РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

27.02.2020Справа № 910/519/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Військсервіс-Волонтер
до Міністерства оборони України
простягнення 1 560 730,53 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача з вимогами про стягнення 1 560 730,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого на підставі договору на закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування, годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації №286/2/18/175 від 29.12.2018 товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 1 560 730,53 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на 13.02.2020.

27.01.2020 через канцелярію суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що сума поставленого товару перевищує загальну суму договору на закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування, годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації №286/2/18/175 від 29.12.2018.

31.01.2020 через канцелярію суду від ТОВ Військсервіс-Волонтер надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У підготовчому засіданні суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.02.2020.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 27.02.2020 судом було заслухано вступне слово позивача, відповідача, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 27 лютого 2020 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
29.12.2018 між Міністерством оборони України (замовник) та ТОВ Військсервіс-Волонтер (постачальник) був укладений договір на закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування, годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації №286/2/18/175 (надалі Договір), відповідно до п. 2.1 якого постачальник зобов`язується у 2019 році здійснити постачання Міністерству оборони України послуги з організації харчування (55320000-9) (продукти з харчування, годування, забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин, установ Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник прийняти та оплатити вказаний товар відповідно до умов договору та замовлення.

Відповідно до п. 2.4, ціна, кількість і строки надання послуг зазначаються у специфікації до договору (п.2.4). Строку дії договору, в редакції додаткової угоди №11 від 09.12.2019: з дати його підписання сторонами до 31.03.2020, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п.п.11.1 договору).

Послуги надаються відповідно до законодавства України, а саме: Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 р. № 426 Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2001 р. № 1348 Про норми годування штатних тварин військових частин, закладів, установ і організацій Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ та установ кримінально-виконавчої системи (п.п.3.2. Договору).

Обсяги послуг щодо забезпеченням харчуванням визначає Представник Замовника шляхом подачі Виконавцю заявки на приготування їжі, на необхідну кількість осіб, за кожною нормою харчування (годування) у розрізі асортименту харчових продуктів на підставі розкладок продуктів, додаткових норм і додаткових продуктів щодоби до 18.00 дня, що передує дню отримання Послуг у двох примірниках. Перший - залишається у Представника Виконавця, другий - в їдальні та повертається Представнику Замовника наступного дня (п.п. 6.4.1. Договору).

Обсяги послуг щодо забезпечення харчовими продуктами визначає Представник Замовника шляхом подачі Виконавцю щодекадно шостого, шістнадцятого та двадцять шостого числа кожного місяця, до дванадцятої години, заявки на харчові продукти у розрізі асортименту харчових продуктів за кожною нормою харчування (годування) (п.п.6.4.2. Договору).

Заявка на приготування їжі підписується Представником Замовника і Представником Виконавця, заявка на харчові продукти підписується Представником Замовника та завіряються гербовою печаткою військової частини (п.п.6.4.4. Договору).

Приймання Послуг за якістю та обсягом здійснюють Представники Замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності Представника Виконавця (п.п.3.5. Договору).

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток № 4 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 p.), який складається Представником Виконавця та Представником Замовника щоденно у трьох примірниках: перший - Замовнику, другий - Представнику Замовника, третій - Представнику Виконавця.

Підставою для складання акту приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування (додаток № 2 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 p., далі - заявка на приготування їжі), за якісними показниками приготовленої їжі - дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі (додаток 90).

На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування (додаток № 5 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 p.), який підтверджує виконання своїх зобов`язань Виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник - Замовником, Представниками Замовника та Представниками Виконавця, другий та третій - Представниками Замовника і Представниками Виконавця.

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (додаток № 6 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 p.), який підтверджує виконання своїх зобов`язань Виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі: перший примірник - Замовнику, другий - Представнику Замовника, третій - Представнику Виконавця та підписується: перший примірник - Замовником, Представниками Замовника та Представниками Виконавця, другий та третій - Представниками Замовника і Представниками Виконавця.

Підставою для складання акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами за кількісними та якісними показниками є виконана у повному обсязі заявка на забезпечення харчовими продуктами військової частини (додаток № 3 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 p., далі - заявка на харчові продукти), за замовленим асортиментом і кількістю, наявністю документів, що засвідчують якість і безпечність, відповідністю чинним стандартам та своєчасністю поставки до вказаного місця.

Згідно з п.5.1. Договору, розрахунки за договором проводяться шляхом оплати фактично наданих Виконавцем та прийнятих Представником Замовника послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 20 банківських діб з дня надходження до Замовника наступних документів: рахунків-фактур; зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.12.2016 р. № 757.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 560 730,53 грн., що підтверджується щоденними актами приймання наданих послуг з харчування та зведеними актами приймання наданих послуг з харчування, актами приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, повідомленнями-підтвердженнями, оформленими у відповідності до п.п.3.5. договору та підписаними з обох сторін.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати поставленого на підставі Договору товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 1 560 730,53 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 1 560 730,53 грн. Факт надання послуг з харчування Позивачем Відповідачу у цей період підтверджується щоденними актами приймання наданих послуг з харчування та зведеними актами приймання наданих послуг з харчування, актами приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, повідомленнями-підтвердженнями, оформленими у відповідності до п.п.3.5. договору та підписаними з обох сторін, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, жодного заперечення відповідача стосовно належного виконання позивачем умов Договору в матеріалах справи не міститься, а відтак ТОВ Військсервіс-Волонтер було виконано умови Договору належним чином.

Усі документи, які передбачено договором для оплати наданих послуг Позивачем було надано Відповідачу, а саме подано до канцелярії Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, згідно Реєстрів документів на оплату послуг з організації харчування особового складу, згідно договору № 286/2/18/175 від 29.12.2018 року, що підтверджується реєстраційними номерами вхідної кореспонденції відповідача:

Вихідний номер та дата складання реєстру документів на оплату ПозивачемЗагальна сума наданих послуг, згідно доданих на оплату документівВхідний реєстраційний номер та дата приймання документів Відповідачем
08.01-2 від 08.01.2020 року124 922,64 грн.300 від 09.01.2020 року
03.01-2 від 03.01.2020 року1 252 201,00 грн.174 від 03.01.2020 року
03.01-13 від 03.01.2020 року184 793,84 грн.220 від 08.01.2020 року
Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.1 Договору заборгованість відповідача за поставлений на підставі Договору товар становить 1 560 730,53 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 1 560 730,53 грн. за поставлений на підставі Договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Заперечення відповідача стосовно того, що позивачем поставлено товар на суму, яка виходить поза межі суми Договору не приймаються судом до уваги з огляду на положення п. 4.1 Договору, відповідно до якого ціна даного договору становить: 208 770 258,165 грн., у тому числі: без ПДВ - 175 405 695,75 грн., ПДВ - 33 364 562,40 грн. (за загальним фондом).

Також, відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження здійснення інших поставок товару на підставі Договору, що свідчить про необґрунтованість тверджень відповідача, викладених у відзиві.

Більш того, прийняття товару на більшу суму ніж передбачено договором не звільняє від обов`язку оплатити такий товар.

Окрім того, чинним законодавством України не установлено залежності оплати отриманих товарів, робіт, послуг від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України та ст.617 Цивільного кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 23.03.2018 року у справі №904/6252/17.

Відповідач мав висувати заперечення щодо надання Позивачем послуг у момент їх замовлення або прийняття від Позивача, а прийнявши обумовлені сторонами у договорі послуги, підписавши первинні бухгалтерські документи, які підтверджують належне виконання Позивачем своїх зобов`язань за договором, у Відповідача виникло грошове зобов`язання з їх оплати.

До того ж, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ Військсервіс-Волонтер про стягнення з Міністерства оборони України заборгованості у розмірі 1 560 730,53 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Військсервіс-Волонтер задовольнити повністю.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Військсервіс-Волонтер (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, будинок 10/8; ідентифікаційний код 40887542) заборгованість у розмірі 1 560 730 (дин мільйон п`ятсот шістдесят тисяч сімсот тридцять) грн. 53 коп. та судовий збір у розмірі 23 410 (двадцять три тисячі чотириста десять) грн. 96 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.03.2020

Суддя І.І. Борисенко