ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.03.2020 Справа № 905/1965/19 (905/1483/19)

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Новікової К.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення заборгованості 92920,64 грн,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явились;

від відповідача - не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" звернудось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення заборгованості в сумі 92920,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договорами постачання №179/ДМТЗ-17 від 23.02.2017р. та №160/ДМТЗ-17 від 20.02.2017р. в частині здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.08.2019 відкрите провадження у справі №905/1483/19, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12.09.2019 об 11.15 год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.09.2019 відкладено розгляд справи на 07.10.2019 року об 11:00 год.

13.09.2019р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 11.09.2019р., в якому останній проти позовних вимог заперечує, посилаючись на ті обставини, що:

-позивачем не надано всіх товаросупровідних документів, передбачених п.5.6 договору (товаротранспортні накладні , сертифікату якості товару,) отже товар вважається недопоставленим, відсутні підстави для здійснення остаточних розрахунків згідно зі встановленими у п.4.1. вимогами;

-позивачем не надано належних доказів, зокрема, первинних документів на підтвердження факту здійснення поставки товару та настання строку для проведення відповідачем розрахунків за товар: долучені до матеріалів справи видаткові накладні не відповідачем не підписані, не містять інших обов`язкових реквізитів, тому факт поставки товару саме відповідачу не доведений;

23.09.2019 до суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 14.08.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.10.2019 суд призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження, стадія: відкриття провадження у справі та призначив підготовче засідання на 30.10.2019.

08.10.2019р. та 28.10.2019 до суду позивач надав суду відповіді на відзив, в яких останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягаючи на наступному:

- на виконання договорів №179/ДМТЗ-17 від 23.02.2017р. та №160/ДМТЗ-17 від 20.02.2017р. між позивачем та відповідачем проведено багато господарських операцій, про що свідчить підписаний позивачем акт звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2017р. - вересень 2019р.;

- представлені позивачем письмові претензії до відповідача щодо несплати товару та відповіді на них з визнанням відповідачем боргу є доказом наявності його заборгованості перед позивачем, а посилання відповідача відсутність документів, передбачених п. 5.6. є зловживанням правами;

- відповідачем пропущений строк для подачі відзиву, останній не містить розрахунку витрат;

- на підтвердження передання товару відповідачу позивачем надано копії : .листа ПП «Нічний експрес» від 30.09.2019р., вантажної декларації (ТТН) №11315203.42506 дата 06.03.2018р., №11315203.42082 від 06.03.2019р. та відомості обліку доставок вантажів про доставку, довіреностей на отримання матеріальних цінностей, товарно-транспортних накладених.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.10.2019 суд відклав підготовче засідання на 14.11.2019 о 16:00 год.

14.11.2019 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду Донецької області 14.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.12.2019 року о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.12.2019 матеріали справи №905/1483/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" до Акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" про стягнення заборгованості в сумі 92920,64 грн. передано господарському суду, в провадженні якого перебуває справа №905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО", для розгляду спору в межах цієї справи.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 08.01.2020 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку з відкриттям суддею Зекуновим Е.В. провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго", враховуючи ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.01.2020, справа №905/1483/19 передана для розгляду судді Зекунову Е.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.01.2020 прийнято до провадження справу № 905/1483/19 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Підготовче судове засідання призначено на 06.02.2020 року.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.02.2020 закрито підготовче провадження у справі №905/1483/19 призначено розгляд справи по суті на 05.03.2020 року.

У судове засідання 05.03.2020 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2017 між Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" та Акціонерним товариством "К.Енерго" укладено договір постачання №160/ДМТЗ-17, за умовами якого постачальник (позивач) зобов`язався поставити покупцю (відповідачу) товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти та оплатити такий товар, код ДК 021:2015:19700 синтетичний каучук та синтетичні волокна (пароніт) далі - товар), в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією (таблиця), що міститься у п.1.1. договору.

Згідно з п.3.1 договору постачання №160/ДМТЗ-17від 20.02.2017р. сума цього договору становить: 764274.40 грн. без урахування ПДВ, крім того ПДВ 20% - 152854,88 грн. Разом з ПДВ - 917129,28 грн.

За умовами п.3.2 договору постачання ціна товару вказується в специфікації (п.1.1 цього договору) та є незмінною протягом строку дії цього договору крім випадків, встановлених діючим законодавством України.

Розділом 4 договору встановлений порядок здійснення оплати, згідно з яким розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару протягом 60календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови підписання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору. (п.4.1 договору)

Строк поставки товару - протягом 30 робочих днів після відправлення письмової заявки покупцем на умовах DDP (ІНКОТЕРМС у редакції 2000 року) (п. 5 договору).

В п.5.2. сторони погодили, що вантажоодержувачем є СВП «Київські теплові мережі»,СВП «»Київські ТЕЦ» ПАТ «Київенерго» СВП «Автотранспорт», завод Енергія ПАТ «Київенерго».

Відповідно до п.5.4 договору постачання товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних, акту приймання передавання ТЕЦ. (дата поставки товару).

Право власності на товар та всі ризики втрати або пошкодження товару переходять від постачальника до покупця з дати поставки товару. (п.5.5. договору)

При поставці постачальник надає покупцю одночасно з товаром, що поставляється видаткову накладну на товар, товаротранспортну накладні, паспорт якості заводу-виготовлювача на кожну партію товару або паспорт на товар. (п.5.6. договору)

Вказані товаросупроводжувальні документи надаються постачальником у повній мірі, у належному стані, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України та є такими, що відповідають технічним та якісним характеристикам товару, що поставляється за цим договором. (п.5.6.1. договору)

Відповідно до п.10.1. договору постачання №160/ДМТЗ-17від 20.02.2017 цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами та скріпленням печатками і діє до 31.12.2017 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

23.02.2017 між сторонами підписано договір постачання №179/ДМТЗ-17, за умовами якого постачальник (позивач) зобов`язався поставити покупцю (відповідачу) товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти та оплатити такий товар, код ДК 021:2015:39563 Текстильні надбавки, пряжі тканини та вироби технічного призначення (Набивка АП АПР АГИ АФТ АС) -(далі - товар), в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією (таблиця), що міститься у п.1.1. договору.

Згідно з п.3.1 договору постачання №179/ДМТЗ-17 від 23.02.2017р. сума цього договору становить: 764274,40 грн. без урахування ПДВ, крім того ПДВ 20% - 152854,88 грн. Разом з ПДВ - 917129,28 грн.

За умовами п.3.2 договору постачання ціна товару вказується в специфікації (п.1.1 цього договору) та є незмінною протягом строку дії цього договору крім випадків, встановлених діючим законодавством України.

Розділом 4 договору встановлений порядок здійснення оплати, згідно з яким розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару протягом 35календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови підписання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору. (п.4.1)

Згідно з п. 5 договору, строк поставки товару - протягом 30 робочих днів після відправлення письмової заявки покупцем на умовах DDP (ІНКОТЕРМС у редакції 2000 р.)

В п.5.2. сторони погодили, що вантажоодержувачем є СВП «Київські теплові мережі», СВП «Автотранспорт», СВП «Київські ТЕЦ», СВП «Київські електричні мережі», завод Енергія ПАТ «Київенерго».

Відповідно до п.5.4 договору постачання товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних, акту приймання передавання ТЕЦ. (дата поставки товару).

Право власності на товар та всі ризики втрати або пошкодження товару переходять від постачальника до покупця з дати поставки товару. (п.5.5. договору)

При поставці постачальник надає покупцю одночасно з товаром, що поставляється видаткову накладну на товар, товаротранспортну накладні, паспорт якості заводу-виготовлювача на кожну партію товару або паспорт на товар. (п.5.6. договору)

Вказані товаросупроводжувальні документи надаються постачальником у повній мірі, у належному стані, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України та є такими, що відповідають технічним та якісним характеристикам товару, що поставляється за цим договором. (п.5.6.1. договору)

Відповідно до п.10.1. договору постачання №160/ДМТЗ-17 від 20.02.2017 цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами та скріпленням печатками і діє до 31.12.2017 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

Стверджуючи про належне виконання своїх зобов`язань за договорами №160/ДМТЗ-17від 20.02.2017р.та №179/ДМТЗ-17 від 23.02.2017 в частині повної та своєчасної поставки продукції, позивачем до матеріалів справи надано копії видаткових накладних №585 від 06.03.2018р., №588 від 06.03.2018р., №912 від 05.04.2018р., №914 від 05.04.2018р., №917 від 05.04.2018р., №919 від 05.04.2018р., №300 від 08.02.2018р., №586 від 06.03.2018р., №587 від 06.03.2018р., №910 від 05.04.2018р., №915 05.04.2018р., №911 від 05.04.2018р., №916 від 05.04.2018р., №918 від 05.04.2018р., а також відповідні товарно-транспортні накладні.

Таким чином, згідно з правовою позицією позивача, після отримання товару у відповідача виникли грошові зобов`язання, які останній в свою чергу не виконав, оплату за товар у специфікаціях та товаросупровідних документах не здійснив

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки.

Відповідно до ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно із ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України між сторонами виникли зобов`язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Системний аналіз статей 64-66 Цивільного кодексу України свдічить про те, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Такий обов`язок продавця вважається виконаним у момент:1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару; 3) інший момент виконання продавцем обов`язку, визначений договором.

Як було встановлено судом вище, в договорах №160/ДМТЗ-17від 20.02.2017 та №179/ДМТЗ-17 від 23.02.2017 сторонами погоджено, що товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару). Такі положення договору кореспондуються з приписами п.4.1. договору, якими передбачено обов`язок покупця розрахуватися за поставлений протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, з урахуванням норм ст.ст.76, 77, 150 Господарського процесуального кодексу України позивачем при зверненні до суду з вимогами щодо стягнення вартості отриманого боржником товару має бути доведено сам факт постачання продукції відповідачу за договором №160/ДМТЗ-17від 20.02.2017 та №179/ДМТЗ-17 від 23.02.2017.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підпунктом 2.5 пункту 2 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Тобто, письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати, як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема, підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо.

Як зазначено вище, на підтвердження своїх вимог позивачем представлено видаткові накладні №585 від 06.03.2018р., №588 від 06.03.2018р., №912 від 05.04.2018р., №914 від 05.04.2018р., №917 від 05.04.2018р., №919 від 05.04.2018р., №300 від 08.02.2018р., №586 від 06.03.2018р., №587 від 06.03.2018р., №910 від 05.04.2018р., №915 05.04.2018р., №911 від 05.04.2018р., №916 від 05.04.2018р., №918 від 05.04.2018р. За наслідками дослідженні копій та оригіналів зазначених доказів, судом встановлено, що останні не містять відомостей щодо фактичного отримання товару боржником, а саме відсутні підписи особи - одержувача.

Документів із зазначенням відповідальної особи на отримання матеріальних цінностей матеріали заяви також не містять.

При цьому, щодо посилань позивача належність підтвердження передання товару відповідачу позивачем такими доказами як листа ПП «Нічний експрес» від 30.09.2019р., вантажної декларації (ТТН) №11315203.42506 дата 06.03.2018р., №11315203.42082 від 06.03.2019р. та відомості обліку доставок вантажів про доставку, довіреностей на отримання матеріальних цінностей, товарно-транспортних накладених, суд виходить з того, що документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортні накладні та подорожні листи, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного суду, викладеною в Постановах від 06.02.2018 р. у справі № 816/166/15-а, від 27.03.2018 р. у справі № 2а-8766/12/1370, від 17.04.2018 р. у справі № 816/1587/17, від 21.08.2018 р. у справі № 816/786/15-а, від 04.09.2018 р. у справі № 818/1249/17 і ухвалу ВАСУ від 14.03.2017 р. за №К/800/26970/15).

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, виходячи з того, що за договором постачання 160/ДМТЗ-17від 20.02.2017 та №179/ДМТЗ-17 від 23.02.2017 розрахунки за отриманий товар проводяться протягом 60календарних днів саме з дати підписання сторонами видаткової накладної або акту передавання ТЕЦ, натомість надані позивачем до матеріалів справи видаткові накладні не підписані покупцем - відповідачем по справі, тобто первинні документи не відповідають встановленим законом вимогам, суд дійшов висновку про те, що про відсутність порушеного з боку відповідача права позивача на отримання винагороди за поставлений товар на момент звернення до суду з позовом.

Як наслідок, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог в частині стягнення вартості товару, позов в частині вимог про стягнення основного боргу підлягає залишенню без задоволення.

Водночас, суд критично ставиться тверджень відповідача про те, що відсутність інших товаросупровідних документів, передбачених п.5.6 договору (акту приймання передавання, паспорта якості товару,) свідчить про відсутність підстав для здійснення остаточних розрахунків.

Згідно з п.12 Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості" від 15.06.1965р. №П-6 приймання продукції по кількості здійснюється за транспортними та супровідними документами (рахунком фактурі, специфікації, опису, пакувальним ярликам та інш.) відправника (виробника). Відсутність зазначених документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Тобто, відсутність передачі товаросупровідної документації має оформлюватися відповідним актом. Проте, матеріали справи не містять будь-які належні докази на підтвердження тих обставин, що при отриманні товару не було надано позивачеві товаросупровідних документів або інших первинних документів з відомостями про товар, відповідного акту на виконання умов договору позивачем також не надано.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємства та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, оскільки не є первинним бухгалтерським документом. Отже, останній не може сам по собі бути належним доказом існування заборгованості. В умовах, коли заборгованість підтверджена іншими доказами ( платіжними дорученням, атами приймання-передачі, тощо), інформація за якими кореспондується із інформацією, викладеною в акті приймання-передачі товару, платіжних документах, залишити по за увагою підтверджену відповідачем в акті заборгованість не можливо, у зв`язку з чим акт, у даному випадку, представляє собою переконливий доказ підтвердження обставин, які відображені в інших доказах, таких як виписки з поточних рахунків, якими підтверджено перерахування коштів на виконання умов договору, видаткових накладних тощо. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 березня 2019 року по справі №910/1389/18.

За таких обставин, зважаючи на відсутність первинних документів, що є належним доказом підтвердження здійснення господарських операцій та наявності відповідної заборгованості, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог щодо порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань, у зв`язку з цим, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 92920,64 грн. підлягають залишенню без задоволення

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 120, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" до Акціонерного товариства "К.Енерго" про стягнення заборгованості 92920,64 грн - відмовити повністю.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 05 березня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2020 року.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов