РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2020 року м. Чернігівсправа № 927/1064/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича організація «Харків»,

юридична адреса: провул. Метизний, буд. 12, м. Харків, 61020;

адреса для листування: вул. Отакара Яроша, 18, офіс 301, м. Харків, 61045;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніформ плюс»,

вул. Івана Мазепи, буд. 66, офіс 1, м. Чернігів, 14014;

предмет спору: про стягнення 597229,42грн

за участю представників сторін:

від позивача: Самілик М.В. адвокат, ордер на надання правової допомоги серія ЧН №095469, виданий 18.12.2019;

від відповідача: Ляховець В.М. адвокат, ордер на надання правової допомоги серія АА №103355, виданий 15.01.2020.

У судовому засіданні 24.02.2020 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

23.12.2019, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича організація «Харків» (надалі ТОВ «ВО «Харків») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніформ плюс» (надалі ТОВ «Уніформ плюс») про стягнення штрафних санкцій в сумі 597229,42грн, з яких 207387,66грн пені, нарахованої в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення поставки товару обумовленого договором поставки №08 від 14.03.2019 (надалі - Договір) за період з 11.07.2019 по 17.12.2019 та 389841,76грн штрафу нараховано в розмірі 10% від вартості товару, поставку якого прострочено понад 30 календарних днів у відповідності до п.7.4. вказаного Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору та специфікації №1 від 14.03.2019 до нього (з урахуванням змін від 15.05.2019), а саме несвоєчасною поставкою обумовленого Договором товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.12.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №927/1064/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 15.01.2020 об 11:30, сторонам встановлено строки для подачі до суду заяв по суті спору, зокрема для відповідача - 15 календарних днів з дня вручення ухвали суду, але не пізніше 09.01.2020, для подачі відзиву на позов; для позивача - 3 календарні дні з дня отримання відзиву на позов, для подачі відповіді на відзив.

У підготовче судове засідання 15.01.2020 з`явились повноважні представники сторін; участь представника позивача у судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції.

15.01.2020, судом у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 29.01.2020.

Відповідач скористався своїм процесуальним правом та в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), у визначений судом строк, подав відзив на позов (разом з доказами його направлення на адресу іншої сторони), в якому проти заявлених вимог заперечив у повному обсязі. Ствердив, що позивач порушив свої зобов`язання за Договором в частині внесення 100% попередньої оплати за товар перед його відвантаженням, що виходячи з умов специфікації №1 від 14.03.2019 до Договору (з урахуванням змін внесених 15.05.2019) мав бути поставлений одноразово (не партіями) в строк до 10.07.2019. Звертав увагу, що у відповідності до умов п.3.2.1. Договору, якщо покупець (позивач у справі) не здійснить оплату товару у визначений цим Договором строк, постачальник (відповідач у справі) не несе відповідальності за порушення термінів поставки товару, зазначених у специфікації. У такому випадку сторони погодили, що строк поставки продовжується на термін прострочення сплати за товар або на інший строк за домовленістю сторін. За доводами відповідача, оскільки позивач не вніс 100% попередню оплату за товар перед його поставкою (у строк до 10.07.2019), у нього був відсутній обов`язок щодо поставки такого товару в обумовлений Договором строк. Вважає, що у позивача відсутні правові підстави для нарахування та стягнення договірних санкцій за порушення строків поставки товару в порядку визначеному п.7.4. Договору. При цьому просив врахувати, що на сьогодні він відвантажив позивачу товар на більшу суму, ніж останній фактично оплатив. Сума недоплати позивача за фактично поставлений товар за Договором складає 98401,87грн, у той час як загальна сума недоплати 187080,78грн.

Позивач у визначений судом строк у порядку статей 166, 184 ГПК України подав відповідь на відзив (разом з доказами направлення на адресу іншої сторони). У відповіді на відзив вказав, що відповідач мав його письмово попередити про готовність товару до відвантаження (п.7.3. Договору), що на його думку, є підставою для внесення залишку попередньої оплати в рахунок такого товару. Проте у вказаний в Договорі строк (до 10.07.2019) від відповідача не надходило письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження, поставка товару не відбулась. Наведене свідчить про порушення відповідачем умов Договору в частині строків поставки товару, що є підставою для стягнення штрафних санкцій, погоджених сторонами п.7.4. Договору. Звертав увагу, що станом на 05.05.2019 здійснив попередню оплату в сумі 4765297,52грн, що складає 92,42% вартості замовленого товару.

Зазначив, що поставка товару здійснювалась поетапно, що підтверджується видатковими накладними №71 від 19.07.2019, №81 від 26.07.2019, № 84 від 01.08.2019, №89 від 08.08.2019, №94 від 14.08.2019, №100 від 16.08.2019, №101 від 21.08.2019, №102 від 28.08.2019, №112 від 20.09.2019, №121 від 30.09.2019, а також виставленими відповідачем та оплаченими позивачем рахунками, в яких зазначалась сума до сплати. Поетапність постачання також підтверджується листами відповідача №02/07 від 02.07.2019 та від 09.08.2019. Проте поставка кожної партії товару, яку здійснив відповідач, відбулась з порушенням терміну, що встановлений умовами Договору, оскільки всі перераховані поставки проведені після 10.07.2019. Наголосив, що станом на дати поставок товару (19.07.2019, 26.07.2019, 01.08.2019, 08.08.2019, 14.08.2019, 16.08.2019, 21.08.2019, 28.08.2019. 20.09.2019) ним було повністю оплачено його вартість.

Пояснив, що у претензії №2401 від 03.10.2019, що виставлялась відповідачу, помилко вказав видаткові накладні №35 від 13.05.2019 та №44 від 04.06.2019, оскільки товар посталений за перерахованими видатковими документами не був обумовлений специфікацією №1 від 14.03.2019 (зі змінами від 15.05.2019) до нього.

29.01.2020, за результатами підготовчого засідання, суд, у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 12.02.2020.

12.02.2020, судове засідання по розгляду справи по суті не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. у відряджені, про що сторони завчасно повідомлені листом від 05.02.2020 вих.№927/1064/19/222/20.

Ухвалою суду від 17.02.2020, після усунення обставин, що зумовили відсутність судді, розгляд справи по суті призначено на 24.02.2020, з урахуванням строків встановлених статтею 195 ГПК України. Участь представника позивача в судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

Позивач у судовому засіданні 24.02.2020 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві та у письмовій відповіді на відзив. Додатково звертав увагу суду на подання в порядку частини 8 статті 129 ГПК України письмової заяви б/н від 11.01.2020 про надання належних доказів на підтвердження понесених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої в межах даної справи, у строк п`ять календарних днів після ухвалення рішення суду.

Відповідач проти заявленого позову заперечував, посилаючись на обставини наведені у відзиві. Додатково повідомив про незгоду з орієнтовним розміром судових витрат на оплату послуг адвоката позивача, визначеною у позовній заяві. Вважає заявлені позивачем витрати явно завищеними.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019, між ТОВ «Уніформ плюс» (надалі Постачальник, відповідач у справі) та ТОВ «ВО «Харків» (надалі Покупець, позивач у справі) укладено договір поставки №08 (надалі Договір) за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити (передати у власність) Покупцеві текстильні товари, в подальшому товар, а Покупець зобов`язався оплатити та прийняти товар в порядку та строки, обумовлені Договором.

За п.1.2. Договору поставка товару Постачальником Покупцеві здійснюється одноразово або партіями. Кількість, вартість та характеристика товару оговорюється в Додатку (Додатках) до цього Договору Специфікації (Специфікаціях), яка (які) є його невід`ємною частиною.

За умовами п.2.1., п.2.5., п.2.6. Договору вартість партії товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначається в кожній окремій Специфікації. Загальна вартість товару, що поставляється згідно з цим Договором складається з суми вартості всіх партій товару за відповідними Специфікаціями.

Оплата за товар здійснюється по цінам Постачальника, погодженими відповідною Специфікацією. При цьому Постачальник має право змінювати ціну Товару в залежності від курсу гривні до долара США за курсом Національного Банку України у разі зміни курсу більше ніж на 3%. Остаточна вартість товару встановлюється відповідними рахунками на оплату товару, що надаються Постачальником Покупцю. Транспортні витрати оплачує Покупець.

Виходячи зі змісту п.2.2., п.2.3. Договору розрахунок за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника згідно умов кожної окремої Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Сума попередньої оплати залишається на рахунку Постачальника до повної оплати всього товару.

За п.3.1. Договору товар відвантажується зі складу Постачальника транспортом та за рахунок Покупця.

Сторони в п.3.2. Договору погодили, що поставка товару здійснюється транспортом Покупця в строк узгоджений сторонами в кожній Специфікації виключно після здійснення Покупцем оплати в порядку та на умовах передбачених п.2.2. цього Договору. В разі прострочення строку попередньої оплати, строк поставки тканини узгоджується додатково. Можливі поетапні поставки за оплатою по рахунку.

Відповідно до п.3.2.1. Договору, якщо Покупець не здійснить оплату Товару у визначений цим Договором строк, Постачальник не несе відповідальності за порушення термінів поставки товару, зазначених у Специфікації. У такому випадку, строк поставки товару продовжується на термін прострочення сплати товару або на інший строк за домовленістю сторін.

Також Постачальник має право призупинити поставку наступної партії товару згідно з цим Договором, якщо у Покупця є заборгованість по сплаті попередніх партій товару або неустойки за невиконання своїх зобов`язань за цим Договором та розірвати цей Договір в односторонньому порядку шляхом направлення листа Покупцю про припинення дії цього Договору.

Виходячи з умов Специфікації №1 від 14.03.2019 до Договору, сторони погодили одноразову поставку товару в строк до 10.07.2019 в наступному асортименті, обсязі та вартості: 1) тканина (зрз.6852, тип 2), колір оливковий (шифр 446201), у кількості 11600 погонних метрів, за ціною 283,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 3286628,00грн (без ПДВ); 2) тканина (зрз.6852, тип 2), колір чорно-синій (шифр 428901), у кількості 6000 погонних метрів, за ціною 283,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 1699980,00грн (без ПДВ); 3) тканина (зрз.6851, тип 3), колір оливковий (шифр 639701), у кількості 3400 погонних метрів, за ціною 258,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 878322,00грн (без ПДВ); 4) тканина (зрз.6851, тип 3), колір чорно-синій (шифр 685107), у кількості 2500 погонних метрів, за ціною 258,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 645825,00грн (без ПДВ).

Загальна вартість товару, що мала бути поставлена за Договором, становила 7812906,00грн, з яких сума ПДВ -1302151,00грн.

15.05.2019, сторони внесли зміни до Специфікації №1 від 14.03.2019 до Договору та переглянули (зменшили) обсяг товару, що був запланований до поставки.

З урахуванням внесених змін сторони узгодили одноразову поставку товару в строк до 10.07.2019 в наступному асортименті, обсязі та вартості: 1) тканина (зрз.6852, тип 2), колір оливковий (шифр 446201), у кількості 6700 погонних метрів, за ціною 283,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 1898311,00грн (без ПДВ); 2) тканина (зрз.6852, тип 2), колір чорно-синій (шифр 428901), у кількості 5000 погонних метрів, за ціною 283,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 1416650,00грн (без ПДВ); 3) тканина (зрз.6851, тип 3), колір оливковий (шифр 639701), кількості 2800 погонних метрів, за ціною 258,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 723324,00грн (без ПДВ); 4) тканина (зрз.6851, тип 3), колір чорно-синій (шифр 685107), у кількості 1000 погонних метрів, за ціною 258,33грн (без ПДВ), загальною вартістю 258330,00грн (без ПДВ).

Загальна вартість товару, що мала бути поставлена за Договором (з урахуванням внесених змін), становила 5155938,00грн, з яких сума ПДВ -859323,00грн.

Специфікацією №1 від 14.03.2019 (з урахуванням внесених 15.05.2019 змін) сторони погодили наступний графік оплати: у строк до 15.03.2019 20% передплати; до 05.04.2019 40% передплати; до 05.05.2019 10% передплати та 30% передплати перед відвантаженням.

З наведеного слідує, що у строк до 10.07.2019 (перед відвантаженням товару) Покупець мав внести на рахунок Постачальника 100% передплату за товар, погоджений специфікацію №1 від 14.03.2019 (зі змінами від 15.05.2019) до Договору.

Згідно п.3.6. Договору приймання товару Покупцем оформлюється відповідними накладними, а у випадках суперечок щодо недопоставки товару чи поставки товару неналежної якості актами прийому-передачі товару за кількістю та/або якістю (п.5.4., п.5.5. цього Договору).

Постачальником до сплати виставлені наступні рахунки: від 14.03.2019 №20; від 01.04.2019 №27; від 18.07.2019 №80 та від 19.09.2019 №103.

Покупцем, на підставі виставлених рахунків, згідно платіжних доручень: від 15.03.2019 №3713 на суму 1640135,28грн, від 08.04.2019 №4102 на суму 3125162,24грн, від 19.07.2019 №5307 на суму 23559,70грн, від 30.09.2019 №6253 на суму 180000,00грн, в рахунок оплати товару погодженого Специфікацією №1 від 14.03.2019 (з урахування змін від 15.05.2019) до Договору, сплачено кошти в загальній сумі 4968857,22грн.

В свою чергу, Постачальником, згідно видаткових накладних: №71 від 19.07.2019 на суму 295348,69грн, №81 від 26.07.2019 на суму 243233,14грн, №84 від 01.08.2019 на суму 403524,25грн, №89 від 08.08.2019 на суму 315414,29грн, №94 від 14.08.2019 на суму 699002,05грн, №100 від 16.08.2019 на суму 841814,29грн, №101 від 21.08.2019 на суму 806919,82грн, №102 від 28.08.2019 на суму 370610,41грн, №112 від 20.09.2019 на суму 830032,24грн, №121 від 30.09.2019 на суму 261359,87грн, було поставлено, а покупцем отримано товар загальною вартістю 5067259,05грн.

Перераховані видаткові накладні складені в двосторонньому порядку, за підписом обох сторін, що засвідчені печатками юридичних осіб.

Вартість поставленого відповідачем товару, що неоплачена позивачем становить 98401,83грн. Наведене сторонами не спростовується.

Предметом позову в даній справі є стягнення договірних штрафних санкцій за порушення відповідачем строків поставки товару, погодженого Специфікацією №1 від 14.03.2019 (зі змінами від 15.05.2019), у відповідності до п.7.4. цього Договору.

Тобто, до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної поставки обумовленого Договором товару; та наявність достатніх правових підстав для застосування до порушника штрафних санкцій за фактом встановленого порушення.

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд встановив, що між сторонами склались відносини з поставки товару, які врегульовані § 1 та § 3 Глави 54 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Враховуючи, що сторонами не вчинялись будь-які дії направленні на дострокове припинення договірних відносин у порядку передбаченому Договором, суд, керуючись умовами п.11.1. дійшов висновку, що Договір є діючим (по 31.12.2020).

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом частин 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За частиною 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Як встановлено судом, виходячи з умов Специфікації №1 від 14.03.2019 (зі змінами від 15.05.2019) до Договору, сторони погодили обов`язок позивача сплатити на рахунок відповідача 100% попередню оплату за товар перед його відвантаженням (до 10.07.2019).

Матеріалами справи підтверджується, що до 10.07.2019, позивачем, в рахунок замовленого товару перераховано відповідачу 4765297,52грн, що складає 92,42% від загальної вартості обумовленого Договором товару. Тобто позивачем було порушено зобов`язання щодо внесення 100% попередньої оплати до відвантаження товару.

З наведено слідує, що відповідач у відповідності до частини 3 статті 538 ЦК України мав право зупинити виконання свого обов`язку щодо поставки замовленого товару, відмовитись від виконання договірного зобов`язання частково або в повному обсязі, що також узгоджується з умовами Договору (зокрема п.3.2.1.).

Так, виходячи з умов п.3.2.1. Договору, якщо Покупець не здійснить оплату Товару у визначений цим Договором строк, Постачальник не несе відповідальності за порушення термінів поставки товару, зазначених у Специфікації. У такому випадку, строк поставки товару продовжується на термін прострочення сплати товару або на інший строк за домовленістю сторін.

Виходячи з аналізу наведених норм та погоджених сторонами умов Договору, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відстрочив поставку товару, обумовленого Специфікацією №1 до Договору, з огляду на порушення позивачем зобов`язання із внесення 100% попередньої оплати за товар перед його відвантаженням (у строк до 10.07.2019), до моменту виконання позивачем договірних зобов`язань у повному обсязі.

Судом встановлено, що на момент винесення рішення у даній справі, позивачем, в рахунок товару обумовленого Специфікацією №1 до Договору, не сплачено відповідачу 187080,78грн, з яких 98401,83грн заборгованість за вже поставлений та прийнятий ним товар.

За частиною 6 статті 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 597229,42грн, з яких 207387,66грн пеня, нарахована в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.07.2019 по 17.12.2019 та 389841,76грн штраф в розмірі 10% від вартості товару, поставку якого прострочено понад 30 календарних днів, обґрунтовані приписами п.7.4. Договору.

За умовами п.7.4. Договору в разі прострочення строку поставки товару у визначені п.3.2. цього Договору строки, Покупець має право стягнути з Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів Покупець має право достягнути з Постачальника додатково штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

Таким чином, правовою підставою для стягнення штрафних санкцій, обумовлених п.7.4. Договору, є порушення відповідачем господарського зобов`язання щодо своєчасної поставки товару в строк, визначений Специфікацією №1 до цього Договору.

При цьому, як погодженого сторонами у п.3.2.1. Договору, відповідач не несе відповідальності за порушення термінів поставки товару зазначених у Специфікації, у разі якщо позивач не здійснить оплату товару у визначений цим Договором строк. У такому випадку строк поставки товару продовжується на термін прострочення сплати товару або на інший строк за домовленістю сторін.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочення позивачем виконання грошового зобов`язання щодо внесення 100% попередньої оплати за товар, обумовлений Договором, суд, керуючись положеннями статті 538 ЦК України дійшов висновку, що відповідачем правомірно перенесено строки поставки товару до моменту сплати позивачем повної вартості замовленого товару на умовах попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що на момент винесення рішення у справі позивач не виконав зобов`язання зі сплати відповідачу 187080,78грн вартості замовленого товару, з яких 98401,83грн заборгованість за вже поставлений та прийнятий позивачем товар.

Судом відхилено доводи позивача про відсутність у нього достатніх підстав для сплати у строк до 10.07.2019 залишку попередньої оплати в рахунок замовленого товару без письмового повідомлення відповідача про готовність спірного товару до відвантаження.

За висновком суду, строки поставки товару, так само як і строки внесення попередньої оплати погоджені сторонами у Специфікації №1 від 14.03.2019 (зі змінами від 15.05.2019) до Договору. Ані умовами Договору, ані умовами Специфікації сторони окремо не встановлювали обов`язку Постачальника письмово повідомляти Покупця про готовність товару до відвантаження.

Виходячи з умов Договору та Специфікації №1 до нього, товар в обсязі 15500 погонних метрів (у погодженому асортименті) мав бути відвантажений зі складу Постачальника у строк до 10.07.2019 транспортом та за рахунок Покупця, за умови внесення останнім 100% попередньої оплати у розмірі 5155938,00грн (п. 3.1, 3.2. Договору).

Пунктом 7.3. Договору, на умови якого звертає увагу позивач у відповіді на відзив, сторони визначили підстави та порядок застосування Постачальником до Покупця штрафних санкцій, у разі порушення Покупцем обов`язку із своєчасного вивозу товару або сплати попередньої оплати. Даний пункт Договору, всупереч доводам позивача, не встановлює обов`язку відповідача письмово попереджувати Покупця про готовність товару до відвантаження; обов`язок позивача перерахувати залишок попередньої оплати на рахунок відповідача не залежить від наявності письмового повідомлення Постачальника про готовність товару до відвантаження.

Обов`язок Постачальника письмово повідомляти Покупця про готовність товару до відвантаження, у разі якщо товар за договором має бути переданий Покупцю у місці його знаходження, так само не встановлений і нормами статті 664 ЦК України, всупереч доводам позивача.

Відтак твердження позивача про відсутність у нього обов`язку в строк до 10.07.2019 сплатити відповідачу в повному обсязі попередню оплату за товар за відсутності письмового повідомлення про готовність замовленого товару до відвантаження, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та на умовах погоджених сторонами в Договорі.

Судом також залишено поза увагою доводи позивача про погодження сторонами поетапної поставки товару, обумовленого Специфікацією №1 до Договору.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що за домовленістю сторін можливі поетапні поставки товару (партії товару), за умови дотримання строків оплати, передбачених цим Договором.

При цьому, виходячи з умов п.11.4. Договору будь-які зміни та доповнення до цього Договору укладаються за згодою сторін у письмовій формі.

Позивачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено внесення сторонами змін до Договору та Специфікації №1 до нього (в редакції від 15.05.2019) в частині перегляду строків та етапів поставки товару. Із письмового листування сторін (листи-вимоги ТОВ «ВО «Харків» від 01.07.2019 №1831, від 06.08.2019 №2030, від 16.08.2019 №2106, від 23.08.2019 №2126) вбачається, що сторонами велись перемовини щодо поетапної поставки товару, разом з тим відповідні зміни до Договору та Специфікації №1 до нього, внесені не були.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 597229,42грн штрафних санкцій у відповідності до умов п.7.4. Договору, оскільки позивачем на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 ГПК України не доведено порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної поставки товару за Договором.

При ухвалені рішення у справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У відповідності до статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Беручи до уваги, що заявлений позов не підлягає задоволенню, судові витрати, в тому числі судовий збір у сумі 8958,44грн, судом покладено на позивача.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 178, 184, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича організація «Харків» (провул. Метизний, буд. 12, м. Харків, 61020, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніформ плюс» (вул. Івана Мазепи, буд. 66, офіс 1, м. Чернігів, 14014, ) про стягнення 597229,42грн, - відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 02.03.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко