РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2020Справа № 910/17944/19

За позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ - Україна"

про стягнення 107 508,53 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ - Україна" про стягнення 107 508,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем з простроченням та не в повному обсязі виконано його зобов`язання за рамковою угодою на поставку товару №11/2 від 13.11.2018 щодо постачання товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для стягнення з відповідача пені та штрафу.

Ухвалою суду від 26.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/17944/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

04.02.2020 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач проти позовних вимог заперечує повністю, оскільки, на думку відповідача, рамковою угодою на поставку товару №11/2 від 13.11.2018, рахунками - фактури та листами «Щодо постачання ТМЦ», не було визначено чіткого строку поставки товару. Також на думку відповідача строк нарахування штрафних санкцій закінчився 08.10.2019.

19.02.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач вказує на те, що строки поставки товару, відповідно до рамкової угоди на поставку товару № 11/2 від 13.11.2018, визначаються згідно з рахунками - фактурами, і у відповідних рахунках строк поставки був встановлений, відтак строк поставки товару був погоджений сторонами. Також, позивач стверджує, що позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, не спростовує обґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що 13.11.2018 між Дочірнім підприємством «АвтоМаз - Украина», як постачальником, та Акціонерним товариством «Укргазвидобування», як покупцем, було укладено рамкову угоду на поставку товару № 11/2 (далі за текстом - угода).

Відповідно до п. 1.1. - 1.4. угоди, предметом цієї угоди є товар придбаний покупцем, за результатами проведення конкурентного відбору відповідно до встановленого у покупця порядку закупівель товарів та послуг за рамковими угодами. Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, а покупець - прийняти і оплатити товар на умовах даної угоди та відповідних: рахунків - фактури на оплату товару, акцептованих за результатами конкурентного відбору (Рахунок фактура) або Додаткових угод до цієї Рамкової угоди, укладених за результатами конкурентного відбору. Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару вказується у: рахунках - фактурах або додаткових угодах до даної рамкової угоди.

У разі виникнення у покупця потреби у товарі, покупець проводить разові процедури конкурентного відбору відповідно до встановленого у покупця порядку закупівель товарів та послуг за рамковими угодами серед учасників з якими укладені угоди. Поставка товару може здійснюватися за цією угодою лише у разі якщо покупець визначить постачальника переможцем разової процедури конкурентного відбору згідно з встановленим у покупця порядку закупівель товарів та послуг за рамковими угодами. Постачальник, підписуючи цю угоду, повністю та беззастережно усвідомлює та погоджується, що у разі невизнання його переможцем по разовим процедурам конкурентного відбору, загальна кількість товару, яка буде поставлена покупцю протягом дії цієї угоди, може бути меншою (або дорівнюватиме нулю) за загальну кількість товару за цією угодою.

Відповідно до п. 3.1. - 3.4. угоди, ціна за одиницю товару вказується у виставлених рахунках - фактурах/укладених додаткових угодах в гривнях з урахуванням ПДВ або в іноземній валюті. Загальна вартість угоди визначається як сумарна вартість товару, поставленого відповідно до всіх рахунків - фактур/додаткових угод за весь період дії угоди. Загальна вартість угоди не може перевищувати 2 400 000,00 грн. Продавець, підписуючи цю угоду, повністю та беззастережно усвідомлює та погоджується, що сумарна вартість товару, поставленого ним відповідно до всіх рахунків - факт/додаткових угод за весь період дії угоди, може бути меншою ( або дорівнюватиме нулю) за суму, вказану у п. 3.3. цієї угоди.

Відповідно до п. 4.1. угоди, розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем протягом 30 календарних днів після підписання сторонами акту приймання - передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, який підписується після поставки постачальником товару на підставі рахунку - фактури, підтвердженого покупцем або підписаної сторонами додаткової угоди.

Відповідно до п. 5.1. - 5.3. угоди, поставка товару здійснюється лиш у разі виникнення потреби у покупця та визнання постачальника переможцем разової процедури конкурентного відбору згідно з встановленим у покупця порядку закупівель товарів та послуг за рамковими угодами. Строк поставки, умови та місце поставки ( DDP - станція склад призначення), кількість товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується у рахунках - фактурах/укладених додаткових угодах до цієї угоди. Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання - передачі товару або видаткової накладної по кожній поставці товару по цій угоді. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання - передачі товару або видаткової накладної.

Відповідно до п. 6.1.1. - 6.1.2 угоди, покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар. Приймати поставлений товар, у разі відсутності зауважень, згідно з актом приймання - передачі товару або видатковою накладною.

Відповідно до п. 6.2.2. угоди, покупець має право контролювати поставку товару у строки, встановлені рахунками - фактурами/додатковими угодами до цієї угоди.

Відповідно до п. 6.3.1. угоди, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені у рахунках - фактурах/додаткових угодах до цієї угоди.

Відповідно до п. 6.4.1. - 6.4.2. угоди, постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар. На дострокову поставку товару за письмовим погодженням покупця.

Відповідно до п. 7.1. угоди, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за угодою сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цією Угодою.

Відповідно до п. 7.10 угоди, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у рахунках - фактурах/додаткових угодах до даної угоди, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Відповідно до п. 10.1. - 10.2. угоди, угода набирає чинності з дати її підписання сторонами та скріплення її печатками сторін ( за наявності). Угода діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

Відповідно до п. 11.4. - 11.5. угоди, покупець має право відмовитися від угоди в односторонньому порядку в наступних випадках: - ненадання постачальником документів приналежності товару, що стосується товару та підлягають переданню разом з товаром; якщо постачальник передав меншу кількість товару, ніж це встановлено даним угодою та/або рахункам - фактури/додатковими угодами; якщо постачальник передав товар, який не відповідає комплекту/комплектності; якщо постачальник передав товар неналежної якості; в інших випадках, передбаченим чинним законодавством. У випадку прийняття покупцем рішення про відмову від угоди та/або додаткової угоди до неї, або від поставок по рахункам - фактурам з підстав, вказаних у п. 11.4 даної угоди, покупець має право: письмово повідомити постачальника про відмову від угоди в односторонньому порядку з зазначенням підстав прийняття такого рішення. В даному випадку угода припиняє дію з дати відправлення повідомлення про відмову від угоди; Встановити постачальнику строк, в який він зобов`язаний усунути недоліки, які призвели до прийняття рішення про відмову від угоди в односторонньому порядку. В такому випадку покупець направляє постачальнику письмове повідомлення з зазначенням недоліків та строку для усунення таких недоліків. Якщо недоліки не будуть усунуті в установлений покупцем строк, угода припиняє дію зі спливом строк, встановленого покупцем для усунення недоліків.

У додатку № 1 до угоди № 11/12 від 13.11.2018 визначено інформацію про власників контрагента, включаючи кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ДП « АвтоМаз - Україна).

У додатку № 2 до угоди № 11/12 від 13.11.2018 визначено критерії ознак пов`язаних осіб.

У додатку № 3 до угоди № 11/12 від 13.11.2018 визначено найменування та повну характеристику продукції, поставка якої можлива за угодою.

15.11.2018 на електронну адресу відповідача , позивачем було направлено листа за вих. №003.1.7.1-003.1.1-05-11479-3 від 15.11.2018 «Щодо запитів рахунків-фактур», копія якого наявна в матеріалах справи. Даним листом відповідачу та іншим особам запропоновано відповідно до умов укладених рамкових угод за процедурою закупівлі за рамковими угодами ШГВ 18 (Т) 0-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів надати рахунок - фактуру щодо закупівлі товарів, згідно зазначеного в листі переліку. Також у вказаному листі було зазначено інші умови поставки та кінцевий строк подання рахунків. Та повідомлено, що в разі визначення особи переможцем замовник просить здійснити поставку відповідних ТМЦ протягом 20 календарних днів.

На вказаний лист відповідачем було надано цінову пропозицію №1 від 23.11.2018, копія якої наявна в матеріалах справи, з переліком товарів, що відповідає запитуваному у листі позивача, загальною вартістю 784 342, 70 грн. Крім іншого в ціновій пропозиції № 1 від 23.11.2018 був зазначений строк поставки товару: до 30 днів з дня отримання рознарядки з можливістю дострокової поставки.

Листом «Щодо постачання ТМЦ» вих. №003.1.7.1-003.1.1-05-11921-3 від 29.11.2018 позивач повідомив відповідача, що розкриття конвертів (відповідних цінових пропозицій) відбулось 29.11.2018, що цінова пропозиція відповідача є найбільш економічно вигідною та що відповідачу необхідно у термін 20 календарних днів поставити ТМЦ, вказані у ціновій пропозиції № 1 від 23.11.2018.

10.12.2018 відповідачем виставлено рахунок - фактуру № О15-002408 по договору № 11/2 від 13.11.2018 позивачу щодо закупівлі товарів на загальну суму 784 342, 70 грн. В рахунку - фактурі № О15-002408 від 10.12.2018 відповідач зазначив, що строк поставки - 20 календарних днів з дати розкриття пропозицій та інші умови поставку товару, зокрема, щодо місця поставки та умов поставки.

23.11.2018 на електронну адресу відповідача , позивачем було направлено листа за вих. №003.1.7.1-003.1.1-05-11744-3 від 23.11.2018 «Щодо запитів рахунків-фактур», копія наявна матеріалах справи). Даним листом відповідачу та іншим особам запропоновано відповідно до умов укладених рамкових угод за процедурою закупівлі за рамковими угодами ШГВ 18 (Т) 0-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів надати рахунок - фактуру щодо закупівлі товарів, згідно зазначеного в листі переліку. Також у вказаному листі було зазначено інші умови поставки та кінцевий строк подання рахунків. Та повідомлено, що в разі визначення особи переможцем замовник просить здійснити поставку відповідних ТМЦ протягом 20 календарних днів.

На вказаний лист відповідачем було надано цінову пропозицію №1 від 23.11.2018 (частина № 2), копія якої наявна в матеріалах справи, з переліком товарів, що відповідає запитуваному у листі позивача, загальною вартістю 669 486, 60 грн. Крім іншого в ціновій пропозиції № 1 від 23.11.2018 (частина № 2) був зазначений строк поставки товару: 20 календарних днів з дати розкриття пропозиції.

07.12.2018 позивач листом «Щодо постачання ТМЦ» вих. №ШГВ12196-3 від 07.12.2018 повідомив відповідача, що розкриття конвертів (відповідних цінових пропозицій) відбулось 07.12.2018, що цінова пропозиція відповідача є найбільш економічно вигідною та що відповідачу необхідно у термін 20 календарних днів поставити ТМЦ, вказані у ціновій пропозиції № 1 від 23.11.2018 (частина № 2).

10.12.2018 відповідачем виставлено рахунок - фактуру № О15-002409 по договору № 11/2 від 13.11.2018 позивачу щодо закупівлі товарів на загальну суму 669 486, 60 грн. В рахунку - фактурі № О15-002409 від 10.12.2018 відповідач зазначив, що строк поставки - 20 календарних днів з дати розкриття пропозицій та інші умови поставку товару, зокрема, щодо місця поставки та умов поставки.

23.11.2018 на електронну адресу відповідача , позивачем було направлено листа за вих. №003.1.7.1-003.1.1-05-11747-3 від 23.11.2018 «Щодо запитів рахунків-фактур», копія якого наявна в матеріалах справи. Даним листом відповідачу та іншим особам запропоновано відповідно до умов укладених рамкових угод за процедурою закупівлі за рамковими угодами ШГВ 18 (Т) 0-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів надати рахунок - фактуру щодо закупівлі товарів, згідно зазначеного в листі переліку. Також у вказаному листі було зазначено інші умови поставки та кінцевий строк подання рахунків. Також повідомлено, що в разі визначення особи переможцем замовник просить здійснити поставку відповідних ТМЦ протягом 20 календарних днів.

На вказаний лист відповідачем було надано цінову пропозицію №2 від 04.12.2018, копія якої наявна в матеріалах справи, з переліком товарів, що відповідає запитуваному у листі позивача, загальної вартістю 651 484, 80 грн. Крім іншого в ціновій пропозиції №2 від 04.12.2018 був зазначений строк поставки товару: 20 календарних днів з дати розкриття пропозиції.

Листом «Щодо постачання ТМЦ» вих. №ШГВ12488-3 від 14.12.2018 позивач повідомив відповідача, що розкриття конвертів (відповідних цінових пропозицій) відбулось 14.12.2018, що цінова пропозиція відповідача є найбільш економічно вигідною та що відповідачу необхідно у термін 20 календарних днів поставити ТМЦ, вказані у ціновій пропозиції.

20.12.2018 відповідачем виставлено рахунок - фактуру № О15-002469 по договору № 11/2 від 13.11.2018 позивачу щодо закупівлі товарів на загальну суму 651 484, 80 грн. В рахунку - фактурі № О15-002469 від 20.12.2018 відповідач зазначив, що строк поставки - 20 календарних днів з дати розкриття пропозицій та інші умови поставку товару, зокрема, щодо місця поставки та умов поставки.

За рахунками - фактурами № О15-002408 від 10.12.2018, № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018 загалом відповідач був зобов`язаний поставити позивачу товар на суму 2 105 314, 10 грн.

Відповідач поставив позивачу, а останній прийняв товар, визначений в рахунках - фактурах № О15-002408 від 10.12.2018, № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018, на загальну суму 2 016 143, 88 грн, відповідно до видаткових накладних (копія яких наявні в матеріалах справи): № О15-002144 від 19.12.2018 на суму 431 793, 60 грн, № О15-000033 від 09.01.2019 на суму 277 850, 16 грн, № О15-000036 від 09.01.2019 на суму 352 521, 12 грн, № О15-002234 від 16.01.2019 на суму 12 785, 52 грн, № О15-002322 від 01.02.2019 на суму 626 232, 84 грн, № О15-002481 від 11.03.2019 на суму 293 339,04 грн, № О15-002694 від 08.04.2019 на суму 21 621, 60 грн.

Вартість не поставленого товару, обумовленого в рахунках - фактурах № О15-002408 від 10.12.2018, № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018, за розрахунком позивача, складає 89 169, 84 грн (за рахунком - фактурою № О15-002409 від 10.12.2018 не поставлено товар на суму 12 849, 84 грн, за рахунком - фактурою № О15-002469 від 20.12.2018 не поставлено товар на суму 76 320, 00 грн).

Із змісту зазначених видаткових накладних слідує, що товар поставлений на підставі договору № 11/2 від 13.11.2018 та рахунків - фактур № О15-002408 від 19.12.2018 на суму 431 793, 60 грн, № О15-000070 від 09.01.2019 на суму 277 850, 16 грн, № О15-000071 від 09.01.2019 на суму 352 521, 12 грн, № О15-002474 від 16.01.2019 на суму 12 785, 52 грн, № О15-002563 від 01.02.2019 на суму 626 232, 84 грн, № О15-002696 від 11.03.2019 на суму 293 339,04 грн, № О15-002905 від 08.04.2019 на суму 21 621, 60 грн. Копії зазначених рахунків наявні в матеріалах справи, і в них не зазначено жодних умов поставки.

Поставлений відповідачем товар на загальну суму 2 016 143, 88 грн позивач оплатив у повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень, наявними в матеріалах справи: № 114590 від 21.02.2019 на суму 277 850, 16 грн, № 114591 від 21.02.2019 на суму 352 521, 12 грн, № 116808 від 27.02.2019 на суму 12 785, 52 грн, № 116809 від 27.02.2019 на суму 431 793, 60 грн, № 123320 від 14.03.2019 на суму 626 232, 84 грн, № 139818 від 18.04.2019 на суму 293 339, 04 грн, № 153104 від 24.05.2019 на суму 21 621, 60 грн.

17.05.2019 позивачем було направлено на адресу відповідача лист (повідомлення) про розірвання договору № ШГВ 4449 - 003.1.1 - 05 від 16.05.2019. Даний лист було отримано відповідачем 20.05.2019, докази чого містяться в матеріалах справи.

16.05.2019 позивачем було надіслано відповідачу лист - претензію № ШГВ 4454 - 003.1.1 - 06, яким позивач повідомив відповідача про порушенням ним умов договору (угоди) № 11/12 від 13.11.2018 та вимагав виплатити нараховані позивачем штрафні санкції у розмірі 107 508, 53 грн. Лист було отримано відповідачем 09.10.2019, докази чого наявні в матеріалах справи.

За порушення умов договору щодо поставки товару загальною вартістю 2 105 314, 10 грн, які полягають в простроченні термінів поставки та не поставки товару на суму 89 169, 84 грн позивач нарахував відповідачу, у відповідності до п. 7.10. угоди, 0,1 % пені за кожен день прострочення, що складає 63 977, 67 грн, та 7 % штрафу за прострочення поставки понад 30 днів, що складає 43 530, 86 грн. Стягнення нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій є предметом позову у даній справі.

Відповідач заперечує заявлені позивачем вимоги з підстав відсутності з його боку порушення зобов`язання, оскільки строк поставки товару не був визначений сторонами в рахунках № О15-002408 від 19.12.2018 на суму 431 793, 60 грн, № О15-000070 від 09.01.2019 на суму 277 850, 16 грн, № О15-000071 від 09.01.2019 на суму 352 521, 12 грн, № О15-002474 від 16.01.2019 на суму 12 785, 52 грн, № О15-002563 від 01.02.2019 на суму 626 232, 84 грн, № О15-002696 від 11.03.2019 на суму 293 339,04 грн, № О15-002905 від 08.04.2019 на суму 21 621, 60 грн, на які наявне посилання у видаткових накладних № О15-002144 від 19.12.2018 на суму 431 793, 60 грн, № О15-000033 від 09.01.2019 на суму 277 850, 16 грн, № О15-000036 від 09.01.2019 на суму 352 521, 12 грн, № О15-002234 від 16.01.2019 на суму 12 785, 52 грн, № О15-002322 від 01.02.2019 на суму 626 232, 84 грн, № О15-002481 від 11.03.2019 на суму 293 339,04 грн, № О15-002694 від 08.04.2019 на суму 21 621, 60 грн. також відповідач заперечує правильність обрахунку позивачем періоду нарахування пені, а саме кінцевої дати. На думку відповідача строк нарахування штрафних санкцій закінчився 08.10.2019.

Позивач не погоджується з доводами відповідача та вважає, що строк поставки товару був чітко визначений сторонами, і становить 20 днів з моменту розкриття цінових пропозицій № 1 від 23.11.2018, № 1 від 23.11.2018 (частина № 2) та № 2 від 04.12.2018, а відтак з боку відповідача мало місце порушення угоди.

Доказів поставки відповідачем позивачу товару визначеного в рахунках - фактурах № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018 на загальну суму 89 169, 84 грн та або на будь - яку іншу суму матеріали справи не містять.

Спір між сторонами виник стосовно питання наявності та/або відсутності підстав для нарахування штрафних санкцій за порушення зобов`язань щодо поставки товару.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір (угоду) поставки №11/2 від 13.11.2018, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є рамковою угодою щодо поставки товару для забезпечення потреб держави, відповідно правовідносини сторін регулюються главою 54 Цивільного кодексу України та Законом України «Про публічні закупівлі».

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Пунктом 21 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що рамкова угода - це правочин, який укладається одним чи кількома замовниками (централізованими закупівельними організаціями) у порядку, встановленому цим Законом, з одним чи кількома учасниками процедури закупівлі з метою визначення основних умов закупівлі окремих товарів і послуг для укладення відповідних договорів про закупівлю протягом строку дії рамкової угоди.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівля за рамковими угодами здійснюється в порядку, передбаченому для проведення процедури відкритих торгів, з урахуванням вимог цієї статті, а рамкові угоди укладаються відповідно до вимог цієї статті. Особливості укладення і виконання рамкових угод визначаються Уповноваженим органом. Рамкова угода укладається з кількома учасниками за умови, що участь у ній беруть не менше трьох учасників. Замовник має право укласти договір про закупівлю відповідних товарів і послуг виключно з тими учасниками, з якими укладено рамкову угоду.

Рамкові угоди виконуються з дотриманням таких вимог: 1) у разі укладення рамкової угоди з одним учасником усі істотні умови договору про закупівлю визначаються в рамковій угоді, а такий договір вважається укладеним після подання замовником учаснику пропозиції виконати зазначені умови та отримання письмової згоди учасника; 2) у разі укладення рамкової угоди з кількома учасниками:

якщо всі істотні умови договору про закупівлю визначені в рамковій угоді, замовник має право укласти такий договір з дотриманням зазначених у рамковій угоді умов відбору серед учасників, з якими укладено відповідну рамкову угоду;

якщо не всі істотні умови договору про закупівлю визначені в рамковій угоді, такий договір укладається замовником з переможцем процедури конкурентного відбору, що проводиться замовником серед учасників, з якими укладено відповідну рамкову угоду.

З метою визначення переможця конкурентного відбору замовник надсилає запрошення всім учасникам, з якими укладено рамкову угоду, подати пропозиції щодо укладення договору про закупівлю. Замовник повинен установити строк, достатній для підготовки учасниками пропозицій.

Оцінка пропозицій та визначення переможця (переможців) проводяться за критеріями, установленими в рамковій угоді, з урахуванням специфічних вимог до предмета закупівлі, установлення яких допускається згідно з угодою. Такі специфічні вимоги зазначаються в запрошенні учасникам подати пропозиції. Запрошення учасникам та їх пропозиції не можуть передбачати істотну зміну умов договорів закупівлі та характеристик відповідного предмета закупівлі, визначених рамковою угодою.

Відбір і конкурентний відбір проводяться замовником із застосуванням електронного аукціону відповідно до статті 29 цього Закону.

Угодою, укладеною між позивачем та відповідачем, визначені не всі істотні умови договору про закупівлю, що слідує зі змісту п. 1.2, 1.3, 2.1, 3.1, 4.1, 5.2.

Так, за умовами п. 5.2. угоди строк поставки вказується у рахунках - фактурах до угоди, а датою поставки товару, відповідно до п. 5.3. угоди, є дата підписання видаткової накладної по кожній поставці товару.

Судом встановлено, що позивач в рамках процедури закупівлі за рамковими угодами ШГВ 18 (Т) 0-6 Механічні запасні частини, крім двигунів і частин двигунів 15.11.2018 та 23.11.2018 просив учасників, з якими укладено відповідні рамкові угоди, подати пропозиції щодо закупівлі товару, перелік якого наводився позивачем. У відповідних листах позивач повідомляв, що просить переможця здійснити поставку відповідних ТМЦ протягом 20 календарних днів.

Тендерна пропозиція подається в електронному вигляді через електронну систему закупівель. Кожен учасник має право подати тільки одну тендерну пропозицію (у тому числі до визначеної в тендерній документації частини предмета закупівлі (лота). Отримана тендерна пропозиція вноситься автоматично до реєстру, форма якого встановлюється Уповноваженим органом (ст. 25 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Статтею 28 Закону України «Про публічні закупівлі» внормовано, що оцінка тендерних пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації, та шляхом застосування електронного аукціону. Після оцінки пропозицій замовник розглядає тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, починаючи з учасника, пропозиція якого за результатом оцінки визначена найбільш економічно вигідною.

Замовник та учасники не можуть ініціювати будь-які переговори з питань внесення змін до змісту або ціни поданої тендерної пропозиції.

За результатами розгляду та оцінки тендерної пропозиції замовник визначає переможця та приймає рішення про намір укласти договір згідно з цим Законом.

Позивач повідомив відповідача, що пропозиції останнього, а саме № 1 від 23.11.2018, № 1 від 23.11.2018 (частина № 2) та № 2 від 04.12.2018 є переможними та просив поставити товар на умовах визначених відповідними пропозиціями, тобто акцептував їх.

Як встановлено судом цінова пропозиція №1 від 23.11.2018 з переліком товарів, що відповідає запитуваному у листі позивача, загальною вартістю 784 342, 70 грн, крім іншого містила строк поставки товару: до 30 днів з дня отримання рознарядки з можливістю дострокової поставки.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник та учасники не можуть ініціювати будь-які переговори з питань внесення змін до змісту або ціни поданої тендерної пропозиції, суд не погоджується з доводами позивача, що сторонами було узгоджено строк поставки по зазначені пропозиції - 20 календарних днів з дати розкриття. Адже зміна поданих пропозицій не допускається.

З огляду на ту обставину, що позивач акцептував цінову пропозицію №1 від 23.11.2018 строк поставки товару за відповідною пропозицією становить - до 30 днів з дня отримання рознарядки з можливістю дострокової поставки.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачам та/або отримання відповідачем рознарядки, відтак строк поставки товару за пропозицією №1 від 23.11.2018 станом на момент розгляду справи не сплив.

Щодо цінових пропозицій № 1 від 23.11.2018 (частина № 2) та № 2 від 04.12.2018, то в таких пропозиціях строк поставки товару визначений - 20 календарних днів з дати розкриття, відповідно в цій частині суд погоджується з доводами позивача, що по вказаним пропозиціям строк поставки товару обліковується з моменту розкриття пропозиції, тобто з 07.02.2018 та 14.12.2018 відповідно.

Суд погоджується з позивачем, що рахунки - фактури виставлені відповідачем позивачу № О15-002408 від 10.12.2018 на суму 784 342, 70 грн, № О15-002409 від 10.12.2018 на суму 669 486, 60 грн та № О15-002469 від 20.12.2018 на суму 651 484, 80 грн, складені останнім у відповідності до угоди і є відображенням акцептованих позивачем цінових пропозицій відповідача.

Отже, товар, визначений в рахунку № О15-002408 від 10.12.2018 на суму 784 342, 70 грн, відповідач був зобов`язаний поставити у строк до 30 днів з дня отримання рознарядки з можливістю дострокової поставки, товар, визначений в рахунку № О15-002409 від 10.12.2018 на суму 669 486, 60 грн, - до 27.12.2018 включно, а товар, визначений в рахунку № О15-002469 від 20.12.2018 на суму 651 484, 80 грн, - до 03.01.2019 включно. При цьому суд, зазначає, що зазначення в рахунку № О15-002408 від 10.12.2018 строку поставки, іншого ніж визначено у відповідній ціновій пропозиції, не змінює відповідний строк, адже позивачем акцептувалася пропозиція № 1 від 23.11.2018, а не рахунок № О15-002408 від 10.12.2018.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно здійснення поставки товару позивачу не за рахунками - фактурами № О15-002408 від 10.12.2018 на суму 784 342, 70 грн, № О15-002409 від 10.12.2018 на суму 669 486, 60 грн та № О15-002469 від 20.12.2018 на суму 651 484, 80 грн, а за іншими рахунками, якими не був визначений строк поставки товару: № О15-002408 від 19.12.2018 на суму 431 793, 60 грн, № О15-000070 від 09.01.2019 на суму 277 850, 16 грн, № О15-000071 від 09.01.2019 на суму 352 521, 12 грн, № О15-002474 від 16.01.2019 на суму 12 785, 52 грн, № О15-002563 від 01.02.2019 на суму 626 232, 84 грн, № О15-002696 від 11.03.2019 на суму 293 339,04 грн, № О15-002905 від 08.04.2019 на суму 21 621, 60 грн, на які наявне посилання у видаткових накладних № О15-002144 від 19.12.2018 на суму 431 793, 60 грн, № О15-000033 від 09.01.2019 на суму 277 850, 16 грн, № О15-000036 від 09.01.2019 на суму 352 521, 12 грн, № О15-002234 від 16.01.2019 на суму 12 785, 52 грн, № О15-002322 від 01.02.2019 на суму 626 232, 84 грн, № О15-002481 від 11.03.2019 на суму 293 339,04 грн, № О15-002694 від 08.04.2019 на суму 21 621, 60 грн. Формування відповідачем перелічених рахунків та посилання на них у видаткових накладних жодним чином не впливають на правовідносини сторін, і не змінюють строку виконання зобов`язань відповідача, визначених в угоді та рахунках - фактурах № О15-002408 від 10.12.2018 на суму 784 342, 70 грн, № О15-002409 від 10.12.2018 на суму 669 486, 60 грн та № О15-002469 від 20.12.2018 на суму 651 484, 80 грн, оскільки правовідносини сторін є відносинами в сфері закупівель для потреб держави, які регулюються імперативними нормами, і не можуть бути змінені на розсуд сторін та оскільки із наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності та із змісту цих доказів чітко слідує, що спірні правовідносини сторін склалися щодо товару, поставка якого була узгоджена між сторонами, шляхом акцепту позивача цінових пропозицій відповідача № 1 від 23.11.2018, № 1 від 23.11.2018 (частина № 2) та № 2 від 04.12.2018.

Як встановлено судом товар, визначений в рахунку № О15-002408 від 10.12.2018 на суму 784 342, 70 грн, був поставлений відповідачем позивачу в повному обсязі. За рахунком - фактурою № О15-002409 від 10.12.2018 не поставлено товар на суму 12 849, 84 грн, а за рахунком - фактурою № О15-002469 від 20.12.2018 не поставлено товар на суму 76 320, 00 грн (всього 89 169, 84 грн), доказів іншого матеріали справи не містять. При цьому, товар, визначений в рахунках № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018, на загальну суму 1 231 801, 56 грн (2 105 314, 10 - 784 342, 70 грн - 89 169, 84 = 1 231 801, 56) був поставлений з порушенням обумовлених сторонами строків, що слідує із дат видаткових накладних, наявних в матеріалах справи.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Отже, враховуючи вищевказане суд дійшов висновку, що з боку відповідача було допущення прострочення його зобов`язань, визначених угодою та рахунками № О15-002409 від 10.12.2018 і № О15-002469 від 20.12.2018 в частині дотримання строків поставки тору та в частині здійснення поставки товару на суму 89 169, 84 грн.

Порушень зобов`язань відповідача, визначених угодою та рахунком рахунку № О15-002408 від 10.12.2018 на суму 784 342, 70 грн, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу, можливе за наявності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

В угоді сторони також узгодили сплату відповідачем пені та штрафу за порушення строків виконання робіт, в розмірі 0, 1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення та в розмірі 7 % від суми невиконаного зобов`язання за прострочення понад 30 днів.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено прострочення строків поставки обумовлених угодою та рахунками № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018, при цьому позивач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, відповідно в цілому в даному випадку наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності визначеної ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України та п. 7.10. угоди.

За розрахунком позивача здійсненого по рахунках № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018 окремо, із виокремленням дати поставки та кількості днів прострочки по кожній одиниці товару, за загальний період прострочення з 28.12.2018 по 03.05.2019 (139 днів), розмір пені нарахованої відповідачу складає 54 584, 64 грн (22 157, 30 +32 427, 34 = 54 584, 64), а розмір штрафу складає 38 301, 96 грн (22 187, 58 + 16 114, 38 = 38 301, 96).

З огляду на вимоги Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

При здійсненні перевірки відповідних розрахунків 0,1 % пені та 7 % штрафу, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказані розрахунки.

Суд відхиляє доводи відповідача що строк нарахування штрафних санкцій закінчився 08.10.2019, як необґрунтовані, оскільки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в період з 28.12.2018 по 03.05.2019, тобто до дати визначеної відповідачем.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги у вигляді стягнення з відповідача на користь позивача 54 584, 64 грн пені та 38 301, 96 грн штрафу за період прострочення з 28.12.2018 по 03.05.2019 за несвоєчасну поставку та не поставку товару за угодою та рахунками № О15-002408 від 10.12.2018, № О15-002409 від 10.12.2018 та № О15-002469 від 20.12.2018 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не довів належне виконання зі свого боку умов угоди та акцептованих позивачем цінових пропозицій, при цьому матеріали справи містять докази, які частково спростовують доводи позивача, викладені в позовній заяві, за вказаних обставин позов у даній справі підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладаються на сторін пропорційно сумі задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ - Україна" про стягнення 107 508,53 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ - Україна" (02660, місто Київ, вулиця Колекторна, будинок 42-А, ідентифікаційний код 32376626) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28, ідентифікаційний код 30019775) 54 584 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн 64 коп. пені, 38 301 (тридцять вісім тисяч триста одну) грн 96 коп. штрафу та судовий збір у розмірі 1 659 (одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять) грн 73 коп.

3. В частині стягнення з Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ - Україна" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" пені у розмірі 9 393, 03 грн, штрафу у розмірі 5 228, 90 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко