ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2020 р. Справа№ 910/6311/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Дикунської С.Я.
суддів: Станіка С.Р.
Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Кубей В.І.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання
розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва
від 09.10.2019 (повний текст складено 15.10.2019)
у справі №910/6311/19 (суддя Смирнова Ю.М.)
за заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія
«Альфа Страхування»
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат
на професійну правничу допомогу
у справі №910/6311/19 (суддя Смирнова Ю.М.)
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія
«Альфа Страхування»
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про стягнення 550 865,26 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі ПрАТ «СК «Альфа Страхування», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі Військова частина НОМЕР_1 , відповідач) про стягнення 550 865,26 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , третя особа).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2019 у справі №910/6311/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» суму збитків у розмірі 550 865,26 грн. та судовий збір у розмірі 8 262,98 грн.
27.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 34 578,00 грн.
У наданих суду першої інстанції запереченнях на вказану заяву, відповідач стверджував, що позивач при поданні позову не повідомив суд про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс та/або очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як і не навів жодних поважних причин, які об`єктивно унеможливили його право на подання заяви щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі №910/6311/19 у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34 578,00 грн. відмовлено.
Не погоджуючись із згаданим додатковим рішенням, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача в зв`язку із розглядом справи в Господарському суді міста Києва в розмірі 34 578,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено судом з грубим порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу. За твердженнями апелянта, висновки суду першої інстанції про те, що позивачем разом із позовною заявою не було надано переднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що й стало підставою для відмови в задоволенні заяви, не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви ОСОБА_1 , за змістом якої позивач планував понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. Крім цього, апелянта стверджував, що в судовому засіданні першої інстанції 21.08.2019 представником позивача було зазначено, що детальний розрахунок витрат позивача, пов`язаних із розглядом справи, а також відповідні докази буде подано після подання сторонами всіх заяв по суті та після здійснення оплати таких витрат. За таких обставин, апелянт вважав свою заяву, яку подано в передбачений ст. 129 ГПК України строк такою, що підлягає задоволенню.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване додаткове рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив про правомірність висновків суду першої інстанції щодо невиконання позивачем вимог ч. 2 ст. 124 ГПК України та ненадання разом з позовною заявою попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, з якого вбачалось би, що в зв`язку із розглядом справи позивач очікував понести витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач стверджував, що лише окремим клопотанням, яке надійшло до місцевого суду 11.06.2019, представник позивача повідомив суд, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн, що підтверджується нібито договором про надання правової допомоги від 12.11.2018. Разом з цим, відповідач вказував, що заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на підставі ст. 119 ГПК України для подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивача не надано. Крім цього, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач не навів жодних поважних причин, які об`єктивно унеможливили його право на подання заяви щодо розподілу цих витрат до закінчення судових дебатів у справі 20.09.2019. За твердженнями відповідача, наданий позивачем договір про надання правової допомоги від 12.11.2018 не містить умов (пунктів) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару, а також порядку оплати такої професійної правничої допомоги, що не дало як суду першої інстанції, так і відповідачу, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Додаткова угода від 05.04.2019 до згаданого договору не містить чітко визначеної форми розрахунку адвокатського гонорару - фіксований розмір чи погодинна оплата, як і не містить відомостей про її невід`ємність як частини вказаного договору. Надана представником позивача разом із заявою копія видаткового касового ордеру від 25.09.2019 (номер документа ЦО 00021) з відомостями про нібито тримання представником позивача готівкою коштів в розмірі 34 578, 00 грн., є недопустимим, недостовірним та недостатнім доказом понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не містить підпису його керівника Гевель І.В. чи підписанта Левченко О.М., зробленого власноруч тощо.
В судове засідання апеляційної інстанції 03.03.2020 з`явились представники позивача та відповідача, третя особа не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення на її адресу відповідної ухвали суду про відкладення розгляду справи, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності третьої особи за наявними у справі матеріалами.
Представник позивача в даному судовому засідання надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача судові витрати позивача в зв`язку із розглядом справи в Господарському суді міста Києва в розмірі 34 578,00 грн.
Представник відповідача в даному судовому засідання надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржуване додаткове рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено матеріалами справи, в судовому засіданні 20.09.2019 на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, яким позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» суму збитків в розмірі 550 865,26 грн та судовий збір у розмірі 8 262,98 грн.
27.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34 578,00 грн.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.
За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядку. Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, передбаченому цим Законом.
За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як встановлено матеріалами справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявник надав Договір про надання правової допомоги від 12.11.2018, укладений з адвокатом Лук`янчуком Артемом Володимировичем, копію якого долучено до позовної заяви, додаткову угоду від 05.04.2019 до договору про надання правової допомоги від 12.11.2018, в якій сторони узгодили такі ставки адвоката з надання правничої допомоги у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо стягнення коштів по події, а саме: дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30.10.2018 в м. Києві по просп. Перемоги, 1: за 1 годину роботи 1921,00 грн; за 1 судодень (за фактичну участь у судовому засіданні) 1921,00 грн., копію Акту від 25.09.2019 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 12.11.2018 на суму 34 578,00 грн, копію Звіту за договором про надання правової допомоги від 12.11.2018 та додаткової угоди від 05.04.2019 до договору про надання правової допомоги від 12.11.2018 (складеного 25.09.2019), копію видаткового касового ордеру від 25.09.2019 на суму 34 578,00 грн.
Водночас, твердження відповідача з приводу недопустимості, недостовірності та недостатності копії видаткового касового ордеру від 25.09.2019 (номер документа ЦО 00021), складеного позивачем, з відомостями про нібито тримання представником позивача готівкою коштів в розмірі 34 578, 00 грн., як доказу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, не заслуговують на увагу, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 126 ГПК України)
Наведена правова позиція також викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Разом з тим, за приписами ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Із правового контексту вищенаведених норм слідує, що сторона має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.
Згадане положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та крім цього, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла або очікує понести в зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім цього, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Натомисть недотримання унормованої ГПК України процедури відповідно до приписів закону, зокрема, ст. ст. 124 ГПК України, є підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання заявника про відшкодування за рахунок іншої сторони понесених витрат на правничу допомогу.
Як встановлено матеріалами справи, договір про надання правової допомоги від 12.11.2018 та додаткова угода від 05.04.2019 до нього були укладені між адвокатом Лук`янчуком Артемом Володимировичем та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» ще до звернення позивача з відповідним позовом до суду.
Проте в супереч ч. 2 ст. 124 ГПК України позивачем разом з позовною заявою не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, з якого вбачалось би, що в зв`язку із розглядом справи позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, а також не наведено орієнтовного розміру таких витрат, що фактично позбавило іншу сторону надати в строки, встановлені ГПК України, свої міркування, спростування, заперечення щодо розміру витрат. При цьому, долучений позивачем до позовної заяви договір про надання правової допомоги від 12.11.2018 не містить умов (пунктів) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару,як і порядку оплати такої професійної правничої допомоги, що не дало як суду першої інстанції, так і відповідачу, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
З приводу тверджень апелянта про те, що в матеріалах справи міститься клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви ОСОБА_1 , згідно якого позивач планував понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн., а в судовому засіданні місцевого суду 21.08.2019 його представником зазначено, що детальний розрахунок витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, як і відповідні докази буде подано після подання сторонами всіх заяв по суті та після здійснення оплати таких витрат, слід зазначити, що подання заяви про намір подання клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу без надання попереднього (орієнтовного) розрахунку таких витрат порушує принцип рівності та змагальності учасників провадження при здійсненні судочинства.
Крім цього, звертаючись із вищезгаданим клопотанням до суду та зазначаючи, що позивач очікував понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн., позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного процесуального строку згідно ст. 119 ГПК України для подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.
З огляду на наведене та положення ч. 2 ст. 124 ГПК України, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34 578,00 грн.
Доводи апелянта (позивача) з приводу грубого порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення (додаткового рішення) наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі №910/6311/19 без змін.
Матеріали справи №910/6311/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.03.2020

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Пономаренко