ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2020 р. Справа№ 910/12271/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019

у справі №910/12271/19 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 49 029,53 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі, відповідач або Укрзалізниця) про стягнення 49 029,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, здійснюючи перевезення власних вагонів позивача №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261, 61014270, 61078952, не виконав покладеного на нього обов`язку забезпечити збереженість майна та допустив пошкодження (розукомплектування) вказаних залізничних вагонів, у зв`язку з чим вказані вагони були направлені на технічне обслуговування, а позивач поніс збитки на суму 49 029,53 грн, пов`язані з придбанням деталей та технічним обслуговуванням, які не були відшкодовані відповідачем.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/12271/19 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» збитки у розмірі 41 754 грн 77 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн 00 коп., а всього 43675 (сорок три тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн 77 (сімдесят сім) коп.

У решті позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем належними та допустимими доказами доведений повний склад цивільного правопорушення, необхідний для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 41 754 грн 77 коп, понесених у зв`язку із розукомплектуванням вагонів №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261. Водночас, щодо заявлених позовних вимог про відшкодування шкоди за пошкоджені вагони №№61014270, 61078952, суд встановив, що вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду підтверджуючих доказів перебування вказаних вагонів у користуванні (оренді) або власності позивача, що унеможливлює вирішення питання про встановлення факту понесення витрат позивачем на ремонтні роботи та технічне обслуговування вказаних вагонів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 17.12.2019 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/12271/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс».

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- ТОВ «Лемтранс» не є відправником та одержувачем вантажу згідно наявних у матеріалах справи накладних, а являється власником (орендарем) порожніх вагонів, а відтак не має права від свого імені заявляти позов у даній справі;

- суд у рішенні на підтвердження підстав для застосування такого виду відповідальності як стягнення збитків посилається на акти форми ВУ-25М та акти форми ВУ-22, але обставини, зафіксовані в аналізованих доказах, протирічать один одному. Так, в кожному з актів зазначено, що «виявлена відсутність тої чи іншої складової вагону». При цьому, в дефектній відомості форми ВУ-22 по кожному з зазначених в актах подій фіксується необхідність «заміни» саме цих складових, що вказує на наявність складових, та потребу їх заміни з невідомих причин. Таким чином, залишається незрозумілим, та, як наслідок, недоведеним, що саме стало підставою для притягнення до відповідальності. Для застосування такого виду відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність повного складу правопорушення, а при невизначеності самого факту неможливо встановити ані причинний зв`язок між правопорушенням та наслідками, ані тим більш вину відповідача. Також, в актах форми ВУ-25М від 16.03.2019, від 19.03.2019, від 24.03.2019 та від 27.03.2019 зазначено, що виявлено «розукомплектування вагону». Судом не встановлено, що саме мається на увазі під розукомплектуванням вагону (чи вагони розукомплектовані, але ж можливий повторний збір, чи розукомплектовані і збір неможливий з причин бракуючи складових);

- виявивши розукомплектовані власні вагони, повідомивши про це їх власника та виконавши ремонт даних вагонів, відповідач тим самим забезпечив цілісність майна позивача, тобто здійснив випуск вагонів позивача на колії загального користування у технічно справному стані та не допустив постановку в склад потяга власних вагонів з несправними повітророзподільниками, а тому відсутні підстави стверджувати, що розукомплектування власних вантажних вагонів сталося саме через протиправну поведінку або вину працівників відповідача;

- на позивача, якому завдано майнової шкоди внаслідок розукомплектування (крадіжки) його майна, покладено обов`язок подачі заяви до правоохоронних органів щодо розукомплектування власних вагонів для реалізації своїх прав як потерпілої сторони на відшкодування заподіяної майнової шкоди. У свою чергу, зі сторони позивача не здійснено жодних заходів та не надано жодних доказів щодо подачі заяви до правоохоронних органів про визнання ТОВ «Лемтранс» потерпілою стороною та залучення до провадження представника потерпілої особи.

У тексті апеляційної скарги апелянтом порушено також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/12271/19.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

10.01.2020 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, у яких просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін. Позивач у запереченнях наголосив на наступному: по-перше, що він є власником (орендарем) спірних вагонів, по-друге, платником тарифу, і оператором за названими у позовній заяві залізничними накладними; порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу»; підставою звернення ТОВ «Лемтранс» до суду стало незабезпечення відповідачем збереженості майна позивача під час перевезень, а позовна заява ґрунтується на нормах глави 82 Цивільного кодексу України (відшкодування шкоди); працівниками відповідача було виявлено факт розукомплектування вагонів і це є підставою для складання актів форми ВУ-25М (акт про пошкодження вагонів), актів форми ВУ-22 (комерційний акт) та актів форми ВУ-23М (повідомлення про ремонт або технічне обслуговування вагону); позивач звертався до відповідача щодо складання комерційних актів, але відповідачем було відмовлено у їх складанні у зв`язку з тим, що, на його думку, складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено; відповідачем були складені акти форми ВУ-23М (повідомлення про ремонт або технічне обслуговування вагону) та форми ВУ-25М (акт про пошкодження вагонів), які є належними доказами того, що вагони власності позивача були пошкоджені; відповідачем не надано жодних доказів до матеріалів справи, які б підтверджували невідповідність технічного стану вагонів, зазначених у позові, при прийнятті їх відповідачем до перевезення; відповідачем не доведено того, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталося не з вини відповідача; ремонт вагонів був здійснений, що підтверджується актами виконаних робіт, рахунками та платіжними дорученнями.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» у справі №910/12271/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Іоннікової І.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 у справі №910/12271/19 поновлено Акціонерному товариству «Українська залізниця» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі № 910/12271/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/12271/19, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/12271/19 є вимоги про стягнення 49 029,53 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України; встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» є орендарем/власником вантажних вагонів №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261, що підтверджується договором №226/13 оренди залізничного рухомого складу від 27.08.2013, договором №1 оренди залізничного рухомого складу від 11.10.2017, рамковим договором фінансового лізингу №2844-FL від 04.10.2017, договором лізингу №006-ФЛ від 05.03.2012, договором лізингу №295-ФЛ від 25.06.2015.

З метою забезпечення курсування вагонів залізничними коліями 01.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (замовник) укладено договір № ПР/В-18129/НЮдч, за умовами якого виконавець зобов`язався виконувати протягом дії договору технічне обслуговування з відчепленням під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні згідно договорів суборенди.

Згідно залізничної накладної №48694038 від 06.03.2019 ТОВ «ДТЕК Миронівська ТЕЦ» зі станції «Роти» оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон №53425260, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», станція призначення - «Ароматна».

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 09.03.2019 (форма ВУ-25М) у вагоні №53425260 виявлено відсутність авторежиму та розобладнання головної частини повітророзподільника.

09.03.2019 згідно з повідомленням №7025 (форма ВУ-23М) вагон №53425260 прибув до вагонного депо Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 27.03.2019, складеної вагонним депо Акціонерного товариства «Українська залізниця», при проведенні технічного огляду вагону №53425260 встановлена необхідність заміни авторежиму та головної частини повітророзподільника.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №2386 від 27.03.2019 (форма ВУ-36М).

Згідно залізничної накладної №48801120 від 13.03.2019 ТОВ «ДТЕК Миронівська ТЕЦ» зі станції «Роти» оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон №52171261, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», станція призначення - «Ароматна».

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 16.03.2019 (форма ВУ-25М) у вагоні №52171261 виявлено відсутність гальмівної тяги з авторегулятором.

16.03.2019 згідно з повідомленням №7233 (форма ВУ-23М) вагон №52171261 прибув до вагонного депо Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 31.03.2019, складеної вагонним депо Акціонерного товариства «Українська залізниця», при проведенні технічного огляду вагону №52171261 встановлена необхідність заміни гальмівної тяги з авторегулятором.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №2407 від 31.03.2019 9 (форма ВУ-36М).

Згідно залізничної накладної №48801112 від 13.03.2019 ТОВ «ДТЕК Миронівська ТЕЦ» зі станції «Роти» оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон №61666269, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», станція призначення - «Ароматна».

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 16.03.2019 (форма ВУ-25М) у вагоні № 61666269 виявлено розобладнання головної частини повітророзподільника.

16.03.2019 згідно з повідомленням №7232 (форма ВУ-23М) вагон № 61666269 прибув до вагонного депо Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 31.03.2019, складеної вагонним депо Акціонерного товариства «Українська залізниця», при проведенні технічного огляду вагону №61666269 встановлена необхідність заміни головної частини повітророзподільника.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №2407 від 31.03.2019 (форма ВУ-36М).

Згідно залізничної накладної №48866594 від 17.03.2019 ТОВ «ДТЕК Миронівська ТЕЦ» зі станції «Роти» оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон №53544425, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», станція призначення - «Ароматна».

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 19.03.2019 (форма ВУ-25М) у вагоні №53544425 виявлено розобладнання головної частини повітророзподільника.

19.03.2019 згідно з повідомленням №7403 (форма ВУ-23М) вагон №53544425 прибув до вагонного депо Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 12.04.2019, складеної вагонним депо Акціонерного товариства «Українська залізниця», при проведенні технічного огляду вагону №53544425 встановлена необхідність заміни головної частини повітророзподільника.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №6268 (форми ВУ-36М) від квітня 2019 року.

Згідно залізничної накладної №48901102 від 19.03.2019 ТОВ «ДТЕК Миронівська ТЕЦ» зі станції «Роти» оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон №53590246, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», станція призначення - «Ароматна».

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 24.03.2019 (форма ВУ-25М) у вагоні № 53544425 виявлено розобладнання головної частини повітророзподільника.

24.03.2019 згідно з повідомленням №7601 (форма ВУ-23М) вагон №53590246 прибув до вагонного депо Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 12.04.2019, складеної вагонним депо Акціонерного товариства «Українська залізниця», при проведенні технічного огляду вагону №53590246 встановлена необхідність заміни головної частини повітророзподільника.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №6268 від 12.04.2019 (форма ВУ-36М).

Згідно залізничної накладної №37557618 від 05.03.2019 зі станції «Дубляни-Львівське» оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон №55841449, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», станція призначення - «Ароматна».

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 12.03.2019 (форма ВУ-25М) у вагоні №55841449 виявлено відсутність гальмівної тяги з авторегулятором.

12.03.2019 згідно з повідомленням №6991 (форма ВУ-23М) вагон №55841449 прибув до вагонного депо Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 27.03.2019, складеної вагонним депо Акціонерного товариства «Українська залізниця», при проведенні технічного огляду вагону №55841449 встановлена необхідність заміни гальмівної тяги з авторегулятором.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №3729 від 27.03.2019 (форма ВУ-36М).

Згідно залізничної накладної № 49000425 від 27.03.2019 Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» зі станції «Асланово» оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон №61983722, код вантажу 421034) одержувачу - ГОК Укрмеханобр, станція призначення - «Мудрьона».

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 27.03.2019 (форма ВУ-25М) виявлено розукомплектування вагону №61983722.

27.03.2019 згідно з повідомленням №8057 (форма ВУ-23М) вагон №61983722 прибув до вагонного депо Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 07.05.2019, складеної вагонним депо Акціонерного товариства «Українська залізниця», при проведенні технічного огляду вагону №61983722 встановлена необхідність заміни головної частини повітророзподільника, гайки конусної для корпусу магістральної (головної) частини повітророзподільника.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №9990 від 07.05.2019 (форма ВУ-36М).

Матеріалами справи підтверджується, що з метою складання комерційних актів форми ГУ-22 (для засвідчення таких

обставин, як псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу) ТОВ «Лемтранс» письмово зверталось з заявою №2148/ДВ від 23.04.2019 до начальника станції Ароматна структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується відміткою про отримання з зазначенням прізвища, ініціалів та підпису, скріпленого печаткою, до начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявою вих.№2138/ДВ від 23.04.2019, що підтверджується описом вкладень та чеком АТ «Укрпошта» (штрихкодовий ідентифікатор 324), до начальника станції Мудрьона структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявою вих.№2492/ДВ від 10.05.2019, що підтверджується описом вкладень та чеком АТ «Укрпошта» (штрихкодовий ідентифікатор 618), до начальника станції Нікополь структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» з заявою вих.№2494/ДВ від 10.05.2019, що підтверджується описом вкладень та чеком АТ «Укрпошта» (штрихкодовий ідентифікатор 626).

У відповідь на заяву вих.№2492/ДВ від 10.05.2019 ТОВ «Лемтранс» отримало відповідь вих.№389 від 03.06.2019, відповідно до якої залізниця повідомила про те, що нормативними документами складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) не передбачено.

У відповідь на заяву вих.№2494/ДВ від 10.05.2019 ТОВ «Лемтранс» отримало відповідь б/н, б/д, відповідно до якої залізниця повідомила про те, що нормативними документами складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) не передбачено.

З метою складання актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М ТОВ «Лемтранс» письмово зверталось з заявами вих. №2149/ДВ від 23.04.2019, вих.№2139/ДВ від 23.04.2019 до в.о. начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується відміткою про отримання відповідно №03/1212 від 26.04.2019, №03/1211 від 26.04.2019, та з заявами вих. №2493/ДВ від 10.05.2019, вих. № 2495/ДВ від 10.05.2019 до Начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77157162).

Крім цього, ТОВ «Лемтранс» зверталось до начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства Українська залізниця» зі скаргами вих. №2367/ДВ від 06.05.2019, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77156759), на дії начальника станції - Ароматна структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства Українська залізниця», вих. №2366/ДВ від 06.05.2019, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77156759), на дії начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», та до начальника структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргами вих. №2722/ДВ від 24.05.2019, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77159242), на дії начальника станції Мудрьона структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», вих. №2723/ДВ від 24.05.2019, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77159242), на дії начальника станції Нікополь структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

На скаргу вих. №2722/ДВ від 24.05.2019 ТОВ «Лемтранс» отримало відповідь вих. №276 від 03.06.2019, відповідно до якої «складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено».

На скаргу вих. №2723/ДВ від 24.05.2019 ТОВ «Лемтранс» отримало відповідь вих. №275 від 03.06.2019, відповідно до якої «складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх загонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено».

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок пошкодження вагонів №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261 були проведені ремонтні роботи по встановленню п`яти головних частин повітророзподільників, двох гальмівних тяг, двох авторегуляторів, одного авторежиму.

Для проведення ремонтних робіт позивачем були придбані необхідні деталі для встановлення їх на пошкоджені вагони, а саме: головна частина 270.023-1 у кількості 5 штук вартістю 24 847,10 грн (4969,42 грн за 1 штуку); тяга 726.40.071 у кількості 2 штук вартістю 580,80 грн (290,40 грн за 1 штуку); авторежим 265 А-1 у кількості 1 штуки вартістю 3596,40 грн з ПДВ (3596,40 грн за 1 штуку); регулятор гальмівних важільних передач РТРП-675-М у кількості 2 штук вартістю 6595,20 грн з ПДВ (3297,60 грн з ПДВ).

Крім того, позивачем для встановлення даних деталей додатково було придбано: 10 гайок конусних для корпусу магістральної (головної) частини повітророзподільника В2-1-22-ГОСТ 2879-2006 вартістю 3534, 00 грн. з ПДВ (35,34 грн. з ПДВ за 1 штуку) для встановлення на вагони №61666269, №53425260, №53544425, №53590246, №61983722; 4 валіка 30*75 вартістю 124,80 грн (31,20 грн за 1 валік) для встановлення на вагон №55841449; гайка вагою 0,025 кг вартістю 0,92 грн (36,96 грн з ПДВ за 1 штуку) для встановлення на вагон №53425260; гайка вагою 0,025 кг вартістю 0,92 грн (36,96 грн з ПДВ за 1 штуку) для встановлення на вагон №61983722; прокладка 270.326 ТУУ6 001152135.047-97 у кількості 1 штука вартістю 14,94 грн з ПДВ (14,94 грн за 1 штуку) для встановлення на вагон №53425260; 4 шпильки М12*70 вартістю 4,12 грн з ПДВ (1,03 грн за 1 штуку) для встановлення на вагон №53425260.

Факт придбання вказаних деталей підтверджується договором поставки №710/16 від 01.11.2016, договором поставки №235/16 від 13.04.2016, договором поставки №558/14 від 11.11.2014, договором поставки №773/12 від 15.11.2012, договором поставки №59/14 від 10.02.2014, специфікаціями, накладними, а також платіжними дорученнями по факту сплати позивачем коштів за придбані деталі, які додані до позовної заяви.

Таким чином, загальна вартість понесених витрат позивача на придбання деталей для ремонту вагонів №№5342560, 52171261, 6166629, 53544425, 53590246, 61983722, 55841449 складає 39 299,20 грн.

Факт використання вказаних деталей для ремонту зазначених вагонів зі сторони відповідача підтверджується актами використання запчастин, наданих ТОВ «Лемтранс» для технічного обслуговування полувагонів власності та оренди ТОВ «Лемтранс» згідно договору №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, складених 29.03.2019, 31.03.2019, 30.04.2019, 23.05.2019.

Також, позивачем понесені витрати на технічне обслуговування з відчіпленням вагонів №53425260 у розмірі 389,65 грн (акт №155/255 виконаних робіт по договору №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, складений 31.03.2019; рахунок №155/255 від 31.03.2019, платіжне доручення №3337 від 25.04.2019); №61666269 у розмірі 324,90 грн з ПДВ (акт №153/255 виконаних робіт по договору №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, складений 31.03.2019; рахунок №153/255 від 31.03.2019, платіжне доручення №3340 від 25.04.2019); №55841449 у розмірі 328,10 грн з ПДВ (акт №153/255 виконаних робіт по договору №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, складений 31.03.2019; рахунок №153/255 від 31.03.2019, платіжне доручення №3340 від 25.04.2019); №53544425 у розмірі 324,90 грн з ПДВ (акт №232/255 виконаних робіт по договору №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, складений 30.04.2019; рахунок №232/255 від 30.04.2019; платіжне доручення №4242 від 29.05.2019); №53590246 у розмірі 324,90 грн (акт №232/255 виконаних робіт по договору №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, складений 30.04.2019; рахунок №232/255 від 30.04.2019; платіжне доручення № 4242 від 29.05.2019); №61983722 у розмірі 763,12 грн з ПДВ (акт №38 наданих послуг по договору №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, складений 22.05.2019; рахунок №75/253 від 22.05.2019, платіжне доручення №4292 від 30.05.2019. Загальний розмір витрат на технічне обслуговування вагонів з відчепленням складає 2 455,57 грн.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач зазначав, що внаслідок незабезпечення відповідачем збереження майна позивача (вагонів №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261, 61014270, 61078952) під час здійснення перевезень позивач зазнав матеріальної шкоди у загальному розмірі 49 029,53 грн, що становить вартість придбаних деталей у розмірі 44 872,42 грн, витрати по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) у розмірі 4 157,11 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно пункту 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно пункту 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до пункту 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004 №856, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 «Найменування вантажу» вказується «Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)».

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Акціонерним товариством «Українська залізниця» здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс», а саме: №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261.

Згідно пункту 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

За приписами пункту 3.4. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до пункту 4.1. вказаних Правил випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Матеріалами справи підтверджується, що на станції Ароматна (код станції 454606) та станції Миколаївка-Донецька (код станції 455204) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів позивача, які полягали у відсутності авторежиму, гальмівної тяги з авторегулятором, розобладнання головної частини повітророзподільника.

Відповідно до пункту 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно з пунктом 6.2.1. зазначеної Інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність авторежиму, головної та/або магістральної частини повітророзподільника, гальмівної тяги з авторегулятором є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставки такого вагону в состав поїзду.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) ТОВ «Лемтранс» були направлені на ремонт та технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Згідно пункту 4.6. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з пунктами 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розкомплектуванням вагонів, останні були відправлені до Структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів за формою ВУ-36М.

Колегією суддів встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів позивачем було придбано та надано Структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» необхідні деталі на загальну суму 39 299,20 грн, а також здійснено оплату технічного обслуговування на суму 2 455,57 грн.

Відповідно до пункту 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 N 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Із наявних у матеріалах справи договорів поставки, специфікацій до них, договору на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів №ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018 та платіжних доручень позивача вбачається, що останнім було придбано та оплачено вартість необхідних деталей для ремонту розукомплектованих вагонів, а також технічне обслуговування вагонів (встановлення деталей на вагони) на загальну суму 41 754,77 грн (39 299,20 грн вартість встановлених деталей + 2 455,57 грн вартість технічного обслуговування).

Отже, загальна сума витрат, понесених позивачем на ремонт розукомплектованих вагонів, склала 41 754,77 грн.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відносин, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Згідно частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.06.2010 у справі №6-469св10.

Як зазначено у пункті 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» від 29.11.2007 № 01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Отже, власні (приватні) порожні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають правовий статус «вантажу».

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За приписами пункту 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до пункту 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Згідно з пунктом 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів №№53425260, 6166269, 53544425, 53590246, 55841449, 61983722, 52171261 під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» про стягнення збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 41 754,77 грн, про що вірно зазначив суд першої інстанції в оскарженому рішенні.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування збитків за пошкоджені вагони №№61014270, 61078952, то, як вірно встановив суд першої інстанції, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду підтверджуючих доказів перебування вказаних вагонів у користуванні (оренді) або власності позивача, що унеможливлює вирішення питання про встановлення факту понесення витрат позивачем на ремонтні роботи та технічне обслуговування вказаних вагонів.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених відповідачем в апеляційній скарзі

Колегія суддів зазначає, що пошкодження вагонів підтверджено належними доказами та за фактом встановлення відсутності головної частини повітророзподільника, авторежиму, гальмівної тяги з авторегулятором вагони власності (оренди) ТОВ «Лемтранс» направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Оскільки порожні приватні вагони мають статус «вантажу», відповідно до пункту 2 Правил складання актів повинен бути складений комерційний акт у зв`язку з пошкодженням вантажу (вагону). Однак, відповідач, прийнявши вагони до перевезення без заперечень, після виявлення їх пошкодження відмовив позивачу у оформленні комерційних актів.

Як слідує з наявних у матеріалах справи доказів, протиправність поведінки відповідача полягає у бездіяльності та незабезпеченні схоронності (збереження) належних позивачу вагонів під час їх курсування залізничними коліями, чим порушено положення Статуту залізниць та Закону України «Про залізничний транспорт», внаслідок чого вагони були розукомплектовані і позивачу завдані збитки в розмірі вартості їх ремонту та придбаних позивачем для цілей ремонту запасних частин.

Між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, також матеріали справи не містять доказів того, що розукомплектування вантажних вагонів сталося не з вини відповідача, який взяв на себе відповідальність за збереження прийнятих до перевезення вагонів позивача, але не зберіг майно позивача.

Вказаним спростовуються викладені в апеляційній скарзі твердження відповідача про те, що судом помилково застосовано положення статей 1166 та 1187 Цивільного кодексу України.

Відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростований розмір понесених позивачем збитків у сумі 41 754,77 грн.

При цьому колегія суддів зауважує на тому, що у правовідносинах, пов`язаних з відшкодуванням позивачеві шкоди, відповідач виступає саме як перевізник, і те, що пошкодження спірних вагонів було відповідачем виявлено під час дії іншого укладеного ним з позивачем договору, а саме вищезгаданого договору на технічне обслуговування з відчепленням порожніх вагонів, не звільняє відповідача як перевізника від відповідальності у вигляді відшкодування завданих в процесі перевезення збитків.

Також не може бути підставою для звільнення відповідача від вказаного обов`язку і твердження відповідача про нездійснення позивачем дій та заходів щодо співпраці з правоохоронними органами щодо розкомплектування. Складені відповідачем Акти про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, за відсутності встановлених правоохоронними органами обставин крадіжки у межах кримінального провадження, не можуть вважатися такими, що підтверджують здійснення крадіжки деталей вагонів третіми особами. При цьому, в силу пункту 20 Правил складання актів (пункт 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні згідно зі статтею 124 Статуту залізниць України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

За таких обставин, решту аргументів відповідача (скаржника), окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/12271/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 у справі №910/12271/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/12271/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова