ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Справа№ 910/17428/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання: Ковган О.І.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 25.02.2020
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія"

на рішення господарського суду м. Києва від 13.05.2019

у справі №910/17428/17 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Гранд-Фурор"

до відповідача ТОВ "Експлуатаційна компанія"

про 1 533 021,45 грн.

та за зустрічним позовом ТОВ "Експлуатаційна компанія"

до відповідача ТОВ "Гранд-Фурор"

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1.Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4",

2.Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оболонська 7'Я",

3.Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Затишна оселя",

4.Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 2016"

про стягнення 779 760,38 грн.

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду м. Києва від 13.05.2019 по справі №910/17428/17 задоволено повністю первісний позов ТОВ "Гранд-Фурор" до ТОВ "Експлуатаційна компанія"; стягнуто з ТОВ "Експлуатаційна компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Фурор" 1 533 021,45 грн. боргу, 22 995,32 грн. судового збору; відмовлено повністю у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Експлуатаційна компанія" до ТОВ "Гранд-Фурор".

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ТОВ "Експлуатаційна компанія" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 по справі №910/17428/17, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Гранд-Фурор" відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначено, що Господарським судом міста Києва не було належним чином враховано, що деякі об`єкти, зазначені в додатках до договору, станом на 01.07.2017 не обслуговувались відповідачем у зв`язку з передачею їх до інших управителів та відповідно послуги на цих об`єктах не надавались. Також, Господарським судом не було досліджено наявність процедури банкротства відповідача.

Від ТОВ "Гранд-Фурор" надійшов відзив в якому зазначено, що доводи відповідача, що об`єкти, зазначені в додатках до договору, станом на 01.07.2017 не обслуговувались, є не вірними та не обгрунтовані.

Представники сторін повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій ухвали суду.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-Фурор" (виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" (замовник) уклали договір про надання послуг № 1 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язався за завданням замовника надати послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Обсяг, вартість та адреса місця надання послуг, періодичність їх виконання вказані у додатках до цього договору, які є невід`ємними частинами цього договору (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Договору, виконавець надає замовнику послуги: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітин, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, поливання дворів, клумб та газонів, прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, прибирання паркінгу, охорона та прибирання паркінгу.

Відповідно до п.3.1.-3.4. Договору, вартість послуг визначається сторонами щомісячно та зазначається в актах наданих послуг. Виконавець щомісячно надає замовнику для підписання акти наданих послуг у двох примірниках. Замовник протягом 3-х днів зобов`язаний повернути виконавцю підписаний примірник акту наданих послуг. У випадку неповернення замовником виконавцю підписаного акту наданих у послуг протягом 3-х днів, такі акти вважаються підписаними. Оплата наданих виконавцем послуг здійснюється замовником протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Згідно з п.4.2. Договору замовник зобов`язаний оплачувати послуги на умовах та в порядку, зазначеному в розділі 3 даного Договору.

За період з липня по листопад 2017 року позивач за первісним позовом надіслав на адресу відповідача за зустрічним позовом акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 2084231,16 грн.

За липень 2017 року суму 418184,82 грн (опис вкладення у цінний лист від 14.09.2017 та фіскальний чек від 14.09.2017), а саме:

- № ОУ-0000030 від 31.07.2017, № ОУ-0000029 від 20.07.2017; № ОУ-0000026 від 10.07.2017 (послуги з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, охорона та прибирання паркінгів за період з 01.07.2017 по 10.07.2017 на суму 134178,70 грн.; за період з 11.07.2017 по 20.07.2017 на суму 134178,70 грн; за період з 21.07.2017 року по 31.07.2017 року на суму 147596,44 грн,

- № ОУ-0000031 від 31.07.2017 (послуги поливання дворів, клумб та газонів у липні 2017 на суму 2230,98 грн.).

За серпень 2017 року на суму 418184,82 грн (опис вкладення у цінний лист від 14.09.2017 та фіскальний чек від 14.09.2017), а саме:

- № ОУ-0000034 від 31.08.2017, № ОУ-0000033 від 21.08.2017; № ОУ-0000032 від 10.08.2017 (послуги з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, охорона та прибирання паркінгів за період з 01.08.2017 по 10.08.2017 на суму 134178,70 грн; за період з 11.08.2017 по 21.08.2017 на суму 147596,44 грн; за період з 22.08.2017 року по 31.08.2017 року на суму 134178,70 грн);

- № ОУ-0000035 від 31.08.2017 (послуги поливання дворів, клумб та газонів у серпні 2017 року на суму 2230,98 грн.)

За вересень 2017 року на суму 415953,84 грн (опис вкладення у цінний лист від 11.10.2017 та фіскальний чек від 11.10.2017), а саме: №ОУ-0000069 від 11.09.2017 на суму 152516,40 грн; № ОУ-0000070 від 20.09.2017 на суму 124786,15 грн; № ОУ-0000071 від 30.09.2017 на суму 138651,29 грн.

За жовтень 2017 року на суму 415953,84 грн (опис вкладення у цінний лист від 13.11.2017 та фіскальний чек від 13.11.2017), а саме: №ОУ-0000072 від 10.10.2017 на суму 134178,70 грн, №ОУ-0000073 від 20.10.2017 на суму 134178,70 грн, №ОУ-0000071 від 30.09.2017 на суму 147596,44 грн.

За листопад 2017 року на суму 415953,84 грн (опис вкладення у цінний лист від 13.12.2017 та фіскальний чек від 13.12.2017, а саме: №ОУ-0000075 від 10.11.2017 на суму 138651,28 грн, №ОУ-0000076 від 20.11.2017 на суму 138651,28 грн, №ОУ-0000077 від 30.11.2017 на суму 138651,28 грн.

Відповідач за первісним позовом сплатив 135 255,87 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" (замовник) своїм листом №301 від 25.09.2017 повернуло акти №ОУ-0000030 від 31.07.2017, №ОУ-0000029 від 20.07.2017; №ОУ-0000026 від 10.07.2017, №ОУ-0000031 від 31.07.2017, №ОУ-0000034 від 31.08.2017, №ОУ-0000033 від 21.08.2017; №ОУ-0000032 від 10.08.2017, №ОУ-0000035 від 31.08.2017 без підписання, зазначивши, що ці акти складені з порушенням узгоджених між сторонами умов договору №1 від 01.04.2015 та додаткових угод до нього №1 та №2 від 01.04.2015. А саме: не вказана ціна послуги, об`єм послуги та вартість послуги в прив`язці до місця надання послуги (адреси) відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору та додаткових угод до нього №1 та №2 від 01.04.2015, строки надання актів здачі прийняття-робіт суттєво відрізняються від строків виконання таких робіт; за даними товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" виконавець не надав вищевказані послуги замовнику в липні-серпні 2017 року.

З огляду на вищезазначене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-Фурор" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" про стягнення 836 369,64 грн. за договором про надання послуг № 1 від 01.04.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не розрахувався за надані позивачем послуги за липень-серпень 2017 року (акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000032 на суму 134178,70 грн., № ОУ-0000034 на суму 134178,70 грн., № ОУ-0000031 на суму 2230,98 грн., № ОУ-0000030 на суму 147596,44 грн., № ОУ-0000029 на суму 134178,70 грн., № ОУ-0000026 на суму 134178,70 грн., № ОУ-0000033 на суму 147596,44 грн., ОУ-0000035 на суму 2230,98 грн.).

27.10.2017 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Фурор" про стягнення 779 760,38 грн.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що з певного періоду деякі будинки передані до інших управителів, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд-Фурор" не надало послуги. Позивач за зустрічним позовом зазначив, що переплатив відповідачеві за зустрічним позовом 779760,38 грн. за послуги, які не надались в листопаді, грудні 2016 року та січні-червні 2017 року.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, виходив з наступного.

21.10.19 р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 21.10.2019 №2597-VIII.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень, з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України " Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441). Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього.

У випадках колізії нормативних приписів Закону та співвідносних норм інших законів судам слід керуватися роз`ясненнями Конституційного Суду України (далі-КСУ), викладеними в пункті 3 мотивувальної частини його Рішення від 3 жовтня 1997 р. N 4-зп про набуття чинності Конституції України. У цьому Рішенні КСУ роз`яснено: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше". Відповідні роз`яснення КСУ слід застосовувати і до інших законів, приписи яких інакше, ніж Закон, мають протягом визначеного в них строку регулювати окремі питання.

За відсутності суперечностей у змісті норм судам слід застосовувати положення Закону в системному взаємозв`язку з приписами інших законів.

За своєю природою акт здачі-прийняття наданих послуг є первинним документом бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Складені та направлені позивачем акти здачі-прийняття робіт за липень - листопад 2017 року за своїм змістом і формою повністю відповідають вимогам, наведеним у статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", при цьому Закон не містить жодних вимог щодо зазначення будь-яких інших даних у первинних документах, що складаються сторонами господарської операції.

Договірні відносини сторін тривали з 2015 року, до липня 2017 року акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписувалися відповідачем за первісним позовом без будь-яких зауважень, акти оплачувалися відповідачем за первісним позовом. Зазначене підтверджується копіями підписаних сторонами Договору актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період дії Договору, актом звірки взаємних розрахунків за 01.01.2015-31.12.2017, платіжними дорученнями, що надані відповідачем.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017, листопад 2017 повністю відповідають по формі та змісту актам за попередні періоди по договору, які підписані відповідачем за первісним позовом без зауважень та оплачені ним, що свідчить про погодження сторонами такої форми актів. Вартість зазначених у актах робіт повністю відповідає встановленій у договорі ціні договору.

Так, додатком №1 до Договору передбачено, що вартість щомісячних послуг прибирання прибудинкової території складає 159 150,31 грн, прибирання сходових клітин - 149552,33 грн. Згідно з додатком № 3 до Договору, охорона та прибирання паркінгів складає 107251,20 грн. Згідно з додатком № 2 до Договору поливання дворів, клумб та газонів складає 2230,98 грн.

З огляду на вищезазначене, суд не погоджується з доводами відповідача за первісним позовом щодо порушення узгоджених між сторонами умов Договору та додаткових угод до нього.

За твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" (замовника), починаючи з 01 липня 2017 у зв`язку з передачею до інших управителів не надавались послуги по таких об`єктах:

- з 01.11.2016 - пр-т Героїв Сталінграду, 4 - передано в обслуговування ОСББ "Оазис 4" згідно з актом приймання-передачі технічної документації від 06.09.2016 № № 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 30;

- з 01.11.2016 - вул. Оболонська набережна, 7 - передано в обслуговування ОСББ "Оболонська 7'Я" згідно з актами приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 01.11.2016 №№ 31, 32, 33, 34, 35;

- з 01.01.2017 - пр-т Героїв Сталінграду, 8, корп. 1 - передано в обслуговування ТОВ "Управляюча компанія "Затишна оселя" згідно з актом приймання-передачі будинку від 28.12.2016 № 16;

- з 01.02.2017 - вул. Оболонська набережна, 3 - передано в обслуговування ТОВ "Управляюча компанія "Затишна оселя" згідно з актом приймання-передачі будинку від 25.01.2017 № 20;

- з 01.05.2017 - пр-т Героїв Сталінграду, 6А - передано в обслуговування ТОВ "Управляюча компанія "Затишна оселя" згідно з актом приймання-передачі будинку від 21.04.2017 № 26;

- з 01.06.2017 - пр-т Героїв Сталінграду, 8, корп. 2-8 - передано в обслуговування ОСББ "Оазис дно з актами приймання-передачі технічної документації від 01.06.2017 б/н, № № 27, 28, 29, 37, 38, 39, 40.

З матеріалів справи вбачається, що про передачу зазначених будинків до інших управителів та припинення їх обслуговування відповідач неодноразово повідомляв позивача в усному порядку та листами від 09.03.2017 №88/1, від 12.05.2017 № 179, від 12.09.2017 №296.

За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, відповідно до закону, послуга не зводиться до самої дії або діяльності, а розглядається як окреме явище. З огляду на це, для послуг характерним є те, що вони:

- мають нематеріальний характер, а їх результат не набуває уречевлювального вигляду;

- тісно пов`язані з особою виконавця та процесом вчинення ним дій, здійснення діяльності;

- не збігаються із самими діями, здійсненими діяльністю виконавця, а існують як окреме явище.

Для замовника за договором послуга, незважаючи на її нематеріальну сутність, виступає як певне матеріальне благо, заради якого він і вступає у договірні відносини.

Підсумовуючи викладене, послугою є певне нематеріальне благо, яке надається виконавцем і споживається замовником у процесі вчинення певних дій або здійснення певної діяльності.

Судом першої інстанції встановлено, що після передачі вказаних об`єктів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" продовжувало підписувати акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (послуги з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, охорона та прибирання паркінгів, поливання дворів).

Таким чином, такі дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія", яке продовжувало підписувати акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а під час розгляду справи стверджує про ненадання послуг, суперечать його доводам.

Як зазначено вище, додатком №1 до Договору передбачено, що вартість щомісячних послуг прибирання прибудинкової території складає 159150,31 грн, прибирання сходових клітин - 149552,33 грн. Згідно з додатком №3 до Договору, охорона та прибирання паркінгів складає 107251,20 грн. Згідно з додатком №2 до Договору, поливання дворів, клумб та газонів складає 2230,98 грн.

Згідно зі ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Сума вартості надання послуг погоджена сторонами у Договорі, будь-яких змін до умов Договору внесено не було, в судовому порядку укладений Договір розірвано не було, а також не змінено будь-які його умови, в тому числі щодо визначення ціни договору, обумовлені договором послуги та роботи позивачем за первісним позовом виконувалися (про що свідчать підписані акти надання послуг за період дії договору з 2015 року), тобто відбулось фактичне виконання Договору, що виключає можливість зміни ціни Договору.

Щодо заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги про повернення 779760,38 грн. є фактично вимогою про зміну ціни Договору після виконання, що не допускається відповідно до ст. 632 ЦК України.

Так, відповідач за первісним позовом стверджував, що прибирання території здійснювалось іншими особами. Разом з тим, відповідач за первісним позовом вказує на те, що скарги стосуються якості надання послуг саме позивачем за первісним позовом. Вказані твердження є взаємовиключними.

Також відповідач за первісним позовом зазначав, що позивач взагалі не надавав послуги, однак, скарги, які нібито подавались мешканцями, стосуються неповного надання послуг.

Є необгрунтовані доводи відповідача за первісним позовом щодо самостійного прибирання прибудинкової території об`єктів, з огляду на наступне.

Договір між ТОВ "ЕК" та Ковальчук від 18.09.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_1 від 02.10.2017., договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_2 від 02.10.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_3 , договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_4 від 02.10.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_5 від 02.10.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_6 від 02.10.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_7 від 02.10.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_8 від 02.10.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_9 від 11.10.2017, договір між ТОВ "ЕК" та ОСОБА_10 від 23.10.2017 на прибирання прибудинкової території не містять інформації ,за якими адресами мало б бути здійснення прибирання території, докази фактичного здійснення прибирання відсутні, відсутні докази здійснення оплати вказаним особам, зазначені договори укладені тільки у жовтні 2017 року, в той час, як заборгованість виникла з липня 2017 року.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" безпідставно посилається на договір між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Муніципал" від 01.09.2017, предметом якого є належне утримання та технічне обслуговування споруд напівпідземних паркінгів: ГС 4 за окремим замовленням, ГС 6, ГС 6-Б, ГС-8, ГС 10-А) (відповідач за первісним позовом долучив лише акти за вересень-листопад 2017 року). Предметом договору з товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Фурор" є саме прибирання паркінгів, а предмет цього договору стосується технічного утримання, що не відноситься до послуг, які надавалися ТОВ "Гранд Фурор". Відсутні докази фактичного надання послуг та оплати актів.

Саме лише прийняття рішення про прийняття в самостійне управління будинку не свідчить про фактичне здійснення його обслуговування ОСББ.

У свою чергу, лист ОСББ "Оболонська 7'Я" про обслуговування будинку з 01.12.2016 зареєстрований в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" в грудні 2017 року.

ОСББ "Оболонська 7'Я" надало штатний розклад, затверджений у 2016 р. (двірник -1, прибиральниця -1), акт приймання-передачі технічного паспорта від 21.06.2017, акт приймання передачі технічних паспортів ліфтів від 02.11.2016, однак фактично відсутні докази прийняття на роботу двірника та прибиральниці, їх оформлення як працівників, здійснення виплати їм заробітної плати, затвердження графіку прибирання, тощо.

Договір по технічному обслуговуванню техобладнання від 31.10.2016 з ТОВ "Толока М" не стосується предмета розгляду даної справи, оскільки за спірним договором надавалися послуги прибирання, а не обслуговування ліфтів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що жодних належних доказів на підтвердження здійснення прибирання прибудинкової території та сходових клітин саме ОСББ матеріали справи не містять.

ОСББ "Оазис 4" та ТОВ "Затишна оселя" будь-яких пояснень чи доказів до матеріалів справи не надали, тому доводи товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" про те, що вказані особи здійснюють надання послуг за окремими об`єктами, не знаходять свого підтвердження.

Відповідачем за первісним позовом здійснювалась часткова оплата вищезазначених актів, що вбачається з акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, що також свідчить про прийняття робіт (послуг) відповідачем за первісним позовом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення (частини 1, 2 ст. 631 ЦК України).

Наразі Договір є чинним, тому, на виконання умов Договору позивачем щомісяця надавалися послуги згідно з переліком, наведеним в Договорі та додатках до нього.

При цьому, що відповідач за первісним позовом не звертався до позивача за первісним позовом з приводу припинення дії Договору. Також відповідач за первісним позовом не вимагав розірвати договору в судовому порядку. Тому Договір є чинним, а передбачені ним зобов`язання сторін повинні виконуватися належним чином.

Дії відповідача за первісним позовом свідчать про визнання ним зобов`язань за Договором, оскільки протягом серпня-вересня 2017 року відповідач продовжував здійснювати часткову оплату за надані послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Також, в матеріалах справи відсутні і сторонами не надані докази зміни ціни або обсягу робіт.

Отже, викладене свідчить про те, що доводи відповідача за первісним позовом про те, що він не замовляв послуги не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, позивач за первісним позовом наголошує на тому, що факт надання позивачем послуг відповідачу підтверджується табелями обліку робочого часу за спірні місяці (ф. № П-14), відомостями інструктажу робітників з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями за спірні місяці, розподілами території за працівниками позивача, відомостями, розрахунково-платіжними відомостями за спірні місяці.

Так, пунктом 3.4. Договору встановлено, що оплата наданих виконавцем послуг здійснюється замовником протягом 3-х банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Відповідач за первісним позовом не здійснив оплату наданих послуг, виходячи з того, що ним самим не були підписані акти приймання-передачі наданих послуг, які направлялися позивачем за первісним позовом.

Разом з тим, виходячи зі змісту Договору та положень статті 212 ЦК України, факт підписання актів здачі-прийняття послуг не може розглядатися як відкладальна обставина, з настанням якої пов`язане обчислення строку виконання зобов`язання з оплати послуг.

У даному випадку відповідач за первісним позовом отримував від позивача за первісним позовом послуги протягом липня - листопада 2017 року, своїми діями підтверджував дію Договору, з вимогами про розірвання Договору до суду не звертався, однак при цьому від підписання надісланих позивачем актів ухиляється.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що факт наявності боргу у відповідача за первісним позовом перед позивачем в сумі 1948975,29 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

З огляду на це, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" про наявність переплати, стягнення якої є предметом зустрічного позову, є не обґрунтованим, а зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом" (у редакції, яка набула чинності 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" порушено 22.06.2012, таким чином, відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме редакція Закону, чинна до 19.01.2013.

Відповідно до абзацу 6 статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції, чинній до 19.01.2013, грошові зобов`язання, які виникають після порушення справи про банкрутство, є поточними вимогами.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про розгляд відповідної справи в окремому позовному провадженні.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Проніна та інші проти України" від 18.07.2006 зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимоги подавати детальну відповідь на кожний аргумент.

У рішенні у справі "Сутяжник проти Росії" (заява № 8269/02) від 23.07.2009, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише з підстав порушення незначних правил при розгляді та задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та встановленими обставинами. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/17428/17 залишити без змін.

Матеріали справи №910/17428/17 направити до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.М. Остапенко

О.С. Копитова

повний текст виготовлено 10.03.2020