ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

06.03.2020 Справа № 904/3642/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", м. Ізмаїл

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Дніпротранссервіс", м. Новомосковськ

про стягнення заборгованості у розмірі 2 438 868, 29 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Дніпротранссервіс" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 2 438 868, 29 грн., з яких: 2 000 156, 51 грн. - основний борг, 66 138, 82 грн. - інфляційні втрати, 29 044, 16 грн. - 3 % річних; 343 528, 81 грн. - пеня.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №604/ОЭРФ від 06.09.2019 в частині сплати платежів за використання понтонів.

03.03.2020 засобами електронного зв`язку надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" про забезпечення позову.

04.03.2020 Позивач повторно подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на зазначених в цій заяві рахунках. Крім того, за змістом поданої заяви Позивач просив вважати помилково поданою її попередню редакцію, що подана 03.03.2020.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на вчинення протягом усього розгляду даної справи Відповідачем дій, спрямованих на його затягування. Крім того, заявник вказує на відсутність у Відповідача рухомого та нерухомого майна, що на його думку свідчить про ризик ускладнення або неможливості виконання рішення у даній справі.

Додатково, Позивач звертає увагу на розмір статутного капіталу товариства Відповідача, який складає усього 1 000, 00 грн.

Перелічені вище обставини, на думку Позивача, свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо). Саме лише посилання в заяві на вчинення Відповідачем дій спрямованих на затягування розгляду справи та відсутність у останнього майна не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З приводу посилання позивача на розмір статутного капіталу ТОВ "Компанія "Дніпротранссервіс", суд вважає за необхідне зазначити, що такий капітал формується за рахунок внесків його засновників при створенні юридичної особи, а отже його розмір жодним чином не може свідчити про майновий (фінансовий) стан товариства.

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський