ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 справа № 914/2338/19

За позовом: Виробничого кооперативу «Крок», м. Дрогобич Львівської області,

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

про: стягнення заборгованості за виконані роботи в сумі 195 492,82 грн (з яких: 168 721,20 грн основна заборгованість, 22 003,09 грн пеня, 996,57 інфляційні втрати, 3771,96 грн 3 % річних)

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Куца Л.П. - заступник голови кооперативу, Драний В.М. - голова кооперативу

від відповідача: Яців В.Р. - адвокат

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Виробничого кооперативу «Крок» до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості за виконані роботи в сумі 195 492,82 грн (з яких: 168721,20 грн основна заборгованість, 22003,09 грн пеня, 996,57 інфляційні втрати, 3771,96 грн 3 % річних).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.01.2020. Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

У судове засідання 02.03.2020 представник позивача з`явився, просив позов задоволити з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив та заяві про зменшення позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач у порушення умов Договору підряду №СВРЗ-02-15-18-26/ю не виконав свого обов`язку з оплати, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 168721,20 грн, крім того, за неналежне виконання грошових зобов`язань відповідачу нараховано 22003,09 грн пені, 3771,96 грн 3 % річних та 996,57 інфляційних втрат.

У підготовче засідання 10.02.2020 представник відповідача з`явився, проти нарахування штрафних санкцій заперечив з підстав, наведених у відзиві. Зокрема, відповідач зазначає, що оскільки, позивач не надав доказів наявності реальних збитків від прострочення

відповідачем платежів, невірно нарахував штрафні санкції. Як вбачається з витягу з єдиного реєстру податкових накладних від 16.05.2019 № 15 відомості були внесені позивачем (продавцем) 15.05.2019, а відтак, на думку відповідача, з 25.05.2019 виникає прострочення грошового зобов`язання, а не з лютого 2019 по жовтень 2019. В частині стягнення штрафних санкцій - просить відмовити. В судовому засіданні надав усні пояснення, щодо наявності основної заборгованості не заперечив.

В судовому засіданні 02.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (змовник) та Виробничим кооперативом «Крок» (підрядник) 03.09.2018 укладено договір підряду за № СВРЗ-02-15-18-26/ю від 03.09.2018 на виконання ремонтно-будівельних робіт на об`єкті.

За умовами договору замовник здійснює оплату виконаних Робіт протягом 10 (десяти)банківських днів з дня отримання виставленого рахунку підрядником, але не раніше реєстрації податкової накладної. Підрядник виписує рахунок на проведення оплати на підставі підписаного Сторонами Акту виконаних Робіт. Днем виконання Робіт вважається день підписання Сторонами Акту(-ів) виконаних Робіт (п. 4.2. Договору).

На виконання договору підряду від 03.09.2018 № СВРЗ-02-15-18-26/ю сторонами підписаний за грудень 2018року акт виконаних робіт на суму 168721,20 грн.

Акт підписаний сторонами без зауважень.

Відповідно до п. 12.1. та 12.2. Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним Договором винна Сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим Договором. Замовник за Даним Договором несе наступну відповідальність: у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У зв`язку з не оплатою виконаних робіт позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 195 492,82 грн (з яких: 168721,20 грн основна заборгованість, 22003,09 грн пеня, 996,57 інфляційні втрати, 3771,96 грн 3 % річних).

Відповідач проти нарахування штрафних санкцій заперечив з підстав, наведених у відзиві.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення частково.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникли зобов`язання з приводу виконання робіт на підставі Договору підряду в силу пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 4.2. Договору встановлено, що замовник здійснює оплату виконаних Робіт протягом 10 (десяти)банківських днів з дня отримання виставленого рахунку підрядником, але не раніше реєстрації податкової накладної. Підрядник виписує рахунок на проведення оплати на підставі підписаного Сторонами Акту виконаних Робіт. Днем виконання Робіт вважається день підписання Сторонами Акту(-ів) виконаних Робіт

В силу статті 610, частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із Акту здачі-приймання виконаних робіт позивачем здав, а відповідач прийняв виконані роботи на загальну суму 168 721,20 грн. Кореспондуючий обов`язок з оплати виконаних робіт замовник не виконав у повному обсязі. Таким чином, вимоги позивача про стягнення боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення у сумі 168 721,20 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 4.2. Договору замовник здійснює оплату виконаних Робіт протягом 10 (десяти)банківських днів з дня отримання виставленого рахунку підрядником, але не раніше реєстрації податкової накладної, а відповідно до п.12.2. разі порушення строків оплати Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова накладна №15 була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.05.2019.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем нараховано пеню за 272 дні, в той час, як відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно проведеного судом розрахунку пені, з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, встановлено, що така підлягає до стягнення за період з 16.05.2019 по 16.11.2019 в сумі 14 412,95 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 3771,96 грн трьох відсотків річних, зазначає, що такий позивачем здійснено неправильно, оскільки, вимоги підлягають до задоволення щодо стягнення 3756,54 грн.

Щодо розрахунку стягнення інфляційних втрат в сумі 996,57 грн - суд перевіривши поданий позивачем розрахунок, вказує, що такий позивачем здійснено неправильно, відтак, розмір інфляційних втрат підлягає до задоволення в сумі 153,88 грн.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2805,67 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись ст. ст. 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Тверська,5 ) в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Зубенка, 2) на користь Виробничого кооперативу «Крок» (82100, Львівська область, м. Стрий, вул. Рєпіна,18, ) 168 721,20 грн основної заборгованості, 14412,95 грн пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, 153,88 грн - інфляційних втрат, 3756,54 грн - три проценти річних, 2805,67 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ЙV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.03.2020.

Суддя Березяк Н.Є.