ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4151/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 31)
про стягнення 2039994,00 грн.
за участю представників:

від позивача - Литвин А. Д., довіреність №300-/22/01-106 від 24.09.2019

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" про стягнення штрафів у розмірі 1019997,00 грн. та пені у розмірі 1019997,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що за результатами розгляду справи №20-26.13/267-16 про порушення ТОВ "Геус-Груп" законодавства про захист економічної конкуренції, Антимонопольним комітетом України прийнято Рішення від 04.04.2019 №200-р, яким за зазначені у рішенні порушення на відповідача накладено штрафи на загальну суму 1019997,00 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи складається з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 30599,91 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 16.01.2020 об 11:30.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.01.2020 підготовче засідання відкладено на 11.02.2020 на 10:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/4151/19 до судового розгляду по суті на 25.02.2020 на 10:00.

Позивач у судове засідання 25.02.2020 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача штраф у розмірі 1019997,00 грн. та пеню у розмірі 1019997,00 грн. В обґрунтування позову зазначив про те, що за результатами розгляду справи №20-26.13/267-16 про порушення ТОВ "Геус-Груп" законодавства про захист економічної конкуренції, Антимонопольним комітетом України прийнято Рішення від 04.04.2019 №200-р, яким за зазначені у рішенні порушення на відповідача накладено штрафи на загальну суму 1019997,00 грн. Окремо позивачем вказано, що строк сплати штрафів, накладеного вказаним Рішенням №200-р від 04.04.2019 закінчився 30.09.2019.

Відповідач у строк, встановлений частиною 8 статті 165 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 165 ГПК України. При цьому, суд зазначає, що копії ухвал суду по даній справі, які надсилалися відповідачу на адресу, що вказана у позовній заяві та яка підтверджується інформацією з ЄДРПОУ стосовно відповідача, повернулися на адресу суду без вручення адресату з довідками відділення поштового зв`язку: "причина повернення: інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Також, з метою здійснення належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на офіційному веб-сайті Господарського суду Харківської області за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/ було розміщено повідомлення про місце, дату та час розгляду даної справи (а.с. 121).

При цьому, необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвали господарського суду Харківської області по справі № 922/4151/19 були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" мало можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Сам лише факт неотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною для багаторазового відкладення розгляду даної справи, яке в подальшому може призвести до порушення процесуальних строків для розгляду справи, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторін щодо отримання кореспонденції, яка надходила на їх адресу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №910/23064/17.

При цьому суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постановах від 07.06.2018 у справі №910/17797/17, від 11.07.2018 у справі №916/2525/13.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

З урахуванням наведеного, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" не було надано суду відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

Рішенням Антимонопольного комітету України від 04.04.2019 №200-р у справі № 20-26.13/267-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (надалі - Рішення № 200-р від 04.04.2019) (а.с. 12-95) визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" вчинило порушення, а саме:

- передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Міністерством оборони України на закупівлю послуг із забезпечення харчування за контрактом у Рівненській, Тернопільській, Хмельницькій, Чернівецькій, Закарпатській, Івано-Франківській, Львівській та Волинській областях за допомогою системи електронних закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі в системі: UA-2016-02-22-000316-b).

- передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Міністерством оборони України на закупівлю послуг із забезпечення харчування за контрактом у Харківській, Донецькій та Луганській областях за допомогою системи електронних закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі в системі: UA-2016-02-22-000310-b).

- передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Міністерством оборони України на закупівлю послуг із забезпечення харчування за контрактом у Дніпропетровській та Запорізькій областях за допомогою системи електронних закупівель «Prozorro» (ідентифікатори закупівлі в системі: UA-2016-02-22-000309-b).

За вищевказані порушення на відповідача накладено штраф у загальному розмірі 1019997,00 грн.

За твердженнями позивача, які відповідачем не спростовані, останній не оскаржував Рішення №200-р від 04.04.2019 №200-р у визначений чинним законодавством строк. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції, в тому числі, адміністративно-господарський штраф (ч.1 ст.239 Господарського кодексу України).

При цьому, у частині 1 статті 241 Господарського кодексу України вказано, що адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно з приписами ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі, про зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності визначено Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Означений нормативно - правовий акт спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

У відповідності до змісту ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.1 ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

За приписами ст. 56 вказаного нормативно-правового акту рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Із обставин справи вбачається, що копія Рішення № 200-р надіслана відповідачу супровідним листом Комітету від 02.05.2019 за вих. № 143-26.13/08-5694, який був повернутий із відділення Укрпошти з позначкою на поштовому конверті "про закінчення встановленого строку зберігання" (а.с. 96-97).

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

У даному разі, із обставин справи вбачається, що відповідну інформацію про прийняте Рішення № 200-р було оприлюднене в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 20.07.2019 № 137 (6500) (а.с. 98-100), з урахуванням чого, Рішення № 200-р вважається врученим відповідачу 30.07.2019, а відтак, термін сплати відповідачем штрафу, накладеного Рішенням № 200-р, закінчився 30.09.2019.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Згідно з ч.7 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

При цьому, відповідно до положень абз.2 ч.1 ст.42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Судом встановлено, що строк давності притягнення відповідача до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції в розумінні ст. 42 зазначеного Закону не сплинув, оскільки прийняття рішення відбулось в межах п`ятирічного строку з моменту вчинення товариством порушення конкурентного законодавства.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Доказів оплати штрафу на суму 1019997,00 грн. відповідачем суду не надано.

Таким чином, приймаючи до уваги, що рішення антимонопольного комітету про накладення штрафу є чинним, доказів його добровільного виконання (сплати штрафу) відповідачем матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 1019997,00 грн. штрафу.

Щодо заявленої до стягнення 1019997,00 грн. пені за несплату штрафу у строки, передбачені Рішенням № 200-р, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача 1019997,00 грн. грн. пені, позивач визначив період її нарахування з 01.10.2019 по 06.12.2019 включно і таким чином, загальна кількість днів прострочення сплати штрафу відповідачем становить 67 днів, з огляду на що, сума пені за прострочення сплати штрафу складає 1019997,00 грн.

При цьому, за приписами ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу (1019997,00 грн.), накладеного на відповідача Рішенням № 200-р, у зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1019997,00 грн. пені.

Частиною 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Отже, викладені обставини у їх сукупності свідчать про законність і обґрунтованість позовних вимог Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" про стягнення штрафу в розмірі 1019997,00 грн. та пені в розмірі 1019997,00 грн.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 30599,91 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 31, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок (IBAN): UA 6026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100) - штраф у розмірі 1019997,00 грн. та пеню у розмірі 1019997,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геус-Груп" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 31, ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) - 30599,91 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "02" березня 2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв