УХВАЛА

03 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/6945/19

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофарм"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020

та рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофарм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розвиток-2012"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Публічне акціонерне товариство "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Натуропрепарат"

про стягнення 21 763 163,59 грн,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 (повний текст складено 22.01.2020) та рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі № 910/6945/19, подана 11.02.2020.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон України від 15.01.2020 р. № 460-IX).

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Разом з тим, оскільки зазначену касаційну скаргу подано 11.02.2020, тобто після набуття чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, матеріали цієї скарги необхідно перевіряти зважаючи на приписи Господарського процесуального кодексу України у редакції від 08.02.2020.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (тут і далі норми Господарського процесуального кодексу України наводяться в редакції з урахуванням редакції Закону України від 15.01.2020 р. № 460-IX) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

В своїй касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофарм", як на підставу її подання, посилається на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

При цьому абзацом другим пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

В обґрунтування наявності зазначених підстав скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, в якій, на його думку, висловлено позицію щодо необхідності врахування акта звірки взаєморозрахунків, як доказу наявності заборгованості суб`єкта господарювання.

Як вбачається з матеріалів касаційного оскарження, посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" на неврахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, фактично є незгодою з оцінкою доказів судами попередніх інстанцій.

Разом з тим, скаржником не наведено яку саме норму права, на його думку, застосовано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому посилання на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи є самостійною підставою для касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, посилання скаржника на зазначену постанову Верховного Суду стосується оцінки судом доказів у справі, а не питання застосування норми права у подібних правовідносинах, як це передбачено пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

В такий спосіб, зазначення підстави для відкриття касаційного провадження є не тільки обов`язковою вимогою до її змісту (пункт 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України), а й впливає на межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Оскільки у касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" не наведено яку саме норму права застосовано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а зазначена ним постанова Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 не є релевантною з точки зору застосування конкретної норми права, вказана скарга підлягає залишенню без руху відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.08.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю.

У касаційній скарзі заявник просить вказані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 21 763 163, 59 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 652 894,91 грн (21 763 163, 59 грн * 1,5% * 200%).

Однак, скаржником до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі за її подання до Касаційного господарського суду.

Натомість Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що відповідач, на думку заявника, буде ухилятися від виконання судового рішення, а сплата судового збору у належному розмірі є для скаржника непідйомним тягарем.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначається статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення від сплати судового збору юридичних осіб, відповідне клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" не підлягає задоволенню в силу закону.

Виходячи із положень частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" необхідно надати Касаційному господарському суду докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 652 894,91 грн за наведеними нижче реквізитами.

Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку: 207.

Також Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" необхідно зазначити норму(и) права та постанову(и) Верховного Суду, в якій(их) викладено висновок про її застосування у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофарм" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі № 910/6945/19 залишити без руху до 03.04.2020, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Зуєв