УХВАЛА

05 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 909/747/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019

(головуючий суддя Зварич О.В., судді Дубник О.П., Скрипчук О.С.)

та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019

(суддя Кобецька С.М.)

у справі № 909/747/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Рона"

про визнання іпотечного договору № 1.14-16/17/І-10 від 19.07.2014 недійсним, скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019 у справі №909/747/18 з викладеним у ній клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд залишає касаційну скаргу без руху з таких підстав.

Порушуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що в судовому засіданні 02.12.2019 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, повний текст якої позивач не отримував засобами поштового зв`язку. Заявник вказує, що суду апеляційної інстанції було відомо домашню адресу директора товариства позивача, за якою він отримував кореспонденцію з суду. Стосовно неможливості отримувати кореспонденцію за своєю юридичною адресою позивач зазначив, що Публічним акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк", яке є відповідачем у справі, було оформлено право власності на майно позивача, взято його під охорону, а на час подання касаційної скарги продано приміщення та земельні ділянки.

Також позивач вказує, що у зв`язку з новорічними та різдвяними святами з 01 по 10 січня 2020 року директор товариства перебував на оздоровленні в м. Вилятино Закарпатської області, а також посилається на велику кількість державних свят, у зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження було ним пропущено з поважних причин.

Предметом касаційного оскарження є постанова Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 (набрала законної сили з дня її прийняття, про що зазначено в тексті постанови).

Оцінивши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз" щодо неотримання копії постанови, що оскаржується, та неотримання поштової кореспонденції за юридичною адресою товариства (вул. Нова, 2-А, м. Івано-Франківськ, 76002), Суд зазначає таке.

У матеріалах справи, які надійшли на адресу Суду 02.03.2020, наявні копії постанови від 02.12.2019, що надсилалися апеляційним судом Товариству з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз" за двома адресами, зокрема: відправлення за номером поштового ідентифікатора "338", що було надіслане на адресу позивача: вул . Нова, 2-А , м . Івано-Франківськ, 76002 та повернуте до суду з відміткою "адресат вибув" та відправлення за номером поштового ідентифікатора "354", що надсилалось ТОВ "Авторемгаз" за адресою вул. Шкільна, 22, м. Івано-Франківськ та повернуте до апеляційного суду з відміткою поштового відділення про повернення - "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Заявник не був позбавлений можливості у будь-який час, з урахуванням встановленого строку на оскарження, ознайомитися з матеріалами справи.

У п. 41 та п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" та "Олександр Шевченко проти України" вказано, що сторони в розумні інтервали часу зобов`язані вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є відкритим, текст постанови Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 оприлюднено в реєстрі 12.12.2019.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз" було заявником у суді апеляційної інстанції. У судовому засіданні, що відбулося 02.12.2019, були присутніми як директор позивача Гач В.П., який підписав касаційну скаргу, так і представник товариства Хоптій М.В., а тому скаржник був обізнаний про розгляд справи та ухвалення постанови судом апеляційної інстанції.

Доводи скаржника щодо перебування директора товариства з 01 по 10 січня 2020 року на оздоровленні в м. Вилятино Закарпатської області, суд відхиляє, оскільки такі доводи не підтверджені жодними доказами. При цьому відповідно до положень частин 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Заявником не вказано причини неможливості сторони вжити заходів щодо своєчасного оскарження судових рішень у цій справі через представника товариства.

Отже, зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження суд не може визнати поважними.

Частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз" залишається без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України для наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019 у справі №909/747/18 залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Авторемгаз" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді І. Кондратова

Л. Стратієнко