ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" березня 2020 р. Cправа № 902/17/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Державної установи "Крижопільський виправний центр (№113)" (вул. Благовіщенська, 106, с. Городківка, Крижопільський район, Вінницька область, 24615)

до: Приватного підприємства "Дін-Плюс" (вул. Радянська, буд.13, смт Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600)

про стягнення 7920 грн,

В С Т А Н О В И В :

Державною установою "Крижопільський виправний центр (№113)" подано позов до Приватного підприємства "Дін-Плюс" про стягнення 7920 грн.

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач посилається на укладену 02.01.2014 між Крижопільським виправним центром №113 (правонаступником якого є Державна установа "Крижопільський виправний центр (№113)") та Приватним підприємством "Дін-Плюс" угоду №2Г/14, відповідно до умов якої позивач зобов`язався надати відповідачу в розпорядження робочу силу з числа засуджених для виконання різних робіт і послуг, обговорених сторонами в залежності від необхідності. При цьому відповідач зобов`язався здійснити оплату праці на умовах, визначених вказаною угодою.

Як стверджує позивач, відповідачем не виконано умови угоди №2Г/14 від 02.01.2014, строк дії якої було пролонговано на один рік, в частині повної оплати за використану працю з січня по березень 2015 року включно.

З огляду на викладене, позивачем заявлено до стягнення з Приватного підприємства "Дін-Плюс" 7920 грн згідно з актами по виконаних послугах (по працевикористанню) за вказаний період.

Ухвалою суду від 10.01.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/17/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема щодо подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала вручена усім учасникам справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

02.01.2014 між Крижопільським виправним центром №113 та Приватним підприємством "Дін-Плюс" (Замовник) підписано Угоду №2Г/14 від 02.01.2014 (Угода), відповідно до розділу 1 якої Крижопільський виправний центр №113 надає в розпорядження Замовника робочу силу з числа засуджених для виконання робіт і послуг, обговорених сторонами в залежності від необхідності.

За умовами розділу 4 Угоди Замовник зобов`язується виплачувати Крижопільському ВЦ №113 за один відпрацьований людино-день 80,00 грн з урахуванням всіх нарахувань. Оплата праці проводиться в грошовій формі. В разі зміни мінімальної заробітної плати надається додаткова угода про оплату за один відпрацьований людино-день. Розрахунки проводяться в два періоди:

1) попередня оплата - 50% від місячної вартості;

2) оплата за поточний місяць - решта суми згідно акту наданих послуг.

Розділом 3 Угоди сторони погодили строк її дії з 02.01.2014 по 31.12.2014. При цьому відповідно до приписів розділу 6 Угода є пролонгованою терміном на один рік, якщо жодна із сторін не заявила про її припинення та дату закінчення строку дії.

Згідно з актами по виконаних послугах (по працевикористанню), які обопільно підписано та скріплено печатками обох сторін за умовами Угоди Замовнику надано послуги по працевикористанню на загальну суму 7920 грн з розрахунку 80,00 грн за один відпрацьований людино-день:

- Акт по виконаних послугах (по працевикористанню згідно договору №2Г від 02.01.2014) від 31.01.2015 на суму 4560 грн;

- Акт по виконаних послугах (по працевикористанню згідно договору №2Г від 02.01.2014) від 28.02.2015 на суму 960 грн;

- Акт по виконаних послугах (по працевикористанню згідно договору №2Г від 02.01.2014) від 31.03.2015 на суму 2400 грн.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №3679/137/5 від 15.12.2016 перейменовано державну установу "Крижопільський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№113) (ідентифікаційний код 14316862) у державну установу "Крижопільський виправний центр (№113). При цьому, згідно з Положенням про державну установу "Крижопільський виправний центр (№113), затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 29.11.2019 за №3792/5 вказана державна установа (позивач) є правонаступником Крижопільського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№113).

Позивачем до позовної заяви додано копії претензій, адресованих відповідачу про сплату заборгованості внаслідок порушення зобов`язання щодо оплати за працевикористання на підставі Угоди №2Г/14 від 02.01.2014. При цьому належних доказів направлення вказаних претензій відповідачу, як і доказів реагування останнього на такі претензії матеріали справи не містять.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобов`язання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані договором про надання послуг.

Згідно з частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджується факт надання послуг на підставі Угоди у заявленій позивачем сумі 7920 грн відповідно до Актів по виконаних послугах (а.с. 25-27, т.1). При цьому заборгованість у вказаній сумі обліковується за даними бухгалтерського обліку Державної установи "Крижопільський виправний центр (№113)", про що надано відповідну довідку від 24.12.2019 (а.с. 28, т.1).

Доказів погашення такої заборгованості матеріали справи не містять.

Окрім того, з огляду на підписання відповідачем Актів по виконаних послугах за січень, лютий та березень 2015 року та відсутність будь-яких заяв відповідача про припинення дії Угоди наявні підстави вважати Угоду №2Г/14 від 02.01.2014 пролонгованою на 1 рік, як то передбачено розділом 6 вказаної Угоди.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу послуг за Угодою та відсутність доказів оплати в повному обсязі за надані послуги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі як такі, що доведені позивачем належними та допустимими доказами та не спростовані у встановленому порядку відповідачем.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 247, 248, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Дін-Плюс" (вул. Радянська, буд.13, смт Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600; ) на користь Державної установи "Крижопільський виправний центр (№113)" (вул. Благовіщенська, 106, с. Городківка, Крижопільський район, Вінницька область, 24615; ) 7920 грн - основного боргу та 1921 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 10 березня 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Благовіщенська, 106, с. Городківка, Крижопільський район, Вінницька область, 24615;

3 - відповідачу - вул. Радянська, буд.13, смт Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600.