ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

03 березня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3014/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.

перевирівши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Південь"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 23 грудня 2019 (повний текст складено 27.12.2019р.)

у справі №916/3014/19

за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Південь"

про стягнення 129 639,04 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.12.2019р. у справі №916/3014/19 (суддя Степанова Л.В.) позов Квартирно-експлуатаційного відділу (КЕВ) м. Одеси задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Маяк-Південь" на користь позивача 101 019,36 грн. основного боргу, 10 418,43 грн. пені та 1 921 грн. судового збору; у позовних вимогах про стягнення 105,85 грн. пені відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Маяк-Південь" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 23.12.2019р. у справі №916/3014/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою Товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк-Південь" заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів зазначає про те, що з матеріалів справи вбачається, що дана апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції повторно. При подачі вказаної апеляційної скарги в перший раз, остання, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020р., була залишена без руху у зв`язку з несплатою судового збору; апелянту було встановлено строк на усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали. Проте, у вказаний строк апелянтом не були усунути відповідні недоліки, тому, ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.02.2020р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Південь" була повернута без розгляду відповідачу.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цього разу, відповідач зазначає, що ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020р. він отримав 03.02.2020р. Однак, у зв`язку з тим, що юрист відповідача, що представляє його інтереси в судах, у період з 02.02.2020рю по 14.02.2020р. знаходився у службовому відрядженні, ухвала суду від 20.01.2020р. була передана останньому 15.02.2020р., у зв`язку з чим, вимоги суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги не були виконані у відповідні строки.

Тому, посилаючись на ч.2 ст.261 Господарського процесуального кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Маяк-Південь" вважає, що наведені вище причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними.

Дослідивши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами ГПК України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

За положеннями ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Судова колегія зазначає, щоповажними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, апелянт зазначає, що копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020р. була отримана ним 03.02.2020р., але жодного доказу щодо цього твердження не надає.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №532, яким відповідачу було направлено ухвалу суду від 20.01.2020р. (а.с.164).

Із даного повідомлення вбачається, що вказана ухвала була отримана Товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк-Південь" 30.01.2020р.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, у даному випадку, кінцевим строком права звернення відповідача на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, з урахуванням положень ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, є 10.02.2020р.

Але, матеріали справи свідчать, що заяву про усунення недоліків у перший раз апелянт подав до суду лише 25.02.2020р., вже після повернення апеляційної скарги судом.

ТОВ «Маяк-Південь» зазначає, що це трапилось тому, що юрист відповідача, що представляє його інтереси в судах, у період з 02.02.2020рю по 14.02.2020р. знаходився у службовому відрядженні, а з ухвалою суду 20.01.2020р. ознайомився лише 15.02.2020р.

Однак, апеляційна колегія звертає увагу, що квитанція, що додана апелянтом до відповідної заяви, в якості доказів сплати судового збору на суму 2 916,89 грн., датована 24.02.2020р.

Таким чином, по-перше, апелянтом було сплачено судовий збір через 14 днів після спливу строку, наданому йому для усунення недоліків апеляційної скарги; по-друге, апелянтом було сплачено судовий збір через 10 днів після повернення його представника з відрядження.

Апелянт в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що його юрист знаходився до 14.02.2020р. у відрядженні, але колегія суддів звертає увагу, що сплатити судовий збір може не лише юрист, що представляє підприємство у судах, а і керівник, бухгалтер цього підприємства, уповноважений працівник підприємства тощо.

Також, у апелянта була можливість надати клопотання про продовження строку на усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, проте, у матеріалах справи відсутні докази подання такого клопотання.

Крім того, апеляційна колегія вказує, що будь-якого доказу на підтвердження того, що юрист апелянта перебував у відрядженні відповідачем до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення не надано.

Відтак, в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не зазначено обставин, які можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили значний пропуск строку встановленого на апеляційне оскарження.

Таким чином, проаналізувавши доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення та враховуючи вищевикладені положення законодавства, судова колегія зазначає, що апелянтом взагалі не наведено обставин, які стали підставою пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Саме лише посилання апелянта на норми законодавства не є належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку.

Згідно з ч.2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу, застосовуються положення ст. 174 Господарського процесуального кодексу.

Відповідно до положень ч.3 с. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом ч.1, 2 ст. 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч.6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» на рішення Господарського суду Одеської області від 23.12.2019р. по справі №916/3014/19 залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Одеської області від 23.12.2019р. у справі №916/3014/19 з зазначенням обставин та надання доказів пропуску строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк