ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 березня 2020 року Справа № 903/54/20

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши заяву про забезпечення доказів шляхом витребування

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К", Донецька область, місто Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь", Волинська область, місто Луцьк

про повернення нерухомого майна та визнання не чинним та скасування записів про реєстрацію права власності

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К"

про визнання недійсними договорів

за участю представників:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь": не прибув;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К": не прибув;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" звернулося до Господарського суду Волинської області з заявою за вх. №01-70/2/20 від 06.03.2020 в якій просить забезпечити докази по справі №903/54/20 шляхом:

1.1 Витребування від Першої Луцької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) (Київський майдан, 13, м.Луцьк, 43010 ())

-копії усіх документів, що зберігаються у справі нотаріуса та були подані для посвідчення державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. договору купівлі-продажу від 28.05.2019, реєстровий номер 4-450;

- копії усіх документів, що зберігаються у справі нотаріуса та були подані для посвідчення державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. договору купівлі-продажу від 28.05.2019, реєстровий номер 4-452;

-копії усіх документів, що зберігаються у справі нотаріуса та були подані для посвідчення державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. договору купівлі-продажу від 28.05.2019, реєстровий номер 4-454;

1.2 Витребування від Адміністрації Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації, інформацію про перетин Державного кордону України громадянином Литовської Республіки ОСОБА_1 НОМЕР_1 народження у період з 01.01.2019 по 31.12.2019

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів заявник зазначає, що в межах клопотання від 02.03.2020 ТзОВ «Форест Волинь» ставило питання про витребування вищезазначених доказів по справі №903/54/20 однак, ухвалою суду від 02.03.2020 відмовлено у витребуванні цих документів, та останній доводить, що вони є важливими для правильного вирішення даної справи, а тому просить суд забезпечити шляхом їх витребування.

Згідно з частинами 1-3 статті 112 ГПК України, заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.03.2020 заяву про забезпечення доказів було призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.03.2020.

Представник ТзОВ «Мартисанс -К» в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав заперечення на заяву про забезпечення доказів за вх.№01-57/1803/20 від 11.03.2020 в яких просить суд у її задоволенні відмовити.

Представник заявника в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, судом встановлено наступне.

Заяву про забезпечення доказів заявник обґрунтовує тим, що в межах клопотання від 02.03.2020 ТзОВ «Форест Волинь» ставило питання про витребування вищезазначених доказів по справі №903/54/20 однак, ухвалою суду від 02.03.2020 відмовлено у витребуванні цих документів, хоча останній доводить, що вони є важливими для правильного вирішення даної справи.

Крім того, звертає увагу суду на те, що отримання відомостей щодо перетину Державного кордону України громадянином Литовської Республіки ОСОБА_1 НОМЕР_1 народження у період з 01.01.2019 по 31.12.2019 дасть змогу встановити, чи перебував учасник ТзОВ «Мартисанс-К» на території України станом на 11.12.2019, оскільки на підтвердження своїх вимог за первісним позовом ТзОВ «Мартисанс - К» подало до суду копію рішення учасника-нерезидента про уповноваження директора Коновалова Г.В. на підписання додаткових договорів до договорів купівлі-продажу, яке підписане учасником товариства 11.12.2019 у м.Маріуполі.

Наведені обставини у сукупності, на думку заявника, дають підстави для забезпечення доказів відповідно до ст. 110 ГПК України.

Відповідно до частин 1-4 статті 110 ГПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Таким чином, суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи зі змісту поданої заяви та доводів наведених в її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Таким чином, оскільки заявником не доведено та не обґрунтовано необхідність та доцільність забезпечення доказів шляхом витребування доказів і наявність обставин, які свідчать, що в подальшому витребування доказів стане неможливим або утрудненим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

У суду відсутні підстави допускати, що матеріали нотаріальної справи у яких містяться вищезазначені договори купівлі - продажу від 28.05.2019 за реєстрованими номерами №4-450, №4-452, №4-454 можуть зникнути.

Крім того, варто зазначити, що заявлені ТзОВ «Форест Волинь» вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на його думку вказують на наявність ризику втрати цих документів, полягають у тому, що він не може отримати вищезазначені документи, а не того, що такі документи та інші докази у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

Стосовно того, що до позову необхідно долучити:

- копії усіх документів, що зберігаються у справі нотаріуса та були подані для посвідчення державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. договору купівлі-продажу від 28.05.2019, реєстровий номер 4-450;

- копії усіх документів, що зберігаються у справі нотаріуса та були подані для посвідчення державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. договору купівлі-продажу від 28.05.2019, реєстровий номер 4-452;

-копії усіх документів, що зберігаються у справі нотаріуса та були подані для посвідчення державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н.В. договору купівлі-продажу від 28.05.2019, реєстровий номер 4-454;

-інформацію про перетин Державного кордону України громадянином Литовської Республіки ОСОБА_1 НОМЕР_1 у період з 01.01.2019 по 31.12.2019, то ці обставини теж не доводять існування обставин, з якими процесуальний закон пов`язує забезпечення доказів і жодним чином не обмежують права на звернення до суду з позовом.

Частиною 5 ст.112 ГПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення доказів шляхом витребування документів, які просить заявник, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 110, 112, 121, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ТзОВ «Форест Волинь» про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 12.03.2020

Суддя В. М. Дем`як