ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" лютого 2020 р.Справа № 922/4054/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі Мазуренко А.О.

та за участю:

від Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Харківській області - Степаненко О.Ю. (довіреністю від 02.01.2020 № 8);

від ГУ ДПС у Харківській області - Швед А.В. (довіреність від 08.10.2019 № 2088/9/20-40-08-07-03, витяг з наказу № 122-о від 10.09.2019, посадова інструкція, затверджена 24.01.2020);

представник засновників боржника Родзинський А.А.,

ліквідатор не прибув до судового засідання, щодо причин відсутності - подав заяву (вх. 5194 від 27.02.2020) про розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення без його участі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх. 483 від 09.01.2019) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі

за заявою ТОВ "Видавничий дім "Центр фінансової інформації", м.Харків , Публічне АТ "Харківміськгаз", м. Харків
до Приватного АТ "Інститут "Укроргверстатінпром", м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 03.08.2016 припинено процедуру розпорядження майном боржника, визнано Приватне акціонерне товариство "Інститут "Укроргверстатінпром" (код 00224900) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою суду від 13.09.2017 усунено Белікова О.П. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Кошовського С.В.

До суду від ліквідатора надійшла заява про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів (вх. № 483 від 09.01.2019 р.), в якій він просить суд:

- накласти арешт на зареєстровані за Приватним акціонерним товариством "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, Харківська обл., м. Харків, Червоношкільна набережна, будинок 16, ) транспортні засоби, а саме:

SCHMITZ SKO 24, (1996), червоний, № шac.WSMS622, д.н.з. НОМЕР_1 ;

ГАЗ 2705, (1996), сірий, № дв. НОМЕР_2 , № шас. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

ГАЗ 31029, (1993), білий, № дв. НОМЕР_5 , № куз. НОМЕР_6 , № шас. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

ГАЗ 52, (1979), синій, № дв. НОМЕР_9 , № шас. НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 ;

- оголосити в розшук транспортні засоби, зареєстровані за Приватним акціонерним товариством "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, Харківська обл., м. Харків, Червоношкільна набережна, будинок 16, ), у тому числі з включенням до інформаційної підсистеми "Гарпун", а саме:

SCHMITZ SKO 24, (1996), червоний, № шac. WSMS622, д.н.з. НОМЕР_1 ;

ГАЗ 2705, (1996), сірий, № дв. НОМЕР_2 , № шас. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

ГАЗ 31029, (1993), білий,

№ дв. НОМЕР_5 , № куз. НОМЕР_6 , № шас. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ; ГАЗ 52, (1979), синій, № дв. НОМЕР_9 , № шас. НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 ;

- заборонити відчужувати у будь-який спосіб транспортні засоби, зареєстровані за Приватним акціонерним товариством "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, Харківська обл., м. Харків, Червоношкільна набережна, будинок 16, ), а саме:

SCHMITZ SKO 24, (1996), червоний, № шac. WSMS622, д.н.з. НОМЕР_1 ;

ГАЗ 2705, (1996), сірий, № дв. НОМЕР_2 , № шас. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

ГАЗ 31029, (1993), білий, № дв. НОМЕР_5 , № куз. НОМЕР_6 , № шас. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

ГАЗ 52, (1979), синій, № дв. НОМЕР_9 , № шас. НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 ;

- заборонити Регіональному сервісному центру в Харківській області МВСУ здійснювати будь-які дії з реєстрації, перереєстрації, постановлення на облік транспортні засоби, зареєстровані за Приватним акціонерним товариством "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, Харківська обл., м. Харків, Червоношкільна набережна, будинок 16, ), а саме:

SCHMITZ SKO 24, (1996), червоний, № шac. WSMS622, д.н.з. НОМЕР_1 ;

ГАЗ 2705, (1996), сірий, № дв. НОМЕР_2 , № шас. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

ГАЗ 31029, (1993), білий, № дв. НОМЕР_5 , № куз. НОМЕР_6 , № шас. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_12 ХІА;

ГАЗ 52, (1979), синій, № дв. НОМЕР_9 , № шас. НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 ;

У разі виявлення та затримання вказаних транспортних засобів, що зареєстровані за Приватним акціонерним товариством "Інститут Укроргверстатінпром" (61010, Харківська обл., м. Харків, Червоношкільна набережна, будинок 16, ) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області негайно повідомити Господарський суд Харківської області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд) та ліквідатора Кошовського Сергія Васильовича (61022, м. Харків, а/с 4596), якому передати відповідні транспортні засоби у встановленому законом порядку; надіслати ухвалу до Регіонального сервісного центру в Харківській області МВСУ та Головного управління Національної поліції в Харківській області для виконання та внесення відомостей щодо розшуку вищевказаних транспортних засобів до відповідних інформаційних систем.

Після повернення справи з суду касаційної інстанції заяву призначено до розгляду.

Розгляд заяви неодноразово відкладався.

В судовому засіданні 27.02.2020 представник засновників боржника заперечував проти заяви ліквідатора та зазначив, що заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.

Представники ГУ ДПС у Харківській області та Фонду соціального страхування не висловили своєї позиції щодо поданої ліквідатором заяви та залишили її вирішення на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, поданої ліквідатором боржника заяви та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з поданої ліквідатором заяви про вжиття заходів забезпечення, в її обґрунтування ліквідатор вказує на те, що ним виявлено в ході ліквідаційної процедури зареєстроване за боржником майно, а саме транспортні засоби:

SCHMITZ SKO 24, (1996), червоний, № шac. НОМЕР_13 , д.н.з. НОМЕР_1 ;

ГАЗ 2705, (1996), сірий, № дв. НОМЕР_2 , № шас. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

ГАЗ 31029, (1993), білий, № дв. НОМЕР_5 , № куз. НОМЕР_6 , № шас. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 ;

ГАЗ 52, (1979), синій, № дв. НОМЕР_9 , № шас. НОМЕР_10 , д.н.з. НОМЕР_11 .

Однак, при цьому, ліквідатор вказує на те, що зазначені транспортні засоби не виявлені ліквідатором в наявності, а їх місцезнаходження йому не відомо.

Крім того, ліквідатор вказує на те, що вжиті ним заходи щодо пошуку наведених вище транспортних засобів не дали результатів. З урахуванням наведеного ліквідатор звернувся до суду з цією заявою.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 21.10.2019 №2597-VIII.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень, з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України " Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441). Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, встановлено, що дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З огляду на зазначене, подальший розгляд справи здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, крім іншого, до повноважень ліквідатора боржника відноситься пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

У свою чергу, ч. 2 ст. 40 Кодексу встановлено, господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

З метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в тому числі, на стадії ліквідаційної процедури вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як встановлено та зазначено вище, ліквідатор у заяві обмежився лише загальною фразою про те, що вжиті ним заходи щодо пошуку майна банкрута (транспортних засобів) не дали результатів, однак ліквідатором не зазначено які саме конкретні заходи щодо пошуку майна ним вживались та які дії вчинені ліквідатором для цього.

Відповідно до Закону України "Про національну поліцію", Положення про національну поліцію саме на цей орган покладено Державою виконання функцій запобігання та протидії правопорушенням в тому числі проти власності, крім іншого пошуку майна та інше.

Ліквідатор посилається в своїй заяві як на Закон України "Про національну поліцію України" так і на Інструкцію з формування та ведення інформаційної підсистеми "Гарпун" інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України". Поряд з цим, ліквідатором не додано до заяви та не зазначено про те, що він звертався з відповідною заявою про зникнення транспортних засобів до Національної поліції (орган, який відповідно до чинного законодавства України здійснює функцію протидії, запобігання та розслідуванню правопорушень та злочинів).

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання в частині вимог про оголошення транспортних засобів у розшук є необґрунтованим, ліквідатором не додано доказів вжиття ним вичерпних та всіх можливих заходів задля пошуку та повернення майна, не надано доказів звернення до органів поліції з відповідною заявою.

Стосовно заяви ліквідатора в частині вимог про заборону відчуження наведених вище транспортних засобів, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 40 Кодексу з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Відповідно до частини 4 статті 40 Кодексу з процедур банкрутства заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Отже, з наведених положень Кодексу з процедур банкрутства вбачається, що забезпечення вимог кредиторів вживаються судом в процедурі розпорядження майном шляхом обмеження дій саме боржника розпоряджатись його майном з метою захисту інтересів кредиторів та передання функцій управління майном розпоряднику майна.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173, господарський суд, який розглядає справу про банкрутство, не позбавлений права вжити за клопотанням кредитора заходів забезпечення його вимог у справі про банкрутство шляхом заборони на відчуження майна боржника в ліквідаційній процедурі, зважаючи на доводи кредитора і фактичні обставини справи, а також керуючись принципами законності, диспозитивності і пропорційності відповідно до статей 2, 14, 15 ГПК України та враховуючи інтереси кредиторів та боржника у справі про банкрутство.

Натомість, у даному випадку клопотання про вжиття заходів забезпечення заявлено в ліквідаційній процедурі самим ліквідатором щодо майна боржника, розпорядження яким розпоряджається ліквідатор.

Так, суд вважає, що клопотання ліквідатора в частині вимог про заборону відчуження наведених вище транспортних засобів є необґрунтованим з урахуванням того, що як зазначає сам ліквідатор у заяві, всі зазначені ним транспортні засоби зареєстровані за боржником. Постановою Господарського суду Харківської області від 03.08.2016 припинено процедуру розпорядження майном боржника, визнано Приватне акціонерне товариство "Інститут "Укроргверстатінпром" (код 00224900) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора боржника. Отже, боржник перебуває в ліквідаційній процедурі.

При цьому, як нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" так і Кодексом України з процедур банкрутства передбачено, що з дня ухвалення судом постанови про визнання боржника банкрутом, крім іншого, припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

Отже, з урахуванням того, що транспорті засоби зареєстровані за боржником, як вказує ліквідатор, саме до повноважень ліквідатора належить розпорядження таким майном. Тому, вимога ліквідатора заборонити відчужувати транспортні засоби, враховуючи те, що саме до повноважень ліквідатора належить розпорядження майном боржника, а доказів реєстрації транспортних засобів за третіми особами, які можуть його відчужити поза волею ліквідатора суду заявником (ліквідатором) не надано не підлягає задоволенню. Оскільки ліквідатором не доведено та необґрунтовано необхідності вжиття такого заходу.

Керуючись ст. ст. 40, 58 - 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232-235, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ліквідатораборжника арбітражного керуючого Кошовського С.В. (вх. 483 від 09.01.2019) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі № 922/4054/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 03.03.2020

Суддя Усатий В.О.