ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" березня 2020 р. м ХарківСправа № 922/611/20
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр", м. Київ,
до Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод", м. Харків,
про стягнення суми у розмірі 558 468,56 грн.,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський хлібзавод", про стягнення основного боргу у розмірі 503 311,18 грн. та 50% річних в розмірі 55 157,38 грн., а всього - 558 468,56 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

Подана позивачем позовна заява не відповідає умовам статті 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви, що чітко передбачено (таке застереження) приписами пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з позовних матеріалів, позивачем зазначено про можливість надання оригіналів документів, які додані до позовної заяви, при цьому, не зазначено відомостей про особу (позивача або іншої особи) у якій знаходяться дані документи в оригіналі.

В даному випадку позивач помилково ототожнює процесуальну дію із наданням певних документів на вимогу суду в порядку статті 91 Господарського процесуального кодексу України та імперативні вимоги статті 162 Господарського процесуального кодексу України щодо надання суду відомостей про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, як-то передбачено пунктом 8 частини 3 зазначеної статті.

Також, позивач не додержався однією з обов`язкових вимог, які висуваються при оформленні позовної заяви, а саме не зазначив у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (пункт 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, позивачем не було виконано імперативні вимоги процесуального законодавства щодо обов`язкових відомостей, які має містити позовна заява (в даному випадку норми статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо подана позовна заява не відповідає приписами статті 162 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України. За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам статі 162 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати суду відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви та зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - до 13 березня 2020 року (включно), шляхом надання до суду: суду відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви та зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередити позивача, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, є підставою для її повернення (частина 4 статті 174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 березня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко