УХВАЛА

м. Київ

03.03.2020Справа № 910/3101/20
Суддя Сташків Р.Б., розглянувши позовну заяву Державного підприємства "Первомайськвугілля" до Державного підприємства "Держвуглепостач" про стягнення 54501957,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України, яка встановлює вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, позовна заява повинна містити, зокрема, (п. 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, заявлені вимоги про стягнення 54501957,82 грн. - суми заборгованості, втрат від інфляції і 3% річних за ст. 625 ЦК України, позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по трьом окремим договорам поставки вугілля №05-16/ЕН від 10.02.2016, №06-19/ЕНЦ від 13.06.2019 та №01-19/РВ від 19.07.2019, що обґрунтовує тим, що у вказаних договорах схожі умови, ті самі контрагенти та предмет поставки (вугілля).

Стаття 173 ГПК України дійсно допускає об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Проте, заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами - оскільки підстави виникнення є різними - три окремі договори, та подані докази також є різними - по кожному з договорів обсяги поставки та розміри заборгованостей доводяться складеними саме у межах цього договору первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують відповідні господарські операції.

І розгляд таких позовних вимог, не пов`язаних між собою підставою виникнення (різні договори) та поданими доказами (по кожному з договорів документи на підтвердження господарських операцій складалися окремо), потребуватиме з`ясування обставин наявності або відсутності зобов`язань - і по І розгляд таких позовних вимог, не пов`язаних між собою підставою виникнення (різні договори) та поданими доказами (по кожному з договорів документи на підтвердження господарських операцій складалися окремо), потребуватиме з`ясування обставин наявності або відсутності зобов`язань - і по кожному з договорів окремо: розмірів здійснених замовлень та обсягів виконаних поставок вугілля; наявності чи відсутності зауважень до обсягів та якості поставленого вугілля; з`ясування, чи мало місце прострочення боржника чи кредитора, які строки виконання зобов`язань за кожним з договорів та по кожній з заявлених поставок у межах цього договору, чи були зобов`язання виконані в строк, чи мало місце прострочення по кожній з заявлених заборгованостей (які складають спірну суму), а також встановлення періодів нарахування та розмірів, за якими позивач нараховує санкції за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кожним з договорів.

Та обставина, що договори укладалися послідовно (у 2016 та у 2019 роках) та між тими ж контрагентами (між позивачем та відповідачем) не є автоматичною підставою для розгляду їх у межах одного провадження, стаття 173 ГПК України такого не передбачає.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, позивачем усупереч ст. 173 ГПК України об`єднано в одній позовній заяві декілька позовних вимог, не пов`язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами, тому підстав для їх об`єднання з власної ініціативи суд не вбачає.

Відповідно до ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

За таких обставин, вищевказана позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути заявнику. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суддя Р.Б. Сташків