ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2020 р. Cправа № 902/933/19

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Кузьменко В.В.

За участю представників:

позивача Топольницький А.Й., довіреність № 155/2020 від 01.01.2020;

відповідача не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

до:Комунального підприємства "Відродження" Козятинської міської ради (вул. Незалежності, буд. 31, м. Козятин, Вінницька обл., 22100)

про стягнення 162929,33 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до Комунального підприємства "Відродження" Козятинської міської ради про стягнення 162929,33 грн. заборгованості, з яких 151035,72 грн. - за спожиту електроенергію, 6973,80 грн. - 3% річних та 4919,81 - індексу інфляції.

Ухвалою від 08.11.2019 відкрито провадження у справі № 902/933/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.11.2019.

Ухвалою від 28.11.2019 відкладено розгляд справи по суті на 26.12.2019 з підстав викладених у відповідній ухвалі.

26.12.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 26.12.2019 перейдено до розгляду справи № 902/933/19 за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання у справі призначено на 23.01.2020.

14.01.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 23.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/933/19 для судового розгляду по суті на 05 лютого 2020 р.

03.02.2020 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 05.02.2020 суд розглянувши подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог залишив її без розгляду та долучив до матеріалів справи на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України. За наслідками судового засідання 05.02.2020 винесено ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 26.02.2020.

На визначену дату з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 26.02.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідач - Комунальне підприємство "Відродження" Козятинської міської ради є діючим споживачем електричної енергії та отримував послуги з постачання електричної енергії від ПАТ "Вінницяобленерго" (як постачальника за регульованим тарифом) за договором № КО-230800 від 04.07.2011 та від ПАТ Українська Залізниця (як постачальника за регульованим тарифом) за договором № КО-2153 від 01.01.2019. На виконання п. 2 та п.4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Комунальне підприємство "Відродження" Козятинської міської ради 01.01.2019 приєдналось до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ "Енера Вінниця" шляхом підписання Заяв-приєднання (а.с. 37-43). Заявами-приєднання було визначено перелік точок комерційного обліку відповідача.

Публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, які мають право на універсальну послугу викладені ТОВ "Енера Вінниця" на офіційному веб-сайті.

Умовами вказаного Договору передбачено, що позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 6.1 та пп. 6.8 п. 6 розділу XII Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності.

Позов ґрунтується на тому, що за договорами №КО-230800 та №КО-2153 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за відповідачем рахується заборгованість за спожиту електричну енергію з листопада 2019р. в загальній сумі 151035,72 грн (за договором №КО-2153 у розмірі - 25786,32 грн та за договором №КО-230800 у розмірі - 125249,40 грн)

Факт споживання відповідачем електричної енергії, підтверджується наявними в матеріалах справи Актами прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії з січня по вересень 2019, підписаних відповідачем (а.с. 52-70).

З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем 17.07.2019 направлено відповідачу претензію №6/2019 щодо оплати заборгованості за спожиту електричну енергію за договорами.

Станом на момент подання позову відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 151035,72 грн не оплатив, на претензію не відреагував, що стало підставою звернення позивача до суду з позовною заявою.

У відзиві на позовну заяву відповідач поміж іншого зазначив, що сума заборгованості зазначена позивачем не відповідає дійсності оскільки платіжним дорученням від 18.12.2019 № 86 відповідачем здійснено оплату в рахунок погашення заборгованості за договором №КО-230800 у розмірі 9378,16 грн.

Крім того, відповідач зазначив що на даний час перебуває в процесі ліквідації і виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується за рішенням її учасників, в тому числі кредиторам, вимоги яких підтверджені рішенням суду, здійснюються ліквідаційною комісією в порядку, встановленому статтями 111, 112 ЦК.

З огляду на викладене, відповідач у відзиві заперечує проти позовних вимог в повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з 21.03.2019 Комунальне підприємство "Відродження" Козятинської міської ради перебуває у стані припинення, за рішенням засновників (Рішення Козятинської міської ради Вінницької області 33(позачергової) сесії 7 скликання № 1385-VII від 19.03.2019).

Разом з тим, Верховний суд України в постанові від 20.11.2018 №925/1143/17 вказав, що перебування боржника в стані припинення не припиняє зобов`язання, у зв`язку з чим в силу статті 107 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати від відповідача в особі комісії з припинення як виконання зобов`язання, так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту.

Судом встановлено, що станом на день прийняття рішення з даної справи Підприємство не припинено, передавального акту чи розподільчого балансу не підписано, а його ліквідація не є підставою для відмови від виконання зобов`язань з оплати наданих послуг.

Позивач здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429), починаючи з 01.01.2019 року.

Абзацом 4 пункту 13 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII від 13 квітня 2017 року (надалі - Закон) визначено, що електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, упродовж двох років з 1 січня 2019 року, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території.

Постачальник надає універсальні послуги за економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними цінами, що формуються ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника універсальних послуг, ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг (ч. 3 ст. 63 Закону).

Частиною 1 ст.275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого Договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У абзаці 5 ч. 13 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону чітко визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Частиною 1 статті 63 ЗУ Про ринок електричної енергії передбачено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Згідно абзацу 11 пункту 13 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону визначено, що на період з 01.01.2019 по 31.12.2020, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених ст. 63 Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Абзацом 5 ч. 13 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Комунальним підприємством "Відродження" Козятинської міської ради було підписано Заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, з 01.01.2019 р., опублікованого на веб-сайті позивача (http://vin.enei-a.iia/contracts offers_business) та здійснюється споживання електричної енергії.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику, споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Згідно пункту 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. ПРРЕЕ).

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п. 4.19. ПРРЕЕ).

На підставі вищезазначених норм законодавства, TOB "Енера Вінниця" було виписано відповідачу та отримано представником останнього, Акти прийняття-передавання товарної продукції - електричної енергії у січні-вересні 2019р. (а.с. 52-70), всі акти підписані відповідачем.

Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п. 4.21. ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 5.8 Публічного Договору оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем, у строки визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання його Споживачем.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті спожитої електричної енергії виконав не в повному обсязі, за договором №КО-230800 за період з січня по вересень 2019 (включно) спожито електроенергії на загальну суму 515871,24 грн, здійснено оплату в розмірі 390621,84 грн і на день звернення до суду з позовом заборгованість за даним договором склала - 125249,40 грн, за договором №КО-2153 за період з січня по вересень 2019 (включно) спожито електроенергії на загальну суму 25786,32 грн, жодної оплати відповідачем не проведено тому на день звернення до суду з позовом заборгованість за даним договором склала - 125249,40 грн.

Після відкриття провадження у справі, відповідач 18.12.2019 здійснив часткову сплату заборгованість за договором №КО-230800 в сумі 9378,16 грн, що стверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 86 (а.с.133).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду вищенаведеного, оскільки після порушення провадження у даній справі відповідачем було сплачено частину основного боргу в розмірі 9378,16 грн, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 9378,16 грн основного боргу з підстав п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки предмет спору у відповідній частині відсутній.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 141657,56 грн.

Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6973,80 грн. - 3% річних та 4919,81 - індексу інфляції, розрахованого по кожному з договорів за загальний період з 08.02.2019 по 07.10.2019.

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок в системі «Ліга Закон» заявлених до стягнення сум трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, помилок в періодах нарахування та в сумах не виявив, а тому заявлені позивачем 6973,80 грн - 3% річних та 4919,81 грн - інфляційних втрат підлягають задоволенню, як такі що передбачені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки станом на день прийняття рішення з даної справи Комунальне підприємство "Відродження" Козятинської міської ради не є припиненим, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 141657,56 грн. - основного боргу, 6973,80 грн - 3% річних та 4919,81 грн - інфляційних втрат, є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору в повному обсязі, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, п. 2 ст.231, 232 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства "Відродження" Козятинської міської ради 9378,16 грн основного боргу - закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Відродження" Козятинської міської ради (вул. Незалежності, буд. 31, м. Козятин, Вінницька обл., 22100, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) 141657,56 грн - основного боргу , 6973,80 грн - 3% річних, 4919,81 грн - індексу інфляції та 2443,94 грн - витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 10 березня 2020 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

3 - відповідачу ( вул. Незалежності, буд. 31, м. Козятин, Вінницька обл., 22100)