ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2020 Справа№ 914/518/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши матеріали

заяви:товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Хол», м. Львів,
про:забезпечення позову,
у справі за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Хол», м. Львів,
до відповідача 1:товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-11», м. Львів,
до відповідача 2:акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Дніпро,
про: заборону вчиняти дії.
Представники сторін не викликались (не повідомлялись).
Обставини справи

28 лютого 2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Хол» подано позовну заяву до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-11» та відповідача 2: акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про заборону вчиняти дії.

Також, разом із даним позовом, заявником подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно з якою заявник просить заборони Відповідачу 1 та Відповідачу 2 вчиняти дії направлені на розірвання Договору оренди №44/3-2018 від 08.08.2018 в односторонньому порядку та дії щодо повернення (вилучення) майна з користування ТзОВ «Регіон-Хол» до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили.

Згідно з частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Позиція заявника

08 серпня 2018 року між ТзОВ «Регіон-Хол» та ТзОВ «САТУРН-11» укладено Договір оренди № 44/3-2018 від 08.08.2018. Відповідно до умов зазначеного Договору оренди ТзОВ «Регіон-Хол» прийняло в строкове платне користування об`єкт нерухомості - стаціонарну автозаправну станцію, що знаходиться за адресою: Львівська область, Сколівський район, с. Верхнє Синьовидне, вул. Січових Стрільців, 207а.

Вказаний об`єкт нерухомості отримано Відповідачем 1 на підставі Договору фінансового лізингу, укладеного з Відповідачем 2 у 2016 році.

Заявник стверджує, що 14 грудня 2019 року ТзОВ «Регіон-Хол» отримало від Відповідача 1 повідомлення №11/2 про те, що останній в односторонньому порядку припиняє договір № 44/3-2018 від 08.08.2018, у зв`язку з неможливістю його належного виконання через неправомірні дії АТ КБ «Приватбанк», який в односторонньому порядку в порушення ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» має намір розірвати договір лізингу, укладений Відповідачем 1 та Відповідачем 2.

ТзОВ ««Регіон-Хол» вказує, що внаслідок зазначених дій відповідачів позивачу буде завдано збитки в сумі 22'534'888,80 грн, а тому заявник вимушений з метою попередження спричинення вказаних збитків звертатися до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд заборонити Відповідачам вчиняти дії направлені на припинення Договору суборенди, а також дії направлені на вилучення згаданого нерухомого майна.

Також заявник зазначає, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження останньому стало відомо про відкриття 12.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А. А. виконавчого провадження № 61254082 щодо ТзОВ «Сатурн-11», стягувачем за яким виступає АТ КБ «Приватбанк» щодо вилучення на користь останнього об`єктів фінансового лізингу, що є предметом Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016.

У зв`язку з вищенаведеним заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти дії, направлені на розірвання договору оренди №44/3-2018 від 08.08.2018 в односторонньому порядку та дії щодо повернення (вилучення) майна з користування ТОВ «Регіон-Хол» до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили.

Позиція суду.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (постанова Верховного суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2552цс16).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України у постанові № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», умовою застосування заходів по забезпеченню позову є достатньо обґрунтоване припущення, що можуть виникнути ускладнення під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпеченню позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд також враховує положення пункту 3 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 про адекватність заходу до забезпечення позову. Згідно з цим пунктом постанови адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки у даному випадку Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон Хол» звернулось до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування запропонованого заходу забезпечення позову.

Враховуючи наведені приписи законодавства, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є дві вимоги немайнового хакатреру, перша з яких стосується заборони відповідачу 1 - ТзОВ «Сатурн-11» вчиняти дії направлені на розірвання Договору суборенди № 8-2018 від 08.08.2018 в односторонньому порядку та вилучення об`єкту суборенди з користування позвача - ТзОВ «Регіон-Хол», друга стосується заборони відповідачу 2 - АТ КБ «Приватбанк» вчиняти дії направлені на розірвання Договору суборенди №44/3-2018 від 08.08.2018 в односторонньому порядку та вилучення об`єкта суборенди з користування позивача - ТзОВ «Регіон-Хол».

Заява про забезпечення позову є містить вимоги про заборону відповідачу 1 - ТзОВ «Сатурн-11» та відповідачу 2 - АТ КБ «Приватбанк» вчиняти дії направлені на розірвання Договору суборенди №44/3-2018 від 08.08.2018 в односторонньому порядку та дії щодо повернення (вилучення) об`єкта оренди з користування ТзОВ «Регіон-Хол» до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили.

Так, з аналізу наведених вимог позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вбачається що заявлене забезпечення позову направлене на задоволення позовних вимог, ще до того, як спір буде вирішено по суті, оскільки вимоги, викладені у заяві про забезпечення позову є тотожними із предметом спору у даній справі, що суперечить приписам ч. 11 ст. 137 ГПК України.

Таким чином, розглянувши подану на розгляд суду заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про відсутність підстав вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, а відтак, у задоволенні заяви ТзОВ «Регіон-Хол» про забезпечення позову необхідно відмовити.

Також слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Хол» про забезпечення позову (вх. № 603/20) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки визначені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.