ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2020 р. Справа№ 910/11843/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача Редчиць О.С.

від третьої особи Угленко О.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба комунального сервісу"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 (повний текст складено 25.11.2019)

у справі №910/11843/19 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба комунального сервісу"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву третя особа Державне підприємство "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва"

про внесення змін до договору, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба комунального сервісу" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №8182 від 26.06.2018, укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом визнання укладеною з 17.08.2018 року додаткової угоди до договору в редакції позивача на підставі ст.ст. 631, 642, 651, 762, 795 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладення додаткової угоди до договору, в частині зменшення площі орендованого приміщення та відповідно зменшення розміру орендної плати, є узгодженою з органом, уповноваженим управляти державним майном. Позивачем дотримано усіх вимог щодо порядку внесення змін до договору, а відповідач, в свою чергу, не надав позивачу відмови або мотивованих заперечень щодо умов наданого проекту додаткової угоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

При ухваленні зазначеного рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не дотримано вимог щодо порядку внесення змін до договору, передбачених самим договором, а саме п.10.3. договору оренди та вимог, передбачених ч.ч. 1-4 ст. 188 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба комунального сервісу" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повнісю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідач безпідставно відмовляється від внесення змін до договору.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020 по справі №910/11843/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 04.03.2020.

24 лютого 2020 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

27 лютого 2020 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу.

04 березня 2020 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 04.03.2020 представники відповідача та третьої особи заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просили залишити без змін оскаржуване рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

26 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба комунального сервісу" (орендар) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 8182 від 26.06.2018 (далі - договір).

Відповідно до умов Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 2 748,70 кв.м, а саме: на 3-му, 4-му, 5-му поверхах будівлі літер "Е" площею 1 217,1 кв.м; на 1-му, 2-му поверхах літер "В" площею 581,8 кв.м.; на 1-му, 2-му, 3-му юверхах будівлі літер "Ж" площею 757,1 кв.м; в корпусі (4) площею 192,7 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т Валерія Лобановського, 51 (далі - майно), що перебуває на балансі Державного підприємства "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.12.2017 р. і становить 43 612 934,00 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 1.2. договору, майно передано в оренду з метою провадження виробничої діяльності - виробництво сонячних панелей (1531,60 кв.м); розміщення фірмового магазину продукції власного виробництва (сонячних батарей та комплектуючих до них - 817,-70 кв.м); розміщення суб`єкта господарювання, який здійснює побутове обслуговування населення (399,40 кв.м).

Пунктом 5.10 договору визначено, що орендар зобов`язаний, у разі припинення, або розірвання договору, повернути орендодавцеві / балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки, в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно з п. 10.10 договору майно вважається поверненим з оренди орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, орендодавець передав, а орендар прийняв нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 2 748,70 кв.м, а саме: на 3-му, 4-му, 5-му поверхах будівлі літер "Е" площею 1 217,1 кв.м; на 1-му, 2-му поверхах літер "В" площею 581,8 кв.м.; на 1-му, 2-му, 3-му юверхах будівлі літер "Ж" площею 757,1 кв.м; в корпусі (4) площею 192,7 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т Валерія Лобановського, 51, що підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 26.06.2018.

Звертаючись з даним позовом, позивач просить внести зміни до Договору, шляхом визнання укладеною з 17.08.2018 року додаткової угоди до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 8182 від 26.06.2018 в редакції:

"1. Пункт 1.1 розділу 1: "Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежилого приміщення (далі - майно) загальною площею 1 574,80 кв. м., а саме: на 3-му, 4-му поверхах будівлі літ. "Е" площею 817,70 кв. м.; на 1-му, 2-му, 3-му поверхах будівлі літ. "Ж" площею 757,10 кв. м. (надалі - "Приміщення"), розміщене за адресою: місто Київ, проспект Валерія Лобановського, 51, що перебуває на балансі Державного Підприємства "Науково- дослідний інститут будівельного виробництва", ідентифікаційний (далі - "Балансоутримувач"), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.12.2017 р. становить 24 986 957,90 грн. без ПДВ.".

2. Пункт 1.2 розділу 1: "Майно передається в оренду з метою: провадження виробничої діяльності - виробництво сонячних панелей (817,70 кв.м.); розміщення фірмового магазину продукції власного виробництва (сонячних батарей та комплектуючих до них - 757,10 кв.м.)".

3. Частину 1 пункту 3.1 розділу 3: "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить, без ПДВ, за базовий місяць оренди - травень 2018 р.: 177 407.93 грн.".

4.Сторони домовились, що ця додаткова угода до договору набирає чинність з 17 серпня 2018 року, і діє протягом всього строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.06.2018 р. № 8182.

5.Всі інші умови договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.06.2018 р. № 8182, залишаються незмінними.

6.Цей договір є невід`ємною частиною договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 26.06.2018 р. № 8182, складений у 2-х примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

7.Невід`ємною і складовою частиною цього договору є зміни до розрахунку орендної плати та акт приймання -передачі орендованого майна."

Так, позивач зазначає, що зменшення площі орендованого приміщення та зменшення розміру орендної плати є узгодженою з органом, уповноваженим управляти державним майном.

Відповідно до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів статті 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами, оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його. В цей же строк, вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Згідно зі ст.188 ГК України визначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 10.3 договору встановлено, що зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонується внести розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, в порушення вимог п.10.3. договору оренди та вимог ч.ч. 1-4 ст. 188 Господарського кодексу України, позивачем не направлено відповідачу проект додаткової угоди до договору оренди № 8182 від 26.06.2018 року, за один місяць до дати з якої позивач просить визнати її укладеною (за один місяць до 17.08.2018 року).

При цьому, як вбачається з листів позивача №110 від 14.08.2018, останній зазначав про необхідність внесення змін до Договору, в зв`язку з виробничою необхідністю, а не через неможливість використання орендованого майна.

Доводи позивача про погодження внесення змін до Договору Міністерством регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи листів Мінрегіону, останнє не заперечило щодо внесення змін до Договору, в частині зменшення площі об`єкта оренди до 1275.10 кв.м., в той час як позивач просить зменшити площу до 1574,80 грн.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача, що останнім повернуто, а третьою прийнято з користування нежитлові приміщення загальною площею 1173 кв. м., оскільки, як вбачається з акта приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, Державним підприємством "Науково-дослідний інститут будівельного виробництва" лише погоджено передачу майна, в той час, як умовами Договору визначено, що суб`єктом уповноваженим на прийняття з користування є Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 по справі №910/11843/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба комунального сервісу" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 по справі №910/11843/19 без змін.

2.Справу №910/11843/19 передати до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.03.2020.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов