УХВАЛА

11 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/4760/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Київської міської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК МАЙОРОВА"

до Київської міської ради

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про припинення дії договору шляхом його розірвання,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020 (згідно вхідного реєстраційного номера та дати Верховного Суду) Київська міська рада звернулась із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 (повний текст постанови складено 24.02.2020) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Київської міської ради, Касаційний господарський суд дійшов висновку про її повернення виходячи з наступного.

Положеннями статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За змістом частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 розділу ХІІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою до суду), положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

За вимогами частини четвертої статті 1312 Конституції України, в редакції, яка набрала чинності з 30.09.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Водночас, Суд звертає увагу, що 29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 №390-IX.

Згідно з частиною четвертою статті 56 Господарського процесуального кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 18.12.2019 №390-IX) держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

У порядку самопредставництва орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції може представляти за посадою його керівник або інша уповноважена особа, повноваження якої підтверджуються відповідно до частини четвертої статті 56 вказаного Кодексу.

Таким чином, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

Що стосується представництва, то за визначенням, наведеним у статті 237 Цивільного кодексу України, ним є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частини перша, третя вказаної статті).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва органу місцевого самоврядування як в порядку самопредставництва - керівником, так і іншими особами як представниками такого органу, що узгоджується з наведеними вище положеннями Конституції України.

При цьому особа, яка здійснює представництво на підставі довіреності в силу наведених вище конституційних положень повинна мати статус адвоката.

До касаційної скарги Київської міської ради поданої за підписом представника Гандзюк Т.О. додано копії: довіреності від 27.01.2020 за № 225-КМГ-358 про уповноваження головного спеціаліста відділу представництва інтересів Київської міської ради Гандзюк Т.О. представляти інтереси Київської міської ради у всіх судах, у тому числі Верховному Суді; розпорядження Київського міського Голови від 12.04.2019 № 299 про призначення Гандзюк Т.О. на посаду головного спеціаліста відділу представництва інтересів Київської міської ради; Положення про управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради секретаріату Київської міської ради, затверджене Розпорядженням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 19.06.2016 №72, які не містять відомостей щодо повноважень самопредставництва Гандзюк Т.О.

Перевіривши у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості щодо осіб, які мають повноваження представництва Київської міської ради, суд не встановив наявності у Гандзюк Т.О. повноважень бути представником у судах у порядку самопредставництва.

Отже, матеріали, долучені до касаційної скарги, не містять доказів самопредставництва Гандзюк Т.О. від імені органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, за змістом частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник; при цьому слід зауважити, що до останніх (законних представників) особа, яка підписала касаційну скаргу подану від імені Київської міської ради, в силу положень статті 57 вказаного Кодексу, не відноситься.

Згідно з частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як представника в господарському судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги відповідно до частини першої статті 26 вказаного Закону, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення, з 01.01.2020 представником органу місцевого самоврядування, який діє як представник може бути виключно адвокат.

Як уже зазначалось, касаційну скаргу подану від імені Київської міської ради підписано представником Гандзюк Т.О.

Доказів того, що головний спеціаліст відділу представництва інтересів Київської міської ради Гандзюк Т.О. у даній справі представляє Київську міську раду у якості адвоката, до матеріалів касаційної скарги не додано.

При цьому підписання та подання касаційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Відповідно до частини третьої статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

З огляду наведеного, до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що головний спеціаліст відділу представництва інтересів Київської міської ради Гандзюк Т.О. у даній справі має право відповідно до закону представляти Київську міську раду у якості представника (адвоката) або в порядку самопредставництва, а тому, відсутні підстави вважати, що касаційну скаргу підписано особою, яка має право її підписувати.

Приписами пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу Київської міської ради, яку підписано представником Гандзюк Т.О., не може бути прийнято до розгляду, тому скарга підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини сьомої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, касаційну скаргу належить залишити в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 56, 58, 60, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі №910/4760/19 не приймати до розгляду та повернути.

2. Копію цієї ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами надіслати заявнику, копію ухвали - іншим учасника справи.

3. Касаційну скаргу Київської міської ради залишити в суді касаційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов