даного договору, а також з його власного статуту та правил, а також національного законодавства країни або країн, у яких діє товариство, зокрема:

- дозволяти або забороняти як від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права, публічні виконання творів з репертуару іншого товариства, а також надавати усі необхідні дозволи на такі виконання;

- пред`являти та підтримувати від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права будь-які судові позови проти будь-яких фізичних або юридичних осіб, органів виконавчої влади або інших органів, що несуть відповідальність за неправомірне виконання відповідних творів; вести справи, укладати мирові угоди, передавати спори на арбітражний розгляд, звертатися до суду, спеціального чи адміністративного трибуналу.

Даний договір вступає в силу з 01.06.2006 та відповідно до положень статті 14, діє до 31.12.2007, якщо тільки його не буде припинено будь-якою із сторін повідомленням рекомендованим листом до закінчення цього періоду (п.1 ст. 13 договору).

Також, до договору про взаємне представництво інтересів укладено додаткові угоди від 01.11.2007, від 07.07.2010, від 28.04.2012, від 20.03.2013.

Водночас, Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (на час звернення до суду з позовом) була постійним і повноважним членом міжнародної неурядової організації - Міжнародна конфедерація авторських та композиторських товариств (CISAC), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів. Зазначене підтверджується, зокрема, листом Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC) від 02.04.2013 року, в якому зазначено, що ДП УААСП (правонаступником якого є Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав») є визнаним членом CISAC з 15.12.2000 року та зобов`язане діяти згідно з правилами CISAC. Кожне товариство має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору створеного його членами. Інформація про твори, надана членами кожного товариства також надається кожному товариству-партнеру. Товариства можуть отримати дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC ("CIS-net"), наприклад: товариство до якого належить певний композитор, автор або видавець, може бути визначене, якщо звернутися до так званого каталогу Зацікавлених Сторін (більш відома як "ІРІ"). Управління ІРІ було передано швейцарському товариству SUISA. ІРІ - електронна база даних, яка вміщує інформацію про композиторів, авторів та видавців творів, які захищені авторським правом, і яка надається товариством SUISA для всіх товариств світу у електронному вигляді.

Також, між SUISA Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори, як власником і менеджером ІРІ Системи, та Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (правонаступником якого є Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав»), як користувачем, була укладена Угода користувачів ІРІ, відповідно до якої користувачу надано доступ до системи ІРІ.

З виписок із системи ІРІ вбачається, що авторські майнові права на твори «ІНФОРМАЦІЯ_1» ориг. виконавець ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , «ІНФОРМАЦІЯ_2» ориг. виконавець ОСОБА_4 , «ІНФОРМАЦІЯ_3» ориг. виконавець ІНФОРМАЦІЯ_4, «ІНФОРМАЦІЯ_5» ориг. виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_6» ориг. виконавець ОСОБА_6), «ІНФОРМАЦІЯ_8» ориг. виконавець ОСОБА_7 перебувають в управлінні іноземної організації колективного управління - Performing Right Society Limited. Відповідно до договору про взаємне представництво інтересів укладених між вище зазначеною іноземною організацією колективного управління та Державною організацією «Українське агентство з авторських та суміжних прав», на території України авторськими майновими правами щодо перелічених творів управляє Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав».

Отже, наведені вище обставини свідчать про те, що Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (далі - Агентство) здійснювала колективне управління виключними майновими авторським правами Компанії Performing Right Society Limited на перелічені вище музичні твори.

Так, до майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності», використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до наказу Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» № Ф/86/15 від 07.08.2015 «Про проведення фіксації» на виконання ст. 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (на час виникнення спірних правовідносин), уповноваженим представником Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» Лісовим О. Д. складено акт фіксації публічного сповіщення творів.

В цьому акті зазначено, що 09.08.2015 в період з 11 год. 05 хв. до 12 год. 07 хв. Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» здійснено публічне сповіщання музичних творів, зокрема: «ІНФОРМАЦІЯ_1» ориг. виконавець ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , «ІНФОРМАЦІЯ_2» ориг. виконавець ОСОБА_4 , «ІНФОРМАЦІЯ_3» ориг. виконавець ІНФОРМАЦІЯ_4, «ІНФОРМАЦІЯ_5» ориг. виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_6» ориг. виконавець ОСОБА_6, «ІНФОРМАЦІЯ_8» ориг. виконавець ОСОБА_7. Фіксація здійснювалась з використанням відеокамери Panasonic NV GS 55 на відеокасету mini DV №21 №2 DS 4 AR 137.

При цьому, суд відзначає, що в матеріалах справи міститься копія відеофіксації від 09.08.2015 публічного сповіщення музичних творів - DVD-R.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. «а», статті 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин).

22.11.2019 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено судову експертизу відеозвукозапису у справі №910/16772/16, за результатами проведення якої експерт дійшов висновку про те, що вирішити питання № 1: чи містить відеозапис, який міститься на носії формату DVD-R, що знаходиться в матеріалах справи та є додатком до акту фіксації публічного сповіщення творів від 09.08.2019, ознаки механічного, електроакустичного монтажу або прояви будь-якої попередньої цифрової обробки експертними методами неможливо, оскільки на дослідження надано копію відеозапису.

Крім того, як вбачається з листа №2301-07/4610-07 від 30.01.2020 Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України станом на час розгляду цієї справи по суті, свідоцтво про облік організації колективного управління ДО «УААСП» №3/2003 від 22.08.2003 втратило чинність, внаслідок чого позивач не внесений до реєстру організацій колективного управління.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Згідно п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Судом встановлено, що уповноваженим представником Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» Лісовим О.Д. складено акт фіксації публічного сповіщення творів, в якому зазначено, що 09.08.2015 в період з 11 год. 05 хв. до 12 год. 07 хв. відповідачем здійснено публічне сповіщання музичних творів, зокрема: « ІНФОРМАЦІЯ_1» ориг. виконавець ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , «ІНФОРМАЦІЯ_2» ориг. виконавець ОСОБА_4 , «ІНФОРМАЦІЯ_3» ориг. виконавець ІНФОРМАЦІЯ_4, «ІНФОРМАЦІЯ_5» ориг. виконавець ОСОБА_5, «ІНФОРМАЦІЯ_6» ориг. виконавець ОСОБА_6, «ІНФОРМАЦІЯ_8» ориг. виконавець ОСОБА_7. Фіксація здійснювалась з використанням відеокамери Panasonic NV GS 55 на відеокасету mini DV №21 №2 DS 4 AR 137.

Так, відповідно до ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Як вбачається з висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.11.2019, вирішення питання № 1: чи містить відеозапис, який міститься на носії формату DVD-R, що знаходиться в матеріалах справи та є додатком до акту фіксації публічного сповіщення творів від 09.08.2019, ознаки механічного, електроакустичного монтажу або прояви будь-якої попередньої цифрової обробки експертними методами неможливо, оскільки на дослідження надано копію відеозапису.

Водночас, представник позивача у судовому засіданні повідомив суд, що надати оригінал електронного доказу або його копію, засвідчену електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" суду для огляду ДО «УААСП» не має можливості.

Отже, ураховуючи, що позивачем на підтвердження використання відповідачем вищевказаних музичних творів не надано належних доказів в розумінні ст. 76, ст. 77 ГПК України та приймаючи до уваги висновок експерта у цій справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія "Студія 1+1"» компенсації за порушення майнових авторських прав в розмірі 87 000,00 грн, внаслідок їх недоведення.

За таких обставин, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 02.03.2020.

Суддя В.В. Бондарчук