ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2020 р. Справа №921/530/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кравчук Н.М.

Кордюк Г.Т.

при секретарі Михайлишин С.В.

за участю представників:

від позивача (апелянта) - Присяжнюк Олександр Анатолійович

від відповідача - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Збаразької міської ради, м.Збараж, Тернопільська область №03-26/2.6 від 06.01.2020,

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2019 (повний текст складено 20.12.2019)

у справі №921/530/18, суддя Шумський І.П.

за позовом: Збаразької міської ради, м.Збараж, Тернопільська область

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Кузьмихи Наталії Іванівни, м.Збараж, Тернопільська область

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки ,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2019 позовні вимоги Збаразької міської ради, м.Збараж частково задоволено.

Внесено зміни до пунктів 1,6,10,17 договору оренди земельної ділянки від 01.11.2008 року, укладеного між Збаразькою міською радою та підприємцем Кузьмихою Н.І., який зареєстровано у Тернопільській філії ДЗК в м Збараж, Збаразького району, Тернопільської області за №64 від 17.10.2008, виклавши їх у наступній редакції:

- пункт 1: "орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаних з отриманням прибутку), землі громадської та житлової забудови, за кадастровим номером :02:005:0540 по вулиці Павлова м Збаража";

- пункт 6: "нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить -7 282 086,32 гривень (568,91 грн за 1 м кв)";

- пункт 10: "орендна плата за землю вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 відсотки нормативної грошової оцінки, що складає 218 462,59 грн (розрахунок (форма розрахунку затверджена рішенням сесії Збаразької міської ради № 977 від 29.01.2015) орендної плати, який розраховується Збаразькою міською радою відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки та діючої відсоткової ставки встановленої рішенням сесії Збаразької міської ради";

- пункт 17: "для комерційного використання, будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаних з отриманням прибутку)".

Встановлено, що відповідні зобов`язання сторін за договором оренди земельної ділянки від 01.11.2008 року, укладеним між Збаразькою міською радою та підприємцем Кузьмихою Н.І. , який зареєстровано у Тернопільській філії ДЗК в м Збараж, Збаразького району, Тернопільської області за №64 від 17.10.2008 змінюються з моменту набрання судовим рішенням законної сили. В задоволенні решти вимог відмовлено.

15 січня 2020 року на адресу Західного апеляційного господарського суду на вказане рішення суду поступила апеляційна скарга Збаразької міської ради, м.Збараж №03-26/2.6 від 06.01.2020. Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати частково, а саме в частині відмови суду встановити, що п.6 та п.10 договору оренди земельної ділянки від 01.11.2008 року, укладеного між Збаразькою міською радою та підприємцем Кузьмихою Н .І. , який зареєстровано у Тернопільській філії ДЗК в м Збараж, Збаразького району, Тернопільської області за №64 від 17.10.2008, змінюються з 01.01.2015 року. Аргументує свою позицію тим, що нормативно грошова оцінка була введена в дію з 01.01.2015 року, а відтак саме з цієї дати потрібно застосувати зміни до договору.

Відзивів на дану апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати частково, а апеляційну скаргу задоволити.

Відповідач, а також його представник в жодне судове засідання не з`явився, у встановлені судом в ухвалі від 20.01.2020 строки відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місце проживання фізичної особи - підприємця Кузьмихи Наталії Іванівни зазначена АДРЕСА_1 .

Рекомендоване повідомлення від 20.01.2020 року було повернуто по причині закінчення терміну зберігання, рекомендоване повідомлення від 20.02.2020 року було повернуто по причині відсутності адресата за вказаною адресою.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15.

З огляду на наведене, адресат - ФОП Кузьмиха Н.І. вважається належно повідомленою про розгляд судом даної справи.

Судом також враховано, що у силу вимог ч 1 ст 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч 1 ст 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішенням №806 від 29.07.2008 Збаразької міської ради вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичній особі - підприємцю Кузьмисі Н.І. для комерційного використання, будівництва та обслуговування торгового спортивно-відпочивального комплексу, загальною площею 1,28 га із земель запасу в межах населеного пункту по вул Павлова м Збаража з передачею цієї земельної ділянки їй в оренду терміном на 49 років.

Згодом, 01.11.2008 між Збаразькою міською радою (орендодавцем) та підприємцем Кузьмихою Наталією Іванівною (орендарем) укладено договір оренди землі, відповідно до п 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, для комерційного використання, яка знаходиться у м Збаражі по вул. Павлова.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,28 га (п 2 правочину).

Згідно п 6 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації з визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 7077 від 29.10.2008 становить 355552,9 гривень і 27,7776 гри, за 1 м кв).

Відповідно до п 9 правочину договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У п 10 договору сторонами обумовлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій формі у розмірі 3 % (рішення міської ради № 656 від 17.01.2008 "Про встановлення розмірів орендної плати за землю") 355552,9 нормативної грошової оцінки землі, що складає 10666,59 грн. в рік. Нарахування орендної тати, проводиться з моменту підписання договору оренди сторонами.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнту індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п 11 правочину).

Відповідно до п 12 договору орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на Р/Р№199 в УДК в Тернопільській області, МФО 838012, код платежів 13050200 не пізніше 15 числа, наступного за звітним місяця.

Пункт 14 правочину передбачає, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнта індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Зміна орендної плати при перерахунку вноситься в договір без додаткової угоди (п 14.1 договору).

Земельна ділянка передасться в оренду для комерційного використання - будівництво та обслуговування торгово спортивно-оздоровчого комплексу (п 16 договору).

У п 17 договору зазначено, що цільове призначення земельної ділянки: землі населених пунктів, для промислового використання.

Пункт 20 правочину містить інші умови передачі земельної ділянки в оренду - заборону зміни цільового призначення земельної ділянки.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п 21 договору).

Відповідно до п 37 правочину зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У paзі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Згідно п 38 договору його дія припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- невиконання умов договору;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря. Дія договору припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Пункт 39 правочину вказує, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається (п 40 договору).

Відповідно до п 41 правочину умовами розірвання договору в односторонньому порядку є тільки при умові не виконання умов договору. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є (не є) підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Згідно п 44 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Невід`ємними частинами договору є:

- план або схема земельної ділянки;

- кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановленні земельних сервітутів;

- акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Із змісту договору оренди землі від 01.11.2008 вбачається, що він зареєстрований у Тернопільській філії ДЗК в м Збаражі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.10.2008 за №63.

З позовних матеріалів вбачається, що додатками до договору оренди є:

- Акт приймання передачі б/н від 01.11.2008, згідно якого Збаразька міська рада (орендодавець) передала підприємцю Кузьмиха Н.І. (орендарю) вищевказану земельну ділянку площею 1,28 га в оренду;

- акт визначення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі;

- план - схема (експлікація) земельної ділянки площею 1,28 га, з описом її меж, яка не містить інформації щодо кадастрового номеру орендованої земельної ділянки;

- викопіювання генерального плану реконструкції та забудови Державного історико -архітектурного заповідника у м Збаражі;

- виконаний Управлінням Держкомзему у Збаразькому районі Тернопільської області, станом на жовтень 2008 року, Витяг №7077 з технічної документації, відповідно до якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на момент укладення договору складала 355552,90 грн;

- розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на 29.10.2008, з визначеним у ньому розміром орендної плати 10666,59 грн.

Судами встановлено, що в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/542/16-г/4 за позовом Фізичної особи-підприємця Кузьмихи Наталії Іванівни до відповідача Збаразької міської ради про скасування рішення сесії Збаразької міської ради за № VІІ/8/29 від 10.06.2016 "Про розірвання договору оренди землі, укладеного 01.11.2008, і припинення права оренди землі Кузьмихи Н .І . на земельну ділянку по вул Павлова, кадастровий номер :02:005:0540".

Рішенням суду від 10.10.2017 у справі №921/542/16-г/4 (залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 та Верховного Суду від 15.05.2018) позов задоволено; визнано неправомірним та скасовано рішення Збаразької міської ради №VII/8/29 від 10.06.2016 "Про розірвання договору оренди землі укладеного 01.11.2008 з громадянкою Кузьмихою Н.І.".

Іншим рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16.05.2017 у справі №921/503/16-г/4 (залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та Вищого господарського суду України від 31.10.2017) задоволено позовом Фізичної особи - підприємця Кузьмихи Н.І. до відповідача Збаразької міської ради; визнано недійсною з моменту укладення додаткову угоду від 09.02.2015 до договору оренди землі від 01.11.2008, укладеного між Фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності Кузьмихою Н.І. (як орендарем) та Збаразькою міською радою Тернопільської області (як орендодавцем), зареєстровано у Тернопільській філії ДЗК в м Збараж 17.11.2008 за №63.

Таким чином, договір оренди землі від 01.11.2008 продовжує свою дію для сторін по справі, у вищевказаній редакції.

В матеріалах справи міститься Витяг №НВ-018 від 07.11.2018 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку комунальної власності площею 1,28 га, за адресою вул Павлова, м Збараж, Збаразький район, Тернопільська область. З його змісту вбачається, що дана земельна ділянка за цільовим призначенням та видом використання належить до земель: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності пов`язаної з отриманням прибутку); категорія земель: землі житлової та громадської забудови.

Витяг містить інформацію про державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 03.04.2014 Відділом Держземагенства у Збаразькому районі, та про її кадастровий номер - :02:005:0540.

Судами встановлено, що 08.07.2014 Збаразькою міською радою прийнято рішення №771 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м Збаража", пунктом 1 якого вирішено затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Збаража, в т ч схему прояву функціонального планування історико-культурних та природно-ландшафтних локальних факторів, схему економіко-планувального зонування, картограму розповсюдження агровиробничих грунтів. Пунктом 2 цього рішення затверджено нормативну грошову оцінку земель міста Збаража, в т ч середню базову вартість одного квадратного метру земель міста у розмірі 86,16 грн.

Із змісту вищевказаного рішення вбачається наступне: нормативна грошова оцінка земель м Збаража вводиться в дію з 01.01.2015; дане рішення підлягає доведенню до відома землевласників та землекористувачів м Збаража через оприлюднення в засобах масової інформації; рішенням зобов`язано землекористувачів до 01.01.2015 внести зміни в договори оренди землі в частині розрахунку орендної плати за земельні ділянки.

В матеріалах справи міститься копія сторінки друкованого видання - засобу масової інформації, а саме місцевої газети "Народне слово" №28 (8132) від 11.07.2014, в якій опубліковано рішення Збаразької міської ради №771 від 08.07.2014

З метою приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства щодо нормативної грошової оцінки земель та укладення додаткової угоди до спірного договору орендодавцем було направлено на адресу орендаря лист від 19.11.2018 №03-1710/26, з пропозицією про підписання додаткової угоди до договору оренди землі від 01.11.2008. В якості додатків до зазначеного листа міською радою додано: додаткову угоду №1 від 19.11.2018; копію рішення №771 від 08.07.2014; розрахунок розміру орендної плати та витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки №427/0/196-18 від 08.11.2018.

Зміст проекту додаткової угоди №1 від 19.11.2018 до договору оренди землі укладеного 01.11.2008 вказує, що на виконання рішення сесії Збаразької міської ради №771 від 08.07.2014 "Про затвердження нормативної грошової оцінки м Збаража", договірні відносини позивачем запропоновано викласти в редакції даної додаткової угоди, зокрема, на таких умовах, які зазначені в позові.

Відповідно до п 9 додаткової угоди всі інші умови договору, до яких не внесені зміни, доповнення зберігають чинність. Додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору.

Невід`ємною частиною додаткової угоди №1 є розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, у межах м Збаража, грошова оцінка яких проведена, витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку від 08.11.2018 №427/0/196-18.

Відповідно до інформації Витягу №427/0/196-18 від 08.11.2018 Відділу у Збаразькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1,28 га, кадастровий номер :02:005:0540, за адресою вул Павлова у м Збараж складає 7282086,32 грн. У ньому також зазначено, що ця земельна ділянка належить до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, а цільове призначення земель визначено як - 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків офісних приміщень та інших будівель громадської забудови які використовуються для здійснення підприємницької діяльності пов`язаної з отриманням прибутку).

Із додатку до додаткової угоди - Розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності вбачається, що розмір орендної плати складає 218462,59 грн.

Наслідком не підписання орендарем додаткової угоди в досудовому порядку стало звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до змісту п 3 ч 2 ст 129 Конституції України, ст ст 13, 73-74, 76-79 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими позивачем доказами, доведено обґрунтованість задоволення частини заявлених позовних вимог.

Так, предметом спору у даній справі є правовідносини, що виникли між сторонами по справі на підставі правочину (договору) щодо користування земельною ділянкою, тобто є земельними правовідносинами. Відтак, спірні правовідносини регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Податковим кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

У відповідності до ст 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Земельні відносини, відповідно до ст 3 Земельного кодексу України, регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За приписами ч 1 ст 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент укладення договору оренди від 01.11.2008) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Орендна плата відповідно до ст 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент укладення договору оренди від 01.11.2008) це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Стаття 2 Закону України "Про плату за землю" №2535 - ХІІ від 03.07.1992 (втратив чинність на підставі Кодексу № 2755-VI (2755-17) від 02.12.2010) містила норми, відповідно до яких використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Разом з цим, відповідно до ч 1 ст 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) зазначає, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Конституцією України, зокрема ст 67 вказано, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Також, відповідно до ст 96 Земельного кодексу України встановлений обов`язок землекористувача своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

За змістом статті 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до ч 5 ст 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (ч 1 ст 13 Закону України "Про оцінку земель").

З матеріалів справи вбачається, що укладенню договору оренди землі від 01.11.2008 на зазначених у ньому умовах, зокрема, в частині визначення орендної плати, слугувала нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки, яка складала 355552,90 грн. На дану обставину вказує додаток до договору - Витяг з технічної документації на земельну ділянку, сформований Управлінням Держкомзему у Збаразькому районі Тернопільської області №7077 за жовтень 2008 року. Це закріплено сторонами у п 6 договору оренди землі від 01.11.2008.

Разом з цим, п 10 договору від 01.11.2008 обумовлено розмір орендної плати 10666,59 грн в рік, що складає 3% нормативно-грошової оцінки 355552,9 грн.

У п 14 договору від 01.11.2008 сторони передбачили, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі, зокрема у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнта індексації, визначених законодавством.

За змістом ст 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Підпунктами 274.1 та 274.2 ПК України визначено: ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Отже, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Керуючись зазначеними положеннями діючого законодавства, позивач рішенням від 08.07.2014 за №771 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м Збаража" затвердив нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Збаража, в т ч середню базову вартість одного квадратного метру земель міста, з її введення в дію з 01.01.2015.

Згідно з ст 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до п п 34, 35 ч 1 ст 26 вказаного закону до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин, затвердження відповідно до закону ставок земельного податку.

На підставі викладеного суд зазначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання уповноваженими органами плати за користування землею.

При цьому, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, в зв`язку з чим, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

В свою чергу, орендна плата за земельні ділянки комунальної власності є регульованою ціною. Тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Вичерпний перелік документації з оцінки земель визначений ст 20 Закону України "Про оцінку землі". Зокрема частина 2 статті 20 цього Закону передбачає, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Матеріали справи містять виданий Відділом у Збаразькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Витяг №427/0/196-18 від 08.11.2018 з нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,28 га по вул Павлова у м Збаражі, яка складає 7282086,32 грн.

Як свідчать матеріали справи, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку орендує відповідач згідно з договором оренди землі від 01.11.2008, та зроблений на підставі такої нормативної грошової оцінки розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку, визначено позивачем на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної від 08.11.2018 №427/0/196-18.

Саме з посиланням на рішення Збаразької міської ради №771 від 08.07.2014 та дані Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 08.11.2014 позивач просить суд внести зміни до п 6 та п 10 договору оренди землі від 01.11.2008 щодо зазначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її розрахунку.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів оспорення відповідачем правомірності визначення у витязі з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 08.11.2018 нормативної грошової оцінки, яку він орендує відповідно до умов договору оренди землі від 01.11.2008.

Отже, нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку зміни нормативно грошової оцінки землі.

Висновки такого ж змісту викладені Верховним Судом у постановах від 20.11.2019 у справі №916/2769/18 та від 22.01.2019 у справі №922/539/18.

Відповідно до ч 4 ст 236 ГПК України, ч 6 ст 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Після введення в дію нової нормативної грошової оцінки земель м Збараж, Збаразька міська рада, в порядку ст 188 ГК України звернулась до ФОП Кузьмихи Н.І. з листом - пропозицією №03-1710/2.6 від 19.11.2018 стосовно укладення додаткової угоди №1 від 19.11.2018 до договору оренди землі від 01.11.2008 на запропонованих міською радою в додатковій угоді умовах.

Дане звернення залишене відповідачем без відповіді та реагування.

Наслідком цього мало місце звернення орендодавця з позовом про внесення змін до договору в судовому порядку.

Згідно із ст 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що за приписами ст 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Згідно ст 63 зазначеного Закону доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Отже, недоотримання місцевим бюджетом Збаразької міської ради запланованим коштів до місцевого бюджету може мати негативні наслідки для всієї територіальної громади міста.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції про те що, вимоги позивача про внесення змін до пунктів 6 та 10 договору оренди шляхом внесення змін до договору оренди землі від 01.11.2008 відносно розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та щодо розміру орендної плати за земельну ділянку є правомірними, за виключенням частини п 10 (запропонованої позивачем), яка стосується врахування індексу інфляції при визначенні орендної плати.

З приводу цього суд першої інстанції вірно зазначив, що чинним договором оренди землі від 01.11.2008 сторони не обумовили, що розмір орендної плати повинен переглядатись внаслідок інфляції. Тому, розмір орендної плати не може обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, як про це зазначає позивач у запропонованих змінах до договору.

Відповідний правовий висновок з цього приводу викладений Верховним Судом, зокрема у постановах від 01.10.2018 у справі №916/3233/16, від 18.05.2018 у справі №916/3235/16, від 30.03.2018 у справі №916/3236/18, від 16.04.2019 у справі №905/1315/18, від 19.02.2019 у справі №916/2303/17 та п 5 "Огляду практики застосування касаційним господарським судом у складі Верховного Суду Закону України "Про оренду землі".

При цьому, поняття "коефіцієнт індексації", згаданий у п п 11,14 чинного договору не є тотожним "індексу інфляції".

Так, "індекс інфляції" - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць (п 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013). На даний час він розраховується Державною службою статистики України і, згідно із змістом ст 625 ЦК України, може застосовуватись як відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Коефіцієнт індексації - визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері земельних відносин (Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру) та застосовується до нормативно грошової оцінки земель.

З огляду на наведене, в цій частині позовна вимога Збаразької міської ради не підлягає до задоволення.

Також, судом першої інстанції правомірно задоволено вимоги про внесення до пункту 1 та пункту 17 договору відомостей щодо кадастрового номеру та категорії земельної ділянки. Оскільки відповідно до ст 15 Закону України "Про оренду землі" і Типового договору оренди землі, така істотна умова договору оренди землі як об`єкт оренди повинна містити відомості щодо кадастрового номеру, місця розташування та розміру земельної ділянки, а також нерозривні з ними поняттями про категорію землі та цільове її призначення, інформацію про які також зазначено у Витягу з технічної документації про нову нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка затверджена рішенням Збаразької міської ради №771 від 08.07.2014.

Категорія земель - землі житлової та громадської забудови передбачена чинною на момент укладення договору від 01.11.2008 редакцією ст 19 ЗК України, а класифікація їх за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) в подальшому прийнятим Наказом №548 від 23.07.2010 Державного комітету України із земельних ресурсів "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель". За цільовим використанням - "землі населених пунктів", "комерційного використання", "землі іншої комерційної діяльності" (п 1.11.6 УКЦВЗ).

Висновки такого ж змісту викладені Верховним Судом у постанові від 22.01.2019 у справі №922/539/18.

Щодо позовних вимог про внесення змін до пунктів 12, 14, 32, 41 договору оренди землі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

До загальних принципів господарювання відноситься заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини (ст 6 ГК України).

Відповідно до п 3 ч 1 ст 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220 "Про затвердження Типового договору оренди землі" затверджено Типовий договір оренди землі.

В судовому засіданні 05.12.2019 представником позивача надано усні пояснення, що Збаразькою міською радою не приймалось рішень щодо встановлення інших форм договору оренди землі, ніж ті, які встановлені Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016 №843 "Про внесення змін до Типового договору оренди землі" внесено зміни до вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, зокрема до пунктів 11, 13 попередньої редакції Типового договору оренди землі.

А саме, щодо нових строків внесення орендної плати та додаткових підстав для перегляду їх розміру.

Відповідних приписів не містив Типовий договір оренди землі, в чинній на час укладення договору від 01.11.2008 редакції, ні сам, вчинений за згодою сторін у справі правочин.

Стаття 651 ЦК України зазначає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч 1 ст 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частина 2 статті 652 ЦК України зазначає, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч 4 ст 652 ЦК України).

При цьому, оцінка зміни обставин, як істотної, повинна здійснюватись судом відповідно до критерію, що встановлений абз 2 ч 1 ст 652 Цивільного кодексу України, а саме зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Позивачем не доведено наявності підстав для внесення змін до п п 12, 14, 32, 41 договору у запропонованій ним редакції. А саме існування для цього передбачених ст ст 651, 652 ЦК України, ПК України, Законом України "Про оренду землі" чи самим договором від 01.11.2008.

Не є такими підставами: тривалий період дії договору без внесення до нього змін, чи необхідність приведення його у відповідність до чинного законодавства за відсутності на це згоди обох сторін правочину.

Оскільки, внесення змін до договору за рішенням суду є виключенням із загального правила, встановленого ст 651 ЦК України.

Окрім того, нові умови договору, як то:

- перегляд розміру орендної плати у випадку зміни її відсоткової ставки (п 14 проекту позивача);

- зобов`язання відповідача не пізніше ніж до першого лютого кожного року оренди звертатись до орендодавця/позивача з метою уточнення розрахункового рахунку із сплати орендної плати та встановленої відсоткової ставки (п 32) та обов`язок завершити будівництво торгового спортивно - відпочивального комплексу до 2022 року (п 41) не передбачені і Типовим договором оренди землі, в його остаточній редакції.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині внесення змін до пунктів 12, 14, 32, 41 договору оренди землі, є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Збаразька міська рада у апеляційній скарзі просила суд вважати зміненими п 6 та п 10 договору оренди земельної ділянки з 01.01.2015, тобто з моменту введення в дію рішення Збаразької міської ради №771 від 08.07.2014 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м Збаража".

Як вірно зазначив суд першої інстанції, ч. 3 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Норма такого ж змісту викладена і у ч 5 ст 188 ГК України.

Відтак таке визначення дати внесення змін до договору оренди землі від 01.11.2008 не відповідає положенням згаданих норм, а також обставинам справи.

Отже, відповідні зобов`язання сторін за договором оренди земельної ділянки від 01.11.2008, укладеним між Збаразькою міською радою та підприємцем Кузьмихою Н.І., зареєстровано у Тернопільській філії ДЗК в м Збараж, Збаразького району, Тернопільської області за №64 від 17.10.2008 змінюються з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Збаразької міської ради №03-26/2.6 від 06.01.2020 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 11.12.2019 у справі № 921/530/18 - без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.03.2020

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Кордюк Г.Т.