ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 909/120/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н.О., Дроботової Т.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бородайка Костянтина Павловича

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 (судді: Кравчук Н. М., Кордюк Г. Т., Мирутенко О. Л.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Бородайка Костянтина Павловича

до: 1. Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

2. Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

про зменшення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста на суму кошторисної вартості виконаних робіт з будівництва (реконструкції) водопроводу, яка становить 240 853,74 грн та визнання припиненим у зв`язку з його повним виконанням зобов`язання зі сплати пайової участі,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Фізична особа-підприємець Бородайко Костянтин Павлович (далі - ФОП Бородайко К. П.) звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зменшення розміру пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста по об`єкту будівництва "Реконструкція з надбудовою багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул. Саєвича, 5 (друга черга)" на суму кошторисної вартості виконаних робіт по будівництву (реконструкції) водопроводу діаметром 160 мм на вул. Саєвича, 5 (позамайданчикова мережа), яка становить 240 853,74 грн та визнання припиненим у зв`язку повним виконанням зобов`язання зі сплати пайової участі за договором від 27.07.2015 про пайову участь (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).

1.2. Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивач разом з Приватним підприємством "Меридіан" (далі - ПП "Меридіан") були забудовниками вказаного об`єкта будівництва. За спільною згодою між ФОП Бородайко К. П. та ПП "Меридіан" останній уклав з відповідачами договір від 27.07.2015 №52 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

На виконання укладеного договору було сплачено частку пайового внеску у сумі 122 292,70 грн. В подальшому ПП "Меридіан" було ліквідовано, а ФОП Бородайко К. П. платіжним дорученням від 12.06.2017 №176 сплатив частину пайового внеску у сумі 500 000, 00 грн. Також замовники будівництва на виконання технічних умов від 15.09.2015 №283 виконали роботи по прокладенню позамайданчикових мереж водопостачання на суму 240 853, 74 грн, які задіяні в системі водопостачання м. Івано-Франківська.

Скаржник вважає, що в порушення вимог частини п`ятої статті 30, абзацу 2 частини восьмої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (тут і далі в редакції чинній на час виникнення правовідносин) відповідачі безпідставно відмовляються зменшувати розмір пайової участі на суму кошторисної вартості прокладених позамайданчикових мереж і не визнають факт повного виконання забудовниками обов`язків зі сплати пайової участі. При цьому посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.04.2018 у справі №904/9051/15.

2. Короткий зміст рішень господарських судів попередніх інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у справі №909/120/19 задоволено позовні вимоги.

Визнано зменшеним розмір пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста по об`єкту будівництва "Реконструкція з надбудовою багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул. Саєвича, 5 (друга черга)" на суму кошторисної вартості виконаних робіт по будівництву (реконструкції) водопроводу діам. 160 мм на вул. Саєвича, 5 (позамайданчикова мережа), яка становить 240 853,74 грн.

Визнано припиненим у зв`язку з його повним виконанням зобов`язання зі сплати пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста по об`єкту будівництва "Реконструкція з надбудовою багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул. Саєвича, 5 (друга черга)".

2.2. Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що хоча письмовий договір про пайову участь з позивачем не укладено, однак недодержання письмової форми договору в силу частини першої статті 218 Цивільного кодексу України не має наслідком його недійсності.

Місцевий суд дійшов висновку, що внаслідок конклюдентних дій сторін, а саме зарахування відповідачами сплачених ПП "Меридіан" коштів, прийняття платежу від позивача по пайовій участі, відображення відповідно до частини одинадцятої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у декларації про готовність об`єкта до експлуатації факту повної сплати пайової участі, відсутність з 2017 року звернення відповідачів до суду з позовом про спонукання до укладення договору, змісту переписки сторін сторони фактично виходили з умов договору про пайову участь від 27.07.2015 №52 і між ними існував спір тільки щодо зменшення розміру пайової участі. За таких обставин відсутні підстави застосовування вказаної відповідачами опосередкованої вартості спорудження 1 кв. м житла/нежитлових будівель та споруд, оскільки вона сторонами не погоджена.

Враховуючи наявність підстав для зменшення розміру пайової участі, суд погодився з розрахунками позивача, і дійшов висновку про повне виконання зобов`язань зі сплати пайової участі щодо об`єкта будівництва.

2.3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 скасовано рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 у справі №909/120/19 і прийнято нове рішення про відмову у позові.

2.4. Скасовуючи рішення місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд виходив з того, що пунктом 3.2 Положення "Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста" (далі - Положення) визначено процедуру заміни замовника будівництва. При цьому ФОП Бородайко К.П. не є стороною спірного договору про пайову участь і в матеріалах справи відсутні докази його звернення, як нового замовника, до відповідачів, а також укладення нового договору про пайову участь та прийняття рішення про заміну замовника.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ФОП Бородайко К.П. у розумінні норм законодавства є замовником спірного об`єкта будівництва, а також, що саме на ФОП Бородайка К.П. було покладено обов`язок зі сплати пайового внеску, а тому відсутні правові підстави для зменшення розміру пайової участі на суму кошторисної вартості робіт, яка становить 240 853,74 грн.

При цьому суд зазначив, що позивачем не доведено, що у нього виникли цивільні права та обов`язки щодо сплати пайового внеску по спірному об`єкту будівництва, а відтак, вимога позивача про визнання зобов`язання припиненим, яка за своїм наслідком не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, не свідчить про порушення його прав, а отже, не сприяє ефективному відновленню порушеного права позивача та є неналежним способом захисту прав у розумінні частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та частини другої статті 20 Господарського кодексу України.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі ФОП Бородайко К. П. просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2019 залишити в силі.

3.2. Скаржник вважає, що висновок апеляційного господарського суду про відсутність підстав для зменшення розміру сплати пайової участі на розмір витрачених коштів на прокладання позамайданчикових мереж, через відсутність доказів їх прийняття в комунальну власність (у зв`язку з відсутністю рішення міської ради про таке прийняття) суперечить положенням статті 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". При цьому скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.04.2018 у справі №904/9051/15.

За доводами скаржника, дії і звернення, відповідачів, зокрема вимога Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо виконання зобов`язання в частині повної сплати пайової участі, не зважаючи на той факт, що ФОП Бородайко К.П. не був стороною договору про пайову участь від 27.07.2015, підтверджує той факт, що в останнього є таке зобов`язання.

Також, на думку заявника, апеляційний господарський суд не застосував положення статті 543 Цивільного кодексу України, оскільки ФОП Бородайко К.П. звернувся до суду із цим позовом як солідарний боржник, так як висував заперечення проти вимог кредитора, які були направлені йому в зобов`язаннях, в яких він брав участь.

3.4. У відзиві на касаційну скаргу Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради просить відмовити у її задоволенні, а постанову апеляційного господарського суду залишити без змін, наголошуючи на їх прийнятті із дотриманням норм матеріального та процесуального права із врахуванням усіх фактичних обставин справи.

4. Обставини встановлені судами

4.1. Суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до договору від 14.07.2015 №12/2883 ПП "Меридіан" та ФОП Бородайко К. П. є співзамовниками будівництва "Реконструкція з надбудовою багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул. Саєвича, 5 (друга черга)".

4.2. Відповідно до пункту 1.1 цього договору сторони домовились спільно та за власний рахунок здійснювати комплекс юридичних та фактичних дій по будівництву спірного об`єкта. В додатковій угоді до вказаного договору від 18.09.2015 №1 сторони також домовились спільно здійснювати комплекс робіт з прокладки позаплощадкових мереж водопостачання на виконання технічних умов від 15.09.2015 №283.

4.3. Позивач, як замовник, зокрема, уклав договір підряду на виконання будівельних робіт від 12.04.2016 та договір про надання послуг на ведення технічного нагляду за будовою від 12.04.2016.

4.4. В декларації на початок будівельних робіт по об`єкту будівництва, що зареєстрована 04.01.2016 №ІФ 948, замовниками вказані ПП "Меридіан" та ФОП Бородайко К. П.

4.5. На підставі декларації про початок будівельних робіт від 18.07.2011 №ІФ6 та повідомлення про зміну даних у ній від 15.11.2011 №ІФ, де замовником будівництва було вказано ПП "Меридіан", між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, Фінансовим управлінням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та ПП "Меридіан" щодо об`єкта будівництва укладено договір №52 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста від 27.07.2015 (далі - договір про пайову участь).

4.6. Відповідно до пункту 1.2 договору про пайову участь земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво, розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Саєвича,5. Договір встановлення суперфіцію від 30.12.2011.

4.7. Пунктом 2.1 договору про пайову участь замовник зобов`язується сплатити пайовий внесок у розмірі та у терміни, визначені договором.

4.7. За змістом пункту 3.1 договору про пайову участь попередній розмір пайового внеску складає 611 463,50 грн і згідно з додатком до цього договору розрахований, виходячи із площі житла - 2 473,10 кв.м, нежитла - 219, 29 кв.м, відсотка для житла - 4, нежитла - 7.

4.8. Замовник сплачує 20% попереднього розміру пайового внеску у сумі 122 292,70 грн протягом 30-ти робочих днів з моменту реєстрації договору (пункт 3.3 договору про пайову участь).

4.9. У пунктах 3.4, 3.5 договору про пайову участь визначено, що розрахунок остаточного розміру пайового внеску здійснюється відповідно до остаточного договору, який оформлюється після затвердження в установленому порядку архітектурно-технічного/технічного паспорту та загальної вартості будівництва. Суму остаточного розміру пайового внеску замовник сплачує до прийняття об`єкта в експлуатацію.

4.10. Також суди установили, що на виконання умов договору про пайову участь ПП "Меридіан" 20.08.2015 сплатило 122 292,70 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 20.08.2015 №111.

4.11. ПП "Меридіан" було ліквідовано 11.04.2016 (витяг з ЄДРПЮОФОПГФ від 01.02.2019 №), і згідно з повідомленням №ІФ 88 (вх. №995/32.2-06/35 від 26.05.2017) про зміну даних у зареєстрованій декларації від 04.01.2016 №ІФ 948 замовником об`єкта будівництва став ФОП Бородайко К.П.

4.12. Декларація про готовність об`єкта будівництва до експлуатації була зареєстрована 02.07.2017 за №ІФ 082.

4.13. У пункті 22 цієї декларації зазначено, що кошти пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту відповідно до договору, укладеного 27.07.2015, сплачено в повному обсязі.

4.14. Суди установили, що, згідно з платіжним дорученням від 12.06.2017 №176, ФОП Бородайко К.П. сплатив 500 000, 00 грн, призначення платежу - на інженерно-транспортну та соціальну інфраструктуру міста згідно договору №52.

4.15. Також суди зазначили, що на виконання технічних умов від 15.09.2015 №283 згідно з проектом № 184-10-СТЗ замовники об`єкта будівництва виконали роботи по прокладенню позамайданчикових мереж водопостачання. Вартість цих робіт згідно з довідкою Комунального підприємства "Івано-Франківськ Водоекотехпром" від 02.06.2017 №Д-136/17 - 240 853, 74 грн. Ця ділянка позамайданчикового водопроводу задіяна в системі водопостачання м. Івано-Франківська, з неї подається холодна вода до ряду об`єктів (житлових будинків, частини корпусів міської клінічної лікарні, човнової станції та громадських туалетів міського озера).

4.16. Позивач неодноразово звертався до Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з заявами про зменшення пайової участі на вартість виконаних робіт з прокладки позаплощадкових мереж водопостачання (листи від 11.04.2017, від 02.06.2017 № 2, від 04.07.2017 № 03/12, від 27.09.2017 № 03/15, від 25.09.2018 № 03/29). На ці звернення отримував відповіді про те, що звернення розглянуто на засіданні сесії міської ради, але дане питання не набрало необхідної кількості голосів, а тому позивачу необхідно виконати умови договору в частині повної сплати пайової участі (листи від 22.06.2017 № 250/16.5-14/35в, від 05.09.2017 № 411/16.5-14/35в, від 14.11.2017 № 18/01-27/2754, від 15.01. 2019 № 13/16.5-15/18в).

Водночас, у зверненні від 25.09.2018 №03/29 позивач просив прийняти мережі на баланс і долучав акти приймання-передачі мереж.

4.17. Оцінивши наявні докази у справі, суди установили, що договір про пайову участь щодо будівництва спірного об`єкта між ФОП Бородайко К.П. та відповідачами у письмовій формі не укладався.

4.18. Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради листом від 17.01.2019 № 23/16.5-15/19 направляло позивачу проект договору про пайову участь, додатком якого є розрахунок розміру пайової участі. При розрахунку використано такі показники: показник опосередкованої вартості спорудження 1 кв.м об`єкта будівництва в Івано-Франківській області (без ПДВ) - 8 879,17 грн, площа об`єкта будівництва (житло) - 3 310,30 кв.м, площа об`єкта будівництва (нежитло) - 411,90 кв.м, відсоток для житла 4, відсоток для нежитла - 7, розмір пайової участі - 1 431 721,77 грн, сплачено 622 292, 70 грн, розмір пайової участі - 809 429, 07 грн.

4.19. Крім того суд апеляційної інстанції установив, що згідно з розрахунком позивача, який використав такі ж дані щодо площі житла, нежитла та відповідних відсотків і застосував опосередковану вартість спорудження 1 кв. м об`єкта будівництва в Івано-Франківській області, що визначена у договорі про пайову участь, розмір пайового внеску складає 862 769, 44 грн.

4.20. З урахуванням платежів, здійснених ПП "Меридіан" та ФОП Бородайко К.П., а також вартості робіт з прокладення позамайданчикових мереж водопостачання, замовники з будівництва об`єкта понесли витрати на пайову участь у сумі 863 146, 44 грн.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване судове рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

5.2. Спір у справі виник у зв`язку із необхідністю вирішення питання щодо наявності чи відсутності підстав для зарахування кошторисної вартості виконаних робіт з будівництва (реконструкції) водопроводу в рахунок оплати встановленого договором пайового внеску та визнання припиненим у зв`язку з повним виконанням зобов`язання зі сплати пайової участі за спірним договором.

5.3. Відповідно до частини третьої статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

5.4. Згідно зі статтею 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

5.5. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

5.6. Відповідно до частин першої-третьої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій (частина перша статті 40 вказаного Закону).

5.7. Водночас частиною п`ятої статті 30 цього Закону передбачено, що якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об`єкти передаються у комунальну власність.

5.8. Положенням "Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста" (далі - Положення), затвердженим рішенням Івано-Франківської міської ради від 18.10.2013 №1231-38, відповідно до якого визначено механізм залучення до пайової участі, передбачено процедуру укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

5.9. Отже, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено імперативну норму щодо зменшення розміру пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури, будівництво яких поза межами його земельної ділянки є необхідним за технічними умовами.

5.10. За умовами пункту 7.7 Положення, якщо замовників будівництва об`єкта більше одного, то за письмовою згодою між замовниками один з них виступає стороною в договорі, на яку покладається відповідальність за своєчасне та в повному обсязі виконання умов договору. Розподіл коштів для сплати пайового внеску між замовниками будівництва об`єкта здійснюється за їхньою домовленістю без втручання іншої сторони договору.

5.11. Суди установили, що державну реєстрацію ПП "Меридіан", яке є стороною договору про пайову участь, було припинено 11.04.2016. При цьому позивачем належними та допустимими доказами не доведено правонаступництва ФОП Бородайко К.П. за даним договором.

Натомість судами попередніх інстанцій установлено, що між ФОП Бородайко К. П. та відповідачами відсутні договірні зобов`язання, оскільки договір від 27.05.2015 №52 про пайову участь укладений лише з ПП "Меридіан". Суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази звернення ФОП Бородайко К. П., як нового замовника, до відповідачів, а також укладення нового договору про пайову участь та прийняття рішення про заміну замовника.

5.12. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

5.13. За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір виконує функцію безпосередньої правостворюючої підстави виникнення зобов`язання. Це означає, що права та обов`язки сторін, які становлять зміст зобов`язання, виникають із самого договору і не потребують інших факторів.

5.14. Згідно з частиною другою статті 14 цього Кодексу цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

В такий спосіб, договір не створює правові наслідки для осіб, які не є його сторонами.

5.15. При цьому Суд враховує, що пунктом 3.2 Положення передбачено, що у разі якщо після укладення договору відбувається зміна замовника будівництва, то рішення про зміну замовника приймається після укладення нового договору із новим замовником у порядку, передбаченому Положенням, з врахуванням сум пайового внеску, сплачених попереднім замовником. Сплачені попереднім замовником суми пайового внеску не повертаються.

Отже, вказаним Положенням чітко визначено процедуру заміни замовника будівництва, яка полягає: у зверненні з заявою нового замовника про укладення нового договору; укладення нового договору вже з новим замовником; прийняття рішення про заміну замовника.

5.16. За таких встановлених судами обставин підстав, виходячи з предмету та підстав позову, а також норм матеріального права, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що у позивача не виникли цивільні права та обов`язки щодо сплати пайового внеску за спірним договором.

5.20. Крім того суд установив, що в матеріалах справи відсутні докази передачі інженерних мереж (виконані роботи по прокладенню позамайданчикових мереж водопостачання) та/або об`єктів у комунальну власність.

5.21. Також апеляційний господарський суд зазначив, що зменшення розміру пайової участі на вартість виконаних робіт по реконструкції позамайданчикових мереж водопостачання шляхом внесення змін до договору від 27.07.2015 №52 було предметом дослідження у справі №909/635/18, за результатами розгляду якої рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2018 відмовлено у позові ФОП Бородайко К. П. до Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської області та Виконавчого комітету Івано-Франківської області про укладення додаткової угоди до договору №52 від 27.07.2015 про пайову участь замовників будівництва у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста

При вирішенні справи №909/635/18 суд дійшов висновків, що: 1) договір про пайову участь замовників будівництва №52 укладено з ПП "Меридіан", новий договір з ФОП Бородайко К. П. не укладено; 2) Положення не передбачає можливості заміни сторони договору при зміні замовника будівництва, а тому правові підстави для внесення змін в договір щодо заміни забудовника ПП "Меридіан" на ФОП Бородайко К. П. - відсутні. Враховуючи наведене позивач не може вимагати внесення змін в договір, стороною якого він не виступає.

Зазначене рішення сторонами не оскаржене та набрало чинності.

5.22. За змістом частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5.23. З огляду на викладене та встановлені судом фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що вимоги позивача про зменшення розміру пайового внеску не можуть розглядатися до укладення нового договору про пайову участь з ФОП Бородайко К.П., оскільки позивач не є стороною спірного договору.

5.24. Аргументи скаржника, що вимоги Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо виконання зобов`язання в частині повної сплати пайової участі (не зважаючи на той факт, що ФОП Бородайко К.П. не був стороною договору про пайову участь), є підтвердженням, що в останнього є таке зобов`язання спростовуються виходячи із встановлених судами обставин справи.

5.25. Колегія суддів також вважає необґрунтованим посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.04.2018 у справі №904/9051/15 з огляду на те, що у вказаній справі висновки суду зроблені виходячи з інших фактичних обставин справи, зокрема, з врахуванням того, що позивач був стороною за зобов`язанням у спірних правовідносинах.

5.26. Варто зазначити, що відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

5.27. За змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У цьому висновку Суд враховує подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі №920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №910/23369/17.Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

5.28. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц).

5.29. Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18, від 21.01.2020 у справі №910/7815/18, від 11.02.2020 у справі №922/1159/19 тощо.

5.30. Таким чином, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

5.31. З`ясувавши, що ФОП Бородайко К.П. не є стороною спірного договору, урахувавши відсутність доказів у справі, що на ФОП Бородайко К.П. покладено обов`язок зі сплати пайової участі за спірним договором, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у ФОП Бородайко К.П. права або законного інтересу, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі, у зв`язку з чим суд відмовив у позові ФОП Бородайко К.П.

5.32. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач відповідно до пункту 3.2 Положення не позбавлений права на звернення щодо укладення нового договору про пайову участь за спірним об`єктом. При цьому при укладенні нового договору із новим замовником враховуються суми пайового внеску, сплачені попереднім замовником.

5.33. Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду, що вимога ФОП Бородайко К.П. про визнання припиненим у зв`язку з повним виконанням зобов`язання зі сплати пайової участі щодо будівництва спірного об`єкта також не підлягає задоволенню.

5.34. Доводи скаржника про те, що апеляційний господарський суд не застосував положення статті 543 Цивільного кодексу України, оскільки ФОП Бородайко К.П. звернувся до суду з позовом, як солідарний боржник, є безпідставними та такими, що ґрунтуються на власному тлумаченні норм законодавства та спростовуються наведеним вище.

5.35. Інші доводи, викладені у касаційній скарзі, вже були предметом дослідження та оцінки судом апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки доказів та установлених обставин справи, що не входить до повноважень Верховного Суду, передбачених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

5.36. За таких обставин, Верховний Суд, в межах доводів касаційної скарги, дійшов висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до статті 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.3. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

6.5. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався суд як на підставу для відмови у позові, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваної у справі постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бородайка Костянтина Павловича залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2019 у справі №909/120/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді Н. О. Багай

Т. Б. Дроботова