ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. Справа №914/1089/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

Хабіб М.І.

за участю секретаря судового засідання Кіри О.С.

розглянув апеляційні скарги Акціонерного товариства (далі - АТ) "Укрпошта" в особі Львівської дирекції б/н і дати (вх.№01-05/4038/19 від 12.11.2019) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес медіа сХаб" б/н від 01.11.2019 (вх. № 01-05/3947/19 від 06.11.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2019 (суддя Горецька З.В., повний текст складено 10.10.2019)

у справі № 914/1089/19

за позовом: АТ "Укрпошта", м. Київ в особі Львівської дирекції, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес медіа сХаб", м. Львів

про визнання умови договору недійсною.

за участю представників:

від позивача: Райхель Р.П. - адвокат (довіреність №1988 від 02.12.2019р.);

від відповідача: Малярчук О.О. - адвокат (довіреність б/н від 02.07.2019р.).

1.Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно з ст. 222 ГПК України.

Судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до практики Європейського суду з прав людини, згідно ухвали суду від 22.01.2020 року.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Клопотань представниками сторін не заявлено.

3. Короткий зміст позовних вимог.

3.1. АТ "Укрпошта" 06.06.2019 звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес медіа сХаб" про визнання недійсною умови договору-доручення на розповсюдження періодичних видань за переплатою від 07.10.2015 року №13-595 в редакції виконавця за протоколом розбіжностей від 07.10.2015 року до договору-доручення на розповсюдження періодичних видань за переплатою від 07.10.2015 року №13-595 щодо доповнення п. 3.2 договору словами «за умови, що таке збільшення обсягу тягне за собою витрати Укрпошти, що є більшими за розрахункові». Власне включення в п 3.2 умови: «за умови, що таке збільшення обсягу тягне за собою витрати Укрпошти, що є більшими за розрахункові» і просить позивач визнати недійсним.

3.2. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що умова пункту 3.2. договору, викладена видавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Експрес медіа сХаб" в колонці "Редакція Видавця" містить додаткову умову застосування тарифів за збільшений обсяг видання, і є умовою договору, що обмежує застосування тарифів, встановлених центральним органом виконавчої влади. Позивач вважає, що умова договору, яка всупереч встановленому порядку встановлює додаткові умови застосування тарифів і тим самим обмежує випадки застосування, суперечить вимогам ч. 1 ст.203 ЦК України.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

4.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.10.2019 у задоволенні позову відмовлено.

4.3. Судове рішення мотивоване ст.ст. 6, 16, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 203, 204, 215, 216, 627, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 10, 22, 25, 26 Закону України "Про видавничу справу" від 5 червня 1997 року № 318/97-ВР, ст.ст. 7, 31 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" від 16 листопада 1992 року № 2782-XII, ч. 1 ст. 10, ст.ст. 12, 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 21 червня 2012 року № 5007-VI, постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2001 р. №1198 "Про вдосконалення передплати періодичних друкованих видань", п.п. 20, 34 Правил розповсюдження періодичних друкованих видань, затверджених Наказом № 169/81/492 від 10.12.1998 року Державного комітету зв`язку України Міністерства інформації України Міністерства транспорту України і зроблено висновок, що п. 3.2. договору, містить додаткову умову застосування тарифів за збільшений обсяг видання, а саме визначення витрат «Укрпошти», що є більшими за розрахункові, механізм і порядок визначення яких не врегульовано ані самим договором, ані нормами чинного законодавства, відтак є умовою договору, що обмежує застосування тарифів встановлених центральним органом виконавчої влади. Затверджені Міністерством інфраструктури тарифи на приймання та доставку вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою є обов`язковими до застосування відповідними суб`єктами господарювання, що здійснюють відповідну діяльність, а останні не вправі самостійно встановлювати застереження чи обмеження застосування тарифів і ставити в залежність від витрат, механізму визначення яких не передбачено. Виявлення факту про експедирування та перевезення газет та журналів в більшому обсязі, ніж передбачено договором, безумовно має наслідком встановлення додаткової плати за додаткові шпальти в межах тарифів, визначених законом, без будь - яких обмежень та умов щодо витрат на їх виконання, порядок та механізм визначення яких нічим не врегульовано.

Оскільки відповідач подав заяву про застосування позовної давності, позовна заява про визнання недійсною умови правочину, пред`явлена позивачем після спливу трирічного строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України, розпочала свій перебіг 07.10.2015 року та сплинула 07.10.2018 року, що має наслідком відмову у позові у у зв`язку зі спливом позовної давності.

5. Короткий зміст вимог апеляційних скарг та аргументи учасників справи.

5.1. АТ "Укрпошта" в особі Львівської дирекції вважає, що судом вірно встановлено обставини справи, надано їм правову оцінку, однак не погоджується з ухваленим рішенням суду і вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права щодо позовної давності. Стверджує, що початок перебігу позовної давності для оспорюваного правочину, яким сторони врегульовували свої правовідносини з 07.09.2016 року по 31.12.2017 року слід обчислювати з моменту укладення додаткового договору №1 від 07.09.2016 року. Зазначає, що, оскільки АТ "Укрпошта" подало позов у даній справі і ухвалою місцевого суду від 10.06.2019 року було відкрито провадження у справі, а тому такий позов подано до спливу трирічного строку обчислюваного від 07.09.2016 року, а відтак позовна давніть позивачем не пропущена.

Просить оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2019 у даній справі скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

5.2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес медіа сХаб" не погоджується з ухваленим рішенням суду і вважає його незаконним та прийнятим з неповним встановленням обставин справи. Стверджує, що суд не встановив обставину, що договір в цілому та оспорюваний пункт 3.2 зокрема діють в редакції з протоколом розбіжностей, підписавши який сторони акцептували п. 3.2 в редакції протоколу розбіжностей. Підписання протоколу розбіжностей та включення пункту 3.2 договору у новій редакції здійснено на виконання прав учасників цивільних відносин, оскільки згідно ч. 2 ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Оскаржуваний пункт договору не забороняє та не обмежує застосування загальнообов`язкових тарифів (ціни послуги) на приймання та доставку передплати, не змінює їх розміру та порядку застосування, а лише встановлює умову з метою гарантування законних прав та інтересів видавця, що відповідає засадам розумності та добросовісності. Не погоджується з висновком суду про те, що оспорювана частина п. 3.2 договору є незаконною та обмежує застосування загальнообов`язкових тарифів у зв`язку з тим, що ні чинним законодавством, ні умовами договору не передбачено механізму і порядку визначення додаткових витрат Укрпошти, у зв`язку з поставкою видань збільшеного обсягу, а сторони не оформляли в договорі базових розрахунків таких витрат, оскільки сторони є вільними у визначенні умов договору а судом не наведено імперативну норму щодо необхідності включення до договору механізму визначення витрат чи базових розрахунків. Зазначає, що судом не взято до уваги те, що ст.ст. 10, 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» встановлює для суб`єктів господарювання лише обов`язок використовувати у договорах та їх виконанні ціну договору у розмірі, який визначений на підставі фіксованих цін, встановлених державою. Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що тарифи, про які йдеться в оспорюваному пункті 3.2 договору не відповідають тарифам, затвердженим наказами Міністерства інфраструктури, які на думку позивача порушені оспорюваною умовою договору. Стверджує, що судом належним чином не обгрунтовано висновок про наявність порушення прав та законних інтересів позивача.

Просить змінити оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2019 у справі № 914/1089/19 в частині визнання позовних вимог АТ "Укрпошта" обґрунтованими, а саме виключити з мотивувальної частини:

перше речення абзацу 5 на сторінці 11 рішення суду: «Тож, відповідач, укладаючи договір із "Укрпошта", яке є державним підприємством і діяльність якого регулюється законом, акцептує умови договору без умов і застережень, зокрема щодо тих пунктів, зміст яких чітко визначений законами України.»;

абзац 6 на сторінці 13 рішення суду, що містить наступне речення: «Отже, затверджені Міністерством інфраструктури тарифи на приймання та доставку вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою є обов`язковими до застосування відповідними суб`єктами господарювання, що здійснюють відповідну діяльність, а останні не вправі самостійно встановлювати застереження чи обмеження застосування тарифів.»;

абзац 2 на сторінці 15 рішення суду, що містить наступне речення: «Однак, як йшлося вище, вказана умова виконання обов`язку щодо здійснення доплати виконавцем ставить у залежність від доведення Укрпоштою додаткових витрат, пов`язаних із доставкою додаткових обсягів видань, що є порушенням норм чинного законодавства.»;

абзац 6 на сторінці 15 рішення суду, що містить наступне речення: «Отже, затверджені Міністерством інфраструктури тарифи на приймання та доставку вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою є обов`язковими до застосування відповідними суб`єктами господарювання, що здійснюють відповідну діяльність, а останні не вправі самостійно встановлювати застереження чи обмеження застосування тарифів і ставити в залежність від витрат, механізму визначення яких не передбачено.»;

абзац 7 на сторінці 15 рішення суду, що містить наступне речення: «Виявлення факту про експедирування та перевезення газет та журналів в більшому обсязі, ніж передбачено договором, «безумовно має»;

фразу «суд визнав позовні вимоги обґрунтованими» в абзаці 5 на сторінці 16 рішення суду.

5.3. Відзивів на апеляційні скарги не подано.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 жовтня 2015 між Українським державним підприємством поштового зв`язку "Укрпошта", правонаступником якого є АТ "Укрпошта", в особі Львівської дирекції та ТзОВ "Експрес Медіа сХаб" (видавець) було укладено Договір - доручення від 07.10.2015 № 13-595 на розповсюдження періодичних видань за передплатою (а.с. 15-20).

Додатком № 1 до Договору (який з урахуванням п. 10 Договору є його невід`ємною частиною), було визначено періодичність виходу кожного видання, кількість шпальт, формат та видавнича вартість (а.с. 24-27).

Також між сторонами було підписано Протокол розбіжностей від 07.10.2015 до Договору - доручення № 13-595 на розповсюдження періодичних видань за передплатою від 07.10.2015, у преамбулі якого вказано, що сторони уклали цей протокол розбіжностей про наступне та домовились вважати редакцію видавця кінцевою (а.с. 21-22).

Відповідно до п. 1.1. Договору-доручення, предметом договору є розповсюдження загальнодержавних періодичних видань за передплатою, зокрема газет, які випускаються ТОВ "Експрес Медіа сХаб", згідно переліку, який міститься в Додатку № 1 до Договору, які згруповані за різними передплатними індексами (всього 80 індексів).

Згідно з п. 2.1.12 Договору - доручення (з урахуванням редакції виконавця згідно Протоколу розбіжностей від 07.10.2015), видавець зобов`язаний повідомляти АТ "Укрпошта" письмово про зміни обсягу та часу видачі газет за 3 робочих днів до їх видачі.

Відповідно до п. 2.1.19 Договору - доручення (з урахуванням редакції виконавця згідно Протоколу розбіжностей від 07.10.2015), видавець зобов`язаний не вкладати в періодичне друковане видання додаткових листів, вкладок для доставки без попереднього укладення відповідної на це угоди між видавцем та Укрпоштою, якщо такі додаткові частини не є невід`ємними частинами самого періодичного видання.

Згідно з п. 2.2.1 Договору - доручення Укрпошта зобов`язується організувати включення до каталогів видання, які видавець пропонує для розповсюдження за передплатою. Здійснювати розрахунок вартості послуг по оформленню, прийманню та доставці видань за передплатою згідно з чинним законодавством, відповідно до затверджених тарифів з врахуванням інформації, наданої видавцем на момент включення цього видання до Каталогу.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору - доручення, Укрпошта зобов`язується здійснювати розповсюдження видань згідно з умовами запропонованими і відображеними в каталогах, даному договорі, чинних нормативних актах, правилах та інструкціях Уповноваженого державного органу України у галузі зв`язку, та відповідно до Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" і інших діючих нормативних актів.

Відповідно до п. 5.9. Договору - доручення, взаємовідносини між сторонами даного договору регулюються даним договором, законами України "Про зв`язок", Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2001 року № 1198, Правилами розповсюдження періодичних друкованих видань, затверджених наказом Держкомзв`язку України, Міністерством інформації України та Міністерством транспорту України від 10.12.1998 р. №169/81/492, іншими законодавчими та нормативними документами.

Згідно п. 9.1 Договору - доручення, даний договір вступає в силу з моменту підписання договору та діє 31.12.2016 року включно.

Додатковим договором №1 від 07.09.2016 р. дія Договору-доручення на розповсюдження періодичних видань за передплатою від 07 жовтня 2015 р. №13-595 була продовжена до 31 грудня 2017 року, а п. 9.1 Договору - доручення викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 3.2. Договору-доручення в разі виходу друком газет більшим обсягом, а журналів - більшою вагою, ніж про це заявлено у даному договорі, видавець зобов`язаний провести доплату за експедирування і перевезення газет з додатковою кількістю полос або журналів з більшою вагою, (за кожні наступні 50 г ваги) згідно з діючими на момент виконання робіт тарифами та з урахуванням коефіцієнтів, у відповідності з розрахунками Укрпошти.

За протоколом розбіжностей від 07.10.2015 року до договору-доручення на розповсюдження періодичних видань за переплатою від 07.10.2015 року №13-595 п. 3.2 Договору-доручення доповнено словами «за умови, що таке збільшення обсягу тягне за собою витрати Укрпошти, що є більшими за розрахункові».

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Нормами цивільного законодавства передбачений спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема й шляхом визнання правочину недійсним, правові засади для застосування якого врегульовані приписами статей 215-236 ЦК України.

Так, правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України).

Підстави визнання правочину недійсним визначено ст.215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч.1, 2, 3, 5,6 ст.203 ЦК України).

07 жовтня 2015 між Українським державним підприємством поштового зв`язку "Укрпошта", правонаступником якого є АТ "Укрпошта", в особі Львівської дирекції та ТзОВ "Експрес Медіа сХаб" (видавець) було укладено Договір - доручення від 07.10.2015 № 13-595 на розповсюдження періодичних видань за передплатою, а предметом договору є розповсюдження загальнодержавних періодичних видань за передплатою, зокрема газет, які випускаються ТОВ "Експрес Медіа сХаб", згідно переліку, який міститься в Додатку № 1 до Договору, які згруповані за різними передплатними індексами (всього 80 індексів)

За своїм змістом Договір є комплексним договором з елементами договору доручення та договору надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 1.2 Договору - доручення Укрпошта за дорученням видавця за плату, за рахунок видавця: приймає, систематизує і направляє інформацію про видання у ДПРПВ "Преса" щодо включення до Каталогу періодичних видань України, Каталогу видань зарубіжних країн, експортного Каталогу, або в інформаційні листи до них для розповсюдження за передплатою (прийом, переадресування, анулювання, оброблення замовлень, експедирування перевезення і вручення клієнту) періодичні видання, зареєстровані у встановленому порядку, а також здійснює таке розповсюдження.

Договір-доручення було укладено з протоколом розбіжностей, ТОВ "Експрес Медіа сХаб", підписуючи запропонований "Укрпоштою" текст договору зазначило, що договір укладається з протоколом розбіжностей.

Відповідно до п. 3.2. Договору-доручення в разі виходу друком газет більшим обсягом, а журналів - більшою вагою, ніж про це заявлено у даному договорі, видавець зобов`язаний провести доплату за експедирування і перевезення газет з додатковою кількістю полос або журналів з більшою вагою, (за кожні наступні 50 г ваги) згідно з діючими на момент виконання робіт тарифами та з урахуванням коефіцієнтів, у відповідності з розрахунками Укрпошти. За протоколом розбіжностей від 07.10.2015 року до договору-доручення на розповсюдження періодичних видань за переплатою від 07.10.2015 року №13-595 п. 3.2 Договору-доручення доповнено словами «за умови, що таке збільшення обсягу тягне за собою витрати Укрпошти, що є більшими за розрахункові».

АТ "Укрпошта" - державне підприємство поштового зв`язку, підпорядковане Міністерству інфраструктури України, національний оператор поштового зв`язку. Підприємство забезпечує надання універсальних послуг поштового зв`язку, перелік яких і відповідні тарифи затверджуються Національною комісією з питань регулювання зв`язку, а також має виключне право на видання, введення в обіг та організацію розповсюдження поштових марок, маркованих конвертів і карток, а також виведення їх з обігу в Україні.

Підприємство надає різноманітні послуги, зокрема, передплата та розповсюдження періодичних видань.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про видавничу справу" від 5 червня 1997 року № 318/97-ВР розповсюджувач видавничої продукції має право: здійснювати роздрібну і оптову купівлю-продаж видавничої продукції; самостійно формувати свої виробничі плани, визначати масштаби своєї діяльності, добирати видавничу продукцію за тематичною спрямованістю; приймати від юридичних і фізичних осіб замовлення на розповсюдження видавничої продукції, погоджувати замовлення з видавцями та виготівниками видавничої продукції; встановлювати виробничі відносини з іноземними видавцями, виготівниками чи розповсюджувачами видавничої продукції з метою її ввезення або вивезення. Розповсюджувач зобов`язаний: здійснювати свою діяльність відповідно до законодавства України; подавати у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку державну статистичну звітність про вивезення за межі України і ввезення видавничої продукції в Україну.

Визначення вартості наданих послуг АТ "Укрпошта" є обов`язковими для ТзОВ "Експрес Медіа сХаб" лише на підставі договору, в якому передбачено, що вартість послуг Укрпошти з розповсюдження видань за передплатою визначається відповідно до цін, які встановлені тарифами.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 21 червня 2012 року № 5007-VI (далі - Закон № 5007-VI ) суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни, державні регульовані ціни.

Відповідно до ст. 13 Закону № 5007-VI державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2001 р. № 1198 "Про вдосконалення передплати періодичних друкованих видань" з метою вдосконалення порядку проведення передплати та доставки вітчизняних періодичних друкованих видань, оптимізації та вироблення єдиних принципів формування тарифів і скасування невиправданих пільг на їх передплату та доставку Кабінет Міністрів України зобов`язав Державний комітет зв`язку та інформатизації за погодженням з Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції затвердити тарифи на передплату та доставку періодичних друкованих видань, обчислені відповідно до фактичних витрат на надання цих послуг з урахуванням періодичності, обсягу та формату видання і сфери розповсюдження (місцева, регіональна та загальнодержавна).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року № 1548 затверджено повноваження центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів цін (тарифів), торгівельних (постачальницько-збутових) надбавок, нормативів рентабельності, запровадження обов`язкового декларування зміни) цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг згідно з додатком.

Відповідно до пункту 2 Повноважень центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін і тарифів на окремі види продукції, товарів і послуг Міністерство інфраструктури України за погодженням з Мінекономіки встановлює тарифи на приймання та доставку вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою.

У період з 07.10.2015 р. по 31.12.2017 р. (коли діяв Договір - доручення) діяли тарифи, на приймання та доставку вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою, затверджені наказами Міністерства інфраструктури України № 335 від 20.08.2015 р. та № 137 від 08.04.2017 р.

Згідно наказу Мінінфраструктури № 335 від 20.08.2015 року ці тарифи застосовуються суб`єктами господарювання, що надають послуги з приймання та доставки вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою і розташовані на території України незалежно від підпорядкування та форми власності. Тарифи на приймання передплати встановлено з урахуванням строку, на який здійснюється передплата. Вартість операцій, пов`язаних із доставкою періодичних друкованих видань передплатникам, розраховується залежно від обсягу видання (шпальт) та мінімального строку, на який здійснюється передплата. Тарифи розраховано на газети формату А3, 4 шпальти. Для визначення тарифу на газети інших форматів застосовуються коефіцієнти у такому співвідношенні: А2, 2 =А4 , 8 =АЗ, 4x1; А2, 4 =АЗ, 8 = А 4 ,16 = АЗ, 4 х 2;

1) за кожне подальше збільшення кількості шпальт, кратне А3 , 4 шпальти, до результату, отриманого внаслідок розрахунку із застосуванням коефіцієнта 2, додається фіксований тариф для видань загальнодержавної сфери розповсюдження -13,82 коп., з них за перевезення до обласних центрів або пунктів обміну на магістральних маршрутах - 3,20 коп.; за перевезення в межах області та району - 7,42 коп.; за експедирування - 3,20 коп.; для видань обласної сфери розповсюдження - 7,42 коп.; для видань районної та місцевої сфер розповсюдження- 6,48 коп.;

2) у разі якщо формати та кількість шпальт не є кратними А3, 4 шпальти, фіксований тариф розраховується за фактичним форматом та кількістю шпальт;

3) тарифи на розповсюдження журналів розраховано за кожні повні або неповні 50 г ваги. Журнал вагою 50 г прирівнюється до ваги чотирьох примірників газети формату А3, 4 шпальти;

Вартість послуг з приймання та доставки вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою формується відповідно до цих тарифів.

Згідно наказу Мінінфраструктури № 137 від 08.04.2017 р. ці тарифи застосовуються суб`єктами господарювання, що надають послуги з приймання та доставки вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою і розташовані на території України, незалежно від підпорядкування та форми власності. Тарифи на приймання передплати встановлено з урахуванням строку, на який здійснюється передплата. Вартість операцій, пов`язаних із доставкою періодичних друкованих видань передплатникам, розраховується залежно від обсягу видання (шпальт) та мінімального строку, на який здійснюється передплата. Тарифи розраховано на газети формату А3, 4 шпальти. Для визначення тарифу на газети інших форматів застосовуються коефіцієнти у такому співвідношенні: А2, 2 = А 4 , 8 =АЗ, 4 х 1; А2, 4 = АЗ, 8 = А 4 ,16 = АЗ,4х 2;

1) за кожне подальше збільшення кількості шпальт, кратне А3 , 4 шпальти, до результату, отриманого внаслідок розрахунку із застосуванням коефіцієнта 2, додається фіксований тариф - для видань загальнодержавної сфери розповсюдження - 16,78 коп., з них за: перевезення до обласних центрів або пунктів обміну на магістральних маршрутах - 5,30 коп.; за перевезення в межах області та району - 7,48 коп.; експедирування - 4,00 коп.; для видань обласної сфери розповсюдження - 7,48 коп.; - для видань районної та місцевої сфер розповсюдження- 6,50 коп.;

2) у разі якщо формати та кількість шпальт не є кратними А3, 4 шпальти, фіксований тариф розраховується за фактичним форматом та кількістю шпальт.

Вартість послуг з приймання та доставки вітчизняних періодичних друкованих видань за передплатою формується відповідно до цих тарифів.

Згідно з Правилами розповсюдження періодичних друкованих видань, затверджених наказом № 169/81/492 від 10.12.1998 року Державного комітету зв`язку України Міністерства інформації України Міністерства транспорту України (далі - Правила), у розділі «Визначення основних термінів» вказано, що розповсюдження періодичних друкованих видань - оформлення передплати, замовлення тиражів у роздріб, експедирування, перевезення, оброблення, доставлення та вручення видань передплатнику, продаж видань у роздріб; ( Абзац чотирнадцятий розділу із змінами, внесеними згідно з Наказом Держкомзв`язку N 135/31/585 ( z0914-99 ) від 06.12.99);

експедирування періодичних друкованих видань - виробнича операція, до якої входить приймання від видавця, редакції періодичних друкованих видань, обробка та здавання їх за призначенням.

Експедирування періодичних друкованих видань за картковою системою включає такі операції: приймання періодичних друкованих видань від видавця, редакції; підготовка документації для обробки і відправлення періодичних видань до газетних вузлів; видавання періодичних друкованих видань на робочі місця обробки; формування посилів періодичних друкованих видань; сортування газетних пачок, мішків з періодичними друкованими виданнями за напрямками; здавання мішків та пачок для відправлення за призначенням (п. 20 Правил).

Згідно з п. 34 Правил, перевезення періодичних друкованих видань здійснюється згідно з Правилами перевезення пошти та експлуатації поштових вагонів на залізницях України, затвердженими спільним наказом Міністерства зв`язку України і Міністерства транспорту України від 20.03.97 N 26/90 ( z0121-97 ) і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.04.97 за N 121/1924, Правилами перевезення пошти автомобільним транспортом, затвердженими спільним наказом Міністерства зв`язку України і Міністерства транспорту України від 12.03.97 N 32/76 (z0195-97) і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України від 28.05.97 за N 195/1999, Повітряним кодексом України ( 3167-12 ) та цими правилами.

Таким чином, як вірно зазначено місцевим господарським судом, експедирування і перевезення - це складові такої послуги як розповсюдження періодичних друкованих видань, і не можуть розцінюватися як окремі види робіт, які мали б оплачуватися видавцем за ціною, визначеною в договорі, АТ "Укрпошта", в разі їх виконання останнім. Отже, плата за експедирування і перевезення, як за послуги, підпадає під тарифи, які затверджені Міністерством інфраструктури.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, пункт 3.2. Договору-доручення, містить додаткову умову застосування тарифів за збільшений обсяг видання, а саме визначення витрат Укрпошти, що є більшими за розрахункові, механізм і порядок визначення яких не врегульовано ані самим договором, ані нормами чинного законодавства, відтак є умовою договору, що обмежує застосування тарифів встановлених центральним органом виконавчої влади, про обгрунтовано вказано місцевим господарським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідачем до суду першої інстанції подано заяву про застосування позовної давності.

У відповідності до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до статті 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

АТ "Укрпошта" стверджує, що початок перебігу позовної давності для оспорюваного правочину, яким сторони врегульовували свої правовідносини з 07.09.2016 року по 31.12.2017 року слід обчислювати з моменту укладення додаткового договору №1 від 07.09.2016 року. Однак такі доводи є необгрунтованими, оскільки позивач про порушення свого права довідався з моменту укладення Договору-доручення 07.10.2015 року згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, а не з моменту укладення додаткового договору №1 від 07.09.2016 року, яким продовжено термін його дії, а вказаний п. 3.2. Договору-доручення не змінювався.

Для юридичної особи (суб`єкта підприємницької діяльності), як сторони правочину (договору), днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладення договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-59гс14.

З позовом про визнання пункту договору недійсними у цій справі АТ "Укрпошта" звернулося до суду 06.06.2019 року, що підтверджується поштовим конвертом, у якому до суду надійшла позовна заява.

Таким чином, позовна давність щодо вимоги про визнання недійсним частково пункту 3.2 договору розпочала свій перебіг 07.10.2015 року та сплинула 07.10.2018 року.

Враховуючи подану заяву ТОВ "Експрес медіа сХаб" про застосування позовної давності, позовні вимоги про визнання недійсним частково пункту 3.2 договору не підлягають задоволенню з огляду на сплив позовної давності, а відповідний висновок місцевого суду щодо позовної давності є вірним.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги АТ "Укрпошта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес медіа сХаб" слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

8. Судові витрати.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному порядку покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 275, 276, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги АТ "Укрпошта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес медіа сХаб" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2019 р. у цій справі без змін.

Судові витрати покласти на апелянтів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.03.2020р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Хабіб М.І.