ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 березня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/24/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, м.Київ,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "КІДС КЕЙТЕРИНГ ВІ АЙ ПІ", м.Херсон,

про стягнення 44370,91грн

у с т а н о в и в:

03.01.2020 до суду надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву з спрямованими до ТОВ "КІДС КЕЙТЕРИНГ ВІ АЙ ПІ" вимогами про стягнення 42775,34грн боргу з орендної плати, 1376,89грн пені, 218,68грн інфляційних збитків, а всього 44370,91грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором від 22.04.2019 №8412 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

Ухвалою суду від 08.01.2020 вказану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з виявленням недоліків матеріалів позовної заяви, встановлено позивачу строк для їх усунення.

Ухвалою суду від 21.01.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, та встановлено строк 11.02.2020 відповідачу для надання відзиву на позовну заяву, з урахуванням положень ч.1 ст.251 ГПК України.

Зазначену ухвалу суду від 21.01.2020 було надіслано 21.01.2020 за вказаною у позовній заяві адресою відповідача. Проте, 03.02.2020 до суду надійшов лист з цією ухвалою, який підприємством поштового зв`язку 29.01.2020 повернуто до суду без вручення відповідачу з причини - "не запит".

Поряд з цим, 26.02.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, що містить клопотання про поновлення відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву, мотивоване тим, що відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, оскільки не отримував ухвали суду про відкриття провадження у справі, через перебування керівника відповідача у відрядженні у м. Києві з 23.01.2020 по 31.01.2020 та з 17.02.2020 по 22.02.2020, про судовий розгляд даної справи відповідач дізнався випадково з Єдиного реєстру судових рішень. Згідно з відзивом позивач позов не визнає в повному обсязі, з підстав наявності у відповідача за станом на 09.07.2019 переплати за користування орендованим майном та повернення у липні 2019 року орендованого майна, за актом приймання-передачі, його балансоутримувачу. До відзиву додано, зокрема, докази на підтвердження позиції відповідача у спорі згідно відзиву на позовну заяву, докази на обґрунтування клопотання про поновлення відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву (накази про відрядження директора), а також заяву з запереченнями про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, з клопотанням про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.02.2020 у даній справі відповідачу поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

В обґрунтування заперечень щодо розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем стверджується про складність справи та обмежений термін розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також необхідністю надання можливості позивачу часу для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У відповідності до положень ч.4, ч.5 та ч.6 ст.250 ГПК України за наявності заперечень відповідача суд, який вирішив розглядати справу в порядку спрощеного провадження, може, залежно від обґрунтованості вказаних заперечень, постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Проте, відповідно до ч.7 ст.250 ГПК України положення ч.4, ч.5 та ч.6 ст.250 ГПК України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу, справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Такими малозначними справами, з урахуванням приписів ч.5 та ч.7 ст.12 ГПК України, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за станом на 01 січня календарного року, в якому подано відповідну заяву.

Тобто, у даному випадку, не перевищує 192 100грн, оскільки позовну заяву надіслано поштою до суду 27.12.2019.

Ціна позову є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, й тому, у відповідності до ч.1 ст.247 ГПК України справа підлягає розгляду, виключно, в порядку спрощеного провадження.

За вказаних обставин, згідно з ч.5 та ч.7 ст.12 ГПК України та ч.7 ст.250 ГПК України відсутні підстави для переходу до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Поряд з цим, відповідно до ч.5 ст.236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно ж до ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції").

Критерій розумності строку розгляду справи визначений у листі Верховного Суду України від 25.01.2006, № 1-5/45 "Щодо перевищення розумних строків розгляду справ", в якому зазначено, що критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що ".. вочевидь для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Австрії"). Таким чином, у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.

Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та судову практику Європейського суду з прав людини, з метою надання сторонам можливості реалізувати надані їм Господарським процесуальним кодексом України права, зокрема надання позивачем відповіді на відзив, суд вважає за необхідне призначити у справі судове засідання та продовжити строк її розгляду, поза межами строків, що визначені ст.248 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 234, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

2. Продовжити строк розгляду справи № 923/24/20 понад строк, що встановлений ст.248 ГПК України.

3. Призначити судове засідання у справі на 17 березня 2020 року о 10:00 за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, зала судових засідань № 319.

4. Встановити позивачу, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву, строк для надання відповіді на відзив на позовну заяву - не пізніше 16.03.2020.

5. Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню поза межами судового рішення, прийнятого за результатами розгляду справи, не підлягає.

Ухвалу підписано 02.03.2020

Суддя К.В. Соловйов