ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

10.03.2020м. ДніпроСправа № 904/444/20
Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" (42006, Сумська область, м. Ромни, вул. Прокопенка, буд. 8) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" (49052, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Валентина Ларіонова, буд. 145) до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (49017, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Авіаційна, буд. 39, офіс 17)

про визнання недійсними договори поставки обладнання №02/12-19-1 від 02.12.2019 та №02/12-19-2 від 02.12.2019 у справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" (49052, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Валентина Ларіонова, буд. 145)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (49017, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Авіаційна, буд. 39, офіс 17)

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" (42006, Сумська область, м. Ромни, вул. Прокопенка, буд. 8)

про витребування майно за договорами поставки обладнання №02/12-19-1 від 02.12.2019, №02/12-19-2 від 02.12.2019

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №б/н від 27.01.2019, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 19.02.2020, про:

- вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" (ЄДРПОУ 0037964, адреса: 42006, Сумська обл., м. Ромни, вул. Прокопенка, буд. 8.) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" (, адреса: 49017, м. Дніпро, вул. Авіаційна, буд. 39, оф. 17.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" (, адреса: 49052, м. Дніпро, вул. Валентина Ларіонова, буд. 145) майно згідно:

1) Договору поставки обладнання № 02/12-19-1 від 02.12.2019, а саме: Дробарка молоткова (1 шт.); Заварювальна машина ХЗМ-300 (1 шт.); Заварювальна машина ХЗМ-600 (1 шт.); Кормодробарка КДУ-2 (1 шт.); Котел варильний (1 шт.); Котел варильний (1 шт.); Машина для формування пряника (1 шт.); піч газова А-2 ШБГ (1 шт.); Силос для зберігання борошна (1 шт.); Силос для зберігання борошна (1 шт.); Просіювач "ПІОНЕР" (1 шт.); Просіювач "ПІОНЕР" (1 шт.); Просіювач "ПІОНЕР" (1 шт.); Тиражний котел (1 шт.); Тиражний котел А-2 ТК-1(1 шт.); Транспортер для сушки пряника (1 шт.); Установка для приготування емульсії (1 шт.); Тістомісильна машина (1 шт.); Вентилятор (1 шт.); Вентилятор (1 шт.); Вентилятор (1 шт.); Насос (1 шт.); Норія ХМЗ (1 шт.); Паровий котел 150 л. (1 шт.);

2) Договору поставки обладнання № 02/12-19-2 від 02.12.2019, а саме: Компресор (1 шт.); Компресор (1шт.); Компресор (1 шт.); Компресор (1 шт.); Тістомісильна машина (1 шт.); Машина для тиражування пряника (1 шт,); Сахарожиророзчинник (1 шт.); Візок гідравлічний (1 шт.); Візок гідравлічний (1 шт.); Барабан (1 шт.); Барабан (1 шт.); Пряникова лінія (1 шт.); Стабілізатори (1 шт.): Пристрій змазування печі (1 шт.); Насос (1 шт.); Стабілізатор (1 шт.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" без належних правових підстав, незаконно утримує вищезазначене обладнання, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" немає можливості виконати свої зобов`язання по договору поставки обладнання № 02/12-19-1 від 02.12.2019 та договору поставки обладнання № 02/12-19-2 від 02.12.2019. Обладнання для виготовлення пряничної продукції на даний час так і знаходиться на зберіганні на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик". Позивач стверджує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" порушено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" на обладнання для виготовлення пряничної продукції в тому числі пряничні лінії, яке належить позивачу на праві власності відповідно до договорів поставки обладнання №02/12-19-1 та № 02/12-19-2 від 02.12.2019.

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/444/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на 20.02.2020 о 10:00год.

До суду 17.02.2020 надійшла заява відповідача-2 про відкладення підготовчого засідання оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем-2 07.02.2020, крім відзиву на позову відповідач-2 також готує зустрічний позов, який також необхідно подати у встановлений судом 15-денний термін.

Позивач 19.02.2020 звернувся до суду із заявою про перенесення судового засідання у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" у судове засідання.

Суд задовольнив клопотання позивача та відповідача-2 та відклав підготовче засідання до 19 березня 2020 року о 11 год. 00 хв.

До суду 24.02.2020 надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" та до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" про визнання недійсними договори поставки обладнання №02/12-19-1 від 02.12.2019 та №02/12-19-2 від 02.12.2019.

Позовні вимоги зустрічної позовної заяви обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" не є стороною оспорюваних договорів, але в пункті 3.2 цих договорів місцем поставки вказаний склад продавця за адресою: Сумська область, м. Ромни, вулиця Прокопенко, буд. 8, що співпадає з місцезнаходженням позивача за зустрічним позовом. Крім того, на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" передати обладнання, яке є предметом оспорюваних договорів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" в листі-відповіді від 13.12.2019 №1213/2 вказало, що вищезазначене обладнання незаконно утримує Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик". Позивач за зустрічним позовом зазначає, що за адресою: Сумська область, м. Ромни, вулиця Прокопенко , буд . 8 немає і ніколи не було складів і майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів". В п.3.2 договорів продавець попереджає покупця, що приміщення за вищевказаною адресою йому не належить і що питання збереження обладнання після переходу права власності до покупця, а також питання щодо демонтажу обладнання повинні вирішуватись покупцем з власником приміщення, яке належить іншій особі. Згідно з п.3.4 вищевказаних договорів право власності на обладнання переходить до покупця з моменту підписання цього договору уповноваженими представниками та скріплення підписів печатками сторін. Листом від 13.12.2019 продавець повідомив покупця про неможливість виконати свої зобов`язання по вищевказаним договорам поставки обладнання, так як 02.01.2018 зазначене в договорах обладнання передане Приватному акціонерному товариству "Роменський хлібокомбінат".

Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що угоди є фіктивними і направлені на ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" від боргових стягнень згідно наказів Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання від 24.05.2019 у справі №904/3787/18 та від 26.04.2019 у справі №904/2416/18 згідно яких з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (до перейменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів") необхідно стягнути майна на суму 1 542 156,29 грн. Також позивач за зустрічним позовом вважає, що укладення таких за змістом оспорюваних договорів стало можливим завдяки тому, що кінцеві беніфіціарні власники Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроінвест" ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є також учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів". Відповідно до ч. 2 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивний правочин визначається судом недійсним. Позивач за зустрічним позовом вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" при укладенні договорів поставки обладнання №02/12-19-1 від 02.12.2019 та №02/12-19-2 від 02.12.2019 відступили від встановлених приписами статті 203 Цивільного кодексу України вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Крім того, до суду 24.02.2020 надійшов відзив відповідача-2 яким просить суд в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" відмовити в повному обсязі оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест" не набуло права власності на спірне майно відповідно до цих договорів та в розумінні статті 334 Цивільного кодексу України, так як на момент укладення договорів у продавця було відсутнє обладнання, яке було предметом договору, і створити (придбати, набути) обладнання в майбутньому, як слідує з умов договорів, продавець не мав наміру і можливості, що дає підстави для визнання договорів поставки недійсними. Сторони на момент укладення договорів не знали, де знаходиться майно, що є предметом договорів поставки і чи взагалі є воно в наявності, так як вони не мали доступу до зазначеного майна. Майно, яке є предметом договорів поставки, не визначене певними індивідуальними ознаками, отже не можна визначити, яке конкретне майно підлягало поставці. Майно, яке є предметом договорів, не передавалось Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроінвест". Таким чином, відповідач-2 стверджує, що матеріалами позовної заяви не підтверджено чи належало право власності на спірне майно при укладенні вищезазначених договорів поставки саме продавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів". В позовній заяві вказано, що до останнього спірне майно перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" (після перейменування - ТОВ "Сладкоєжка") по розподільчому балансу, але ніякими доказами ця обставина не підтверджена. Крім того, вартість обладнання, яке є предметом договору оренди обладнання № 1 від 02 січня 2018 року, згідно п. 1.3. цього ж договору становить 131 390,00 грн., а згідно договорів поставок аналогічне по найменуванню і кількості обладнання коштує 1 427 798,00грн., що більше ніж в десять раз. Отже, між майном, яке передавалось в оренду Товариством з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продовольчих товарів" і майном, яке витребовує Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест", відсутній будь який зв`язок.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір". Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Відтак, розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, господарський суд встановив, що вона містить в собі дві позовні вимоги немайнового характеру.

Однак, до позовної заяви не додані докази, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме сплати судового збору за дві немайнові вимоги у сумі 4 204,00 грн.

Отже, враховуючи відсутність сплати судового збору, суд дійшов висновку про невідповідність зустрічної позовної заяви вимогам пункту 2 частини першої ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене суд залишає зустрічний позов без руху в порядку та на підставах, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

Виявлений недолік може бути усунено позивачем шляхом подання до суду відповідних документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі 4 204,00 грн. протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями частин третьої та четвертої ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласий кошик" до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест", до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Роменський завод продтоварів" про визнання недійсними договори поставки обладнання №02/12-19-1 від 02.12.2019 та №02/12-19-2 від 02.12.2019 - залишити без руху.

2. Позивачу за зустрічною позовною заявою протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки зустрічної позовної заяви, а саме надати до суду докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі 4 204,00 грн.

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем за зустрічною позовною заявою вимог суду про усунення недоліків зустрічної позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із зустрічною позовною заявою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 10.03.2020 й оскарженню не підлягає.

Суддя Е.М. Бондарєв