У Х В А Л А

06 березня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/229/19

Господарський суд Чернігівської області у складі колегії суддів Книш Н.Ю. - головуючий суддя, суддів - Демидова М.О., Ноувен М.П., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 03.03.2020 №б/н

у справі №927/229/19

за позовом позивачів: 1. ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

2. ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_2

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС»,

вул. Громадська, б.39, м. Чернігів, 14037

про визнання недійсним рішення Наглядової ради від 06.11.2018

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» про визнання недійсним рішення засідання наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що їм належать акції Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС»: ОСОБА_1 у кількості 457130 штук, що складає 15,21% акцій Товариства, ОСОБА_2 у кількості 1301 штук, що складає 0,0433% акцій Товариства.

У зв`язку з їх голосуванням на загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», які відбулись 01.11.2018, проти рішення про зміну типу Публічного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» з публічного на приватне акціонерне товариство, у позивачів виникло право вимагати здійснення Приватним акціонерним товариством «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» викупу належних їм акцій. Рішенням Наглядової ради Товариства від 06.11.2018, оформленого протоколом від 06.11.2018, затверджено ринкову вартість однієї акції Товариства за ціною 0,74грн. Зазначаючи, що затверджена рішенням Наглядової ради відповідача ціна однієї акції не є ринковою та є явно заниженою, позивачі вважають, що оспорюване ними рішення є незаконним і підлягає визнанню недійсним, оскільки звіт про оцінку №И-864, на підставі якого затверджено ціну однієї акції, є неякісним, здійсненим з багатьма порушеннями, виконаний не для цілей статті 69 Закону України «Про акціонерні товариства», а тому, на думку позивачів, не міг бути використаний для затвердження ціни однієї акції, емітентом яких є відповідач. Оскільки затверджена ціна однієї простої іменної акції Товариства є заниженою, позивачі вважають, що рішення Наглядової ради відповідача від 06.11.2018 порушує їх права як акціонерів, у яких виникло право вимагати обов`язкового викупу належних їм акцій.

Позивачі звертають увагу, що оспорюване ними рішення Наглядової ради відповідача від 06.11.2018 прийнято з порушенням встановленої Законом України «Про акціонерні товариства» процедури щодо надання можливості акціонерам ознайомитися з проектом договору про викуп акцій Товариством. За твердженням позивачів, проект договору про обов`язковий викуп акціонерним товариством акцій на вимогу акціонерів мав бути затверджений до проведення загальних зборів, які проводились 01.11.2018, а не після зборів. До того ж, як зазначають позивачі, проект договору про викуп акцій взагалі не затверджувався Наглядовою радою і під час засідання 06.11.2018, що є порушенням вимог Закону України «Про акціонерні товариства», та порушенням прав позивачів як акціонерів на укладення з Товариством договору про обов`язковий викуп самим Товариством належних їм акцій.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 прийнято визнання Приватним акціонерним товариством «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС» позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Наглядової ради від 06.11.2018, позов задоволено, визнано недійсними рішення Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС» від 06.11.2018, оформлені протоколом засідання від 06.11.2018. Крім того, присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС», на користь ОСОБА_1 960грн 50коп. судового збору та на користь ОСОБА_2 960грн 50коп. судового збору.

Додатковим рішенням від 12.06.2019 заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС» 68213грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи чи підготовки до її розгляду, задоволено частково, та присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГВАВТОСЕРВІС», на користь ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , 111грн поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи. У задоволенні заяви в частині стягнення 68102 грн витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; прийнято відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від позовних вимог в частині: - щодо прийняття рішення по першому питанню порядку денного засідання Наглядової ради товариства, яке відбулось 06 листопада 2018 року про обрання Голови засідання Наглядової ради та секретаря засідання Наглядової ради товариства та про надання повноважень Голові та секретарю засідання Наглядової ради на підписання протоколу засідання Наглядової ради товариства; - щодо прийняття рішення по третьому питанню порядку денного засідання Наглядової ради товариства, що відбулось 06 листопада 2018 року про затвердження переліку акціонерів, які мають право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних їм акцій відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства»; - щодо прийняття рішення по п`ятому питанню порядку денного засідання Наглядової ради товариства, яке відбулось 06 листопада 2018 року, щодо визначення уповноваженою особи на підписання тексту письмового повідомлення про права вимоги обов`язкового викупу акцій; - щодо прийняття рішення по шостому питанню порядку денного про визначення порядку (способу) направлення письмового повідомлення акціонерам, які мають права вимагати обов`язкового викупу акцій. Провадження в цій частині закрито. В іншій частині позовних вимог рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 у справі № 927/229/19 залишено без змін, судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на позивача 1 (апелянта).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2019 у справі № 927/229/19 змінено в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 213 грн поштових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в іншій частині додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2019 у справі № 927/229/19 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2020 у даній справі скасовано рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 у справі № 927/229/19, а також скасовано додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 у справі №927/229/19. Справу № 927/229/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2020, розпорядження від 26.02.2020 №02-01/17/20 «Щодо формування складу колегії суду по справі №927/229/19», протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.02.2020 справа № 927/229/19 передана на новий розгляд колегії суддів в складі: головуючий суддя - Книш Н.Ю., судді - Демидова М.О., Ноувен М.П.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.03.2020 справу №927/229/19 прийнято до колегіального розгляду у складі головуючого судді Книш Н.Ю., судді Демидової М.О., Ноувен М.П., підготовче засідання призначено на 25.03.2020. 04.03.2020 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 (позивача-1) надійшла заява про забезпечення позову від 03.03.2020, за електронно-цифровим підписом адвоката Чередніченко М.М., про що свідчить відмітка канцелярії суду на вказаній заяві.

У поданій заяві позивач-1 просить: 1) вжити заходи забезпечення позову по справі №927/229/19 шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» приймати рішення щодо скасування рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018;

2) вжити заходи забезпечення позову по справі № 927/229/19 шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» (14037, Чернігівська обл., місто Чернігів, вулиця Громадська, будинок 39, ідентифікаційний код юридичної особи 03119724) приймати рішення щодо зміни рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018;

3) вжити заходи забезпечення позову по справі № 927/229/19 шляхом заборони Приватному акціонерному товариству «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» приймати будь-які інші рішення, які стосуються рішення засідання.

В обґрунтування поданої заяви позивач-1 зазначає, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 у справі №927/229/19 прийнято заяву про визнання відповідачем позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» про визнання недійсним рішення наглядової ради від 06.11.2018; позовні вимоги позивачів до Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» про визнання недійсним рішення наглядової ради від 06.11.2018 задоволено, визнано недійсними рішення наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» від 06.11.2018, оформлені протоколом засідання від 06.11.2018. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 у справі №927/229/19 прийнято відмову позивачів від позовних вимог в частині: щодо прийняття рішення по першому питанню порядку денного засідання Наглядової ради товариства, яке відбулось 06.11.2018 про обрання Голови засідання Наглядової ради та секретаря засідання Наглядової ради товариства та про надання повноважень Голові та секретарю засідання Наглядової ради на підписання протоколу засідання Наглядової ради товариства; - щодо прийняття рішення по третьому питанню порядку денного засідання Наглядової ради товариства, що відбулось 06.11.2018 про затвердження переліку акціонерів, які мають право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних їм акцій відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про акціонерні товариства»; - щодо прийняття рішення по п`ятому питанню порядку денного засідання Наглядової ради товариства, яке відбулось 06.11.2018, щодо визначення уповноваженою особи на підписання тексту письмового повідомлення про права вимоги обов`язкового викупу акцій; щодо прийняття рішення по шостому питанню порядку денного про визначення порядку (способу) направлення письмового повідомлення акціонерам, які мають права вимагати обов`язкового викупу акцій. Провадження в цій частині закрито. В іншій частині позовних вимог рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 у справі № 927/229/19 залишено без змін. Постановою Верховного Суду 23.01.2020 рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 у справі № 927/229/19 скасовано. Позивач-1 вважає, що, скасувавши рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 у справі № 927/229/19, Верховний Суд зазначив, що погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що затвердження наглядовою радою відповідача ринкової вартості акцій лише після проведення позачергових зборів акціонерів ПАТ «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» призвело до порушення прав позивачів на отримання ними передбаченої статтею 69 Закону України «Про акціонерні товариства» інформації саме до моменту їх голосування на зборах та свідчить про порушення вимог статей 36, 69 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). За твердженнями позивача-1 підставою для скасування вищезазначених судових рішень стало те, що суди попередніх інстанції дослідили виключно одну підставу позову, яка полягала в тому, що рішення Наглядової ради від 06.11.2018 повинно бути прийнято до 01.11.2018, проте воно всупереч статті 36 Закону України «Про акціонерні товариства» прийнято лише 06.11.2018. Разом з цим позивач-1 вважає, що суди попередніх інстанцій повністю проігнорували дві інших підстави позову: рішенням Наглядової ради від 06.11.2018 затверджено вартість акції Відповідача не за ринковою ціною, а за заниженою ціною; рішенням Наглядової ради від 06.11.2018 затверджено вартість акції відповідача на підставі неякісного звіту, який не може бути використаний, що підтверджується відповідними рецензіями на Звіт про оцінку, які наявні в матеріалах справи.

Позивач-1 переконаний, що у межах даної справи залишилось виключно дослідити дві інші підстави позову, зокрема, встановити, чи дійсно є факт затвердження вартості акцій відповідача не за ринковою ціною, а заниженою ціною, а також щодо затвердження вартості акцій відповідача на підставі неякісного звіту, який не може бути використаний...». Разом з цим позивач-1 повідомляє, що ним 03.03.2020 було виявлено, що Приватне акціонерне товариство «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» скликає позачергові загальні збори акціонерів, які відбудуться 17.03.2020 о 09 год.00 хв. До порядку денного включено, серед іншого, таке питання разом з проектом рішення: « 3. Про скасування рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018 року.». Позивач-1 вважає, що відповідач намагається скасувати рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018 виключно з тією метою, щоб істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених та оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, колегія суду встановила таке.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України вказано, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 9, 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу. Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Окрім того, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

У п. 1 ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку, зокрема, обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками застосування обраного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову, а особа, яка заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта.

Судом взято до уваги, що, застосовуючи на практиці встановлені ст. 137 Господарського процесуального кодексу України виключні випадки можливості втручання суду в господарську діяльність товариства шляхом заборони вчинення певних дій, суд в першу чергу має враховувати, що корпоративні права є майном, право мирного володіння яким гарантовано ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а тому втручання в таке право мирного володіння за ініціативою одного з учасників товариства має відповідати принципам рівності та справедливості і може мати місце лише у виключному випадку, коли законодавство не передбачає можливості інших шляхів ефективного та реального відновлення порушеного права заявника, адже в іншому випадку вжиття заходів забезпечення позову може вказувати на непропорційне втручання в право власності інших учасників такого товариства.

Крім того, застосування заходів забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, якщо особа звернулася до суду з немайновою позовною вимогою, то судове рішення у разі її задоволення не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

За змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає порушене суб`єктивне право та охоронюваний законом інтерес.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Відповідно до положень ст. 7, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується (ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом позовної заяви позовні вимоги у цій справі направлені на захист корпоративних прав позивача-1 як акціонера Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС». Предмет спору становить визнання недійсним рішення засідання наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018. Таким чином, процесуальною метою позивачів у даному випадку є нівелювання юридичних наслідків неправомірного, на його думку, рішення Наглядової ради відповідача у справі.

Позивач-1 вважає, що відповідач намагається скасувати оспорюване рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІПВАВТОСЕРВІС», виключно з тією метою, щоб істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених та оспорюваних прав або інтересів позивача-1, за захистом яких він звернувся, оскільки одним із основних інтересів позивача-1 в межах цієї справи є доведення неможливості використання звіту про оцінку акцій відповідача в межах цієї справи, у тому числі на виконання вказівок Верховного Суду у даній справі, викладених у відповідній постанові.

При цьому позивач-1 зазначає, що скасування відповідачем оспорюваного рішення засідання Наглядової ради відповідача спричинить додаткові труднощі для позивача, які полягають у такому:

- не виключено, що в межах цієї справи або в межах іншої справи позивачу-1 додатково доведеться скасовувати рішення відповідача про скасування рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІПВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018;

- не виключено, що позивачу-1 або позивачу-2, окрім подання нового позову, доведеться змінювати предмет цієї справи;

- не виключено, що у зв`язку з поданням нового позову доведеться подавати клопотання про зупинення провадження по цій справі, що призведе до затягування розгляду справи і, як наслідок, до порушення прав позивачів на ефективний судовий захист.

За результатами дослідження вказаних доводів позивача-1 суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем-1 висловлюються лише припущення про деяку ймовірність вчинення ним певних процесуальних дій («не виключено» звернення до суду з позовом про скасування рішення майбутніх загальних зборів акціонерів товариства (без зазначення ймовірних підстав подання такого позову та необхідності вчинення такої дії), «не виключено» подання певних клопотань та заяв у межах провадження у даній справі) без зазначення конкретної мети вчинення перелічених дій та порушених прав, що підлягають ефективному судовому захисту.

Позивач-1 вважає, що відповідач намагається скасувати рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018 виключно з тією метою, щоб істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених та оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому позивач-1 не обґрунтовує, яким саме чином обраний ним спосіб захисту порушеного права у межах провадження у даній справі № 927/229/19 втратить свою ефективність, а розгляд справи ускладниться і у заяві про вжиття заходів забезпечення позову зазначає, що для нього з урахуванням висновків Верховного Суду у даній справі має значення виключно дослідження судом наявних у матеріалах справи доказів та підстав позову.

Вказаний процесуальний інтерес позивача-1 зводиться до розгляду справи по суті і фактично у тексті заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач-1 висловлює лише побоювання щодо ймовірних майбутніх доводів відповідача про необхідність закриття провадження у справі.

Вказані доводи позивача-1 за своєю суттю взагалі не стосуються правової природи та сутності ефективного способу захисту порушеного права, оскільки зводяться виключно до побоювань ймовірності надання відповідачем додаткових пояснень, заяв або клопотань в процесі судового розгляду даної справи, щодо яких позивачем 1 в майбутньому можуть бути висловлені заперечення.

Крім того, Господарський суд Чернігівської області наголошує на тому, що заборона Приватному акціонерному товариству «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» приймати рішення, визначені в заяві про забезпечення позову, по-перше, порушує вимоги ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, по-друге, блокує діяльність товариства, позаяк фактично забороняє приймати рішення, пов`язані з діяльністю останнього.

Суд звертає увагу заявника на те, що обраний захід забезпечення позову, як заборона Приватному акціонерному товариству «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» приймати будь-які інші рішення, які стосуються рішення засідання Наглядової ради від 06.11.2018, стосується неідентифікованих рішень Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» та не обмежуючись питаннями, з яких прийнято оскаржуване рішення, тоді як заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших учасників господарського товариства, крім випадків, коли заборона вчиняти дії має стосуватися лише корпоративних прав заявника, тобто безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Судом враховано, що обрані заявником вищевказані заходи до забезпечення позову, а саме заборона Приватному акціонерному товариству «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» приймати рішення щодо зміни рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018 та заборона Приватному акціонерному товариству «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС» приймати будь-які інші рішення, які стосуються рішення засідання, не відповідають предмету позову, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду, а можуть призвести до порушення господарської діяльності Товариства, вжиття таких заходів забезпечення позову є втручанням у діяльність юридичної особи, тому в силу імперативних приписів ч. 5 та ч. 10 ст. 137 Господарського процесуального України заява про їх застосування не може бути задоволена судом. Крім того, судом враховано, що до порядку денного позачергових Загальних зборів акціонерів, які відбудуться 17.03.2020 включено питання про скасування рішення засідання Наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЧЕРНІГІВАВТОСЕРВІС», оформленого протоколом від 06.11.2018, а не про його зміну.

Позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено будь-яких обставин, які б свідчили про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду по суті спору.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача-1 про забезпечення позову, оскільки вжиття таких заходів забезпечення позову є втручанням у діяльність юридичної особи, не є співмірним із заявленими позовними вимогами та їх застосування може мати місце лише з врахуванням обмежень, встановлених імперативними нормами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу-1 ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову від 03.03.2020 б/н.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://www.court.gov.ua. або в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала підписана 06.03.2020.

Судді Н.Ю. Книш

М.О. Демидова

М.П. Ноувен