ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Справа № 915/2274/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого судді Ткаченка О.В.,

за участю секретаря Сулейманової С.М.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача Полоз В.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго

(04080, м. Київ. вул. Кирилівська, 85, )

третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дочірнє підприємство електричних мереж приватного акціонерного товариства Атомсервіс

(55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, Комунальна зона, буд. 12-А)

до відповідача: Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, (55000, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, буд. 8),

про: стягнення 1800102,19 грн.,

В С Т А Н О В И В:

СУТЬ СПОРУ: 14.11.2019. ДП ЗЕД Укрінтеренерго звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до КП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 1800102,19 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21 січня 2020 року о 10:00.

28.12.2019 від відповідача надійшов відзив, за змістом якого відповідач вважає заявлені позивачем вимоги необґрунтованими, оскільки, на його думку, з боку позивача та відповідача були відсутні будь-які дії, спрямовані на акцептування умов договору, та/або підписання (укладення) договору про постачання електричної енергії у відповідності до Порядку приєднання до умов договору постачання електричної енергії, які містяться на веб-сторінці ДПЗД «Укрінтеренерго».

Ухвалою суду від 21.01.2020 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні 20.02.2020 о 10:30.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не скористався своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.02.2020 заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки від позивача не надходило клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо, позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення справи, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши заявлене представником відповідача клопотання, враховуючи, що ухвалою суду від 21.01.2020р. не визнавалась обов`язковою явка представників сторін, суд вважає, що нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору по суті, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.02.2020 проти позову заперечував з вказаних у відзиві підстав.

У судовому засіданні 20.02.2020 у відповідності до вимог ст.ст. 233, 240 ГПК України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником останньої надії на період з 01 січня 2019 року до 1 січня 2021 року.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018р. №1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018р. № 1023-р, відповідно до ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017р. №2019-VІІІ, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії діє на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника останньої надії та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312, оператором системи розподілу електричної енергії було ДП електричних мереж приватного акціонерного товариства Атомсервіс.

Положеннями пункту 6.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2019р. №312, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником останньої надії вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником останньої надії постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Положеннями статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник останньої надії здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання.

27.12.2018р. на виконання ч.11 ст.64 Закону України «Про ринок електричної енергії», ДПЗД Укрінтеренерго, як постачальником останньої надії, на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; комерційну пропозицію № 2 до договору; додаток до комерційної пропозиції № 2 Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка кореспондується з умовами, що зазначені в Додатку 1 Комерційна пропозиція № 2 до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Пунктом 2.1. договору від 27.12.2018р. було передбачено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Згідно із п. 5.8. договору - розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

У відповідності до п. 13.1. договору, він набуває чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Умовами комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 1 до договору), було визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від Оператора системи розподілу (передачі). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до Акта купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Відповідно до п. 5.10. договору та комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018, оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

У відповідності до листа від 14.01.2019 № 1.21/82 оператором системи розподілу - Дочірнє підприємство електричних мереж ПрАТ «АТОМСЕРВІС» позивачу було надано остаточний перелік споживачів електричної енергії постачальника «останньої надії» на січень-березень 2019 року, згідно якого КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" з 1 січня 2019 року було споживачем електричної енергії постачальника «останньої надії».

Як свідчить складений сторонами та підписаний без зауважень акт купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2019 № 000013 в рамках вказаного договору у січні 2019 року було спожито електричної енергії 580571,00 кВт*год, загальна вартість якої становить 1800102,19 грн. (а.с. 35)

Дані про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем підтверджуються також звітами оператора системи розподілу - Дочірнього підприємства електричних мереж ПрАТ «АТОМСЕРВІС» щодо фактичного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» за січень 2019 року. (а.с. 38-39)

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору було сформовано та направлено відповідачу рахунок № 66/25/О01/02957 від 09.02.2019 про обсяги споживання електричної енергії по 2 класу напруги - 580571,00 кВт*год., за період січень 2019 року на суму 1800102,19 грн. (з ПДВ) та з вимогою сплатити рахунок протягом 5 банківських днів, який було отримано відповідачем 13.02.2019р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 36-37)

Як свідчить гарантійний лист КП "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" від 31.01.2019 вих.№ 05/183 щодо сплати заборгованості за постачання електричної енергії постачальника «останньої надії», відповідач гарантував оплату послуг електропостачання за січень березень 2019 року.

Проте ані станом на дату подання позову, ані станом на день розгляду справи відповідач не сплатив заборгованості за спожиту у січні 2019 року електричну енергію 580571,00 кВт*год на загальну суму 1800102,19 грн, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази, господарський суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Як зазначено вище, згідно положень ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка кореспондується з умовами, що зазначені в Додатку 1 Комерційна пропозиція № 2 до Договору, договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо відсутності факту укладення договору.

Пункт 3 частини 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає доведеним факт споживання електричної енергії 580571,00 кВт*год, на суму 1800102,19 грн. у січні 2019 року, позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у розмірі 27001,53 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 220, 231, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, (55000, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, вул. Дружби Народів, буд. 8, код 31948866) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (04080, м. Київ. вул. Кирилівська, 85, ) заборгованість за поставлену у січні 2019 року електричну енергію в сумі 1800102,19 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 27001,53 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті в період з 02.03.2020 о 15:20 по 03.03.2020 року о 09:15 щодо розгляду справи № 915/1261/16 повний текст рішення складено та підписано суддею 03.03.2020 р.

Суддя О.В. Ткаченко