ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.02.2020 Справа№ 914/69/19

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Зубкович Д.С., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про заміну сторони у виконавчому провадженні

у справі № 914/69/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство Енергія-Новояворівськ, м. Новояворівськ, Львівська область;

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, м. Київ,

третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство ГАРАНТ ЕНЕРГО М, м. Київ,

про: стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 23 421 500,10 грн.,

за участю представників:

позивача: Конопліцький Ігор Васильович - адвокат, довіреність № 14/325 від 09.08.2019 року,

відповідача: Олійник Андріана Робертівна - адвокат, ордер від 27.01.2020 року, серії ВС № 1013800,

третьої особи 1: не з`явився,

третьої особи 2: не з`явився,

встановив:

09.01.2020 року до Господарського суду Львівської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України вих. № 14/5-6-20 від 02.01.2020 року про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 914/69/19.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2020 року заяву передано для розгляду судді Матвіїву Р.І.

Ухвалою суду від 11.01.2020 року розгляд заяви призначено на 22.01.2020 року, явку учасників справи визнано обов`язковою, зобов`язано учасників справи надати суду договір управління майном (активами) від 24.09.18, зареєстрованого в реєстрі за № 7507, укладеного ПП «Гарант Енерго М» з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Розгляд заяви двічі відкладався, зокрема, за клопотаннями представника позивача, що відображено в протоколах судових засідань. В ухвалі про призначення заяви до розгляду судом також розкрито учасникам справи інформацію щодо можливого потенційного конфлікту інтересів при розгляді даної заяви.

Відводів складу суду з зазначених в ухвалі віл 11.01.2020 року чи з інших підстав учасниками справи не заявлено.

У судове засідання 26.02.2020 року з`явилися представники позивача та відповідача. Треті особи явку представників в судові засідання не забезпечували, хоча про дату та час судових засідань повідомлялись належним чином шляхом надіслання ухвал суду на встановлені з матеріалів справи та на юридичні адреси.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про заміну сторони виконавчого провадження, подану суду 09.01.2020 року. Представник відповідача підтримав заяву про заміну сторони виконавчого провадження, однак, зазначив про наявність іншої особи правонаступника. Додаткових доказів та уточнень до заяви про заміну сторони виконавчого провадження позивачем не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Відтак, суд вважає за доцільне розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження по суті в даному судовому засіданні за участю представників, що з`явилися.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

Заявник зазначає, що ПП "Гарант Енерго М" на підставі ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" та постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.18 №834 "Про покладання спеціального обов`язку для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" та враховуючи те, що ПП "Гарант Енерго М" на підставі договору управління майном від 24.09.18, зареєстрованого в реєстрі за №7507, укладеного ПП "Гарант Енерго М" з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів було отримано в управління майно з виробництва теплової енергії, належне Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ" як єдиний майновий комплекс та отримане Агентством в управління на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнка Г.Л. від 12.06.18 №760/1454/18 у відповідність з вимогами ст. 520 ЦК України стало правонаступником за борговим зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Енергія-Новояворівськ".

Відтак, виходячи з презумпції правомірності договору (ст. 204 ЦК України), оскільки договір не визнаний недійсним судом, приймаючи до уваги правомірність правочину, яким відбулась заміна боржника у зобов`язанні (ст. 203 ЦК України), за наслідком підтвердження правонаступництва за борговими зобов`язаннями листом від 19.10.18 №18/10-18 у правовідносинах які склались між НАК «Нафтогаз України» та Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Енергія-Новояворівськ" при виконанні договору купівлі-продажу природного газу від 20.09.2016 № 5091/1617-ТЕ-21/ПТ відбулась заміна суб`єктного складу правовідносин з ТОВ Науково-виробничого підприємства "Енергія-Новояворівськ" на ПП "Гарант Енерго М". Враховуючи зміст правовідносин, які утворились між сторонами при виконанні договору купівлі-продажу природного газу 20.09.2016 № 5091/1617-ТЕ-21/ПТ, за наслідками зміни суб`єктного складу правовідносин на підставі листа від 19.10.19 №18/10-18 ТОВ Науково-виробничого підприємства "Енергія-Новояворівськ" на ПП "Гарант Енерго М", враховуючи завершальну стадію судового провадження, об`єктивно разом з заміною боржника у зобов`язанні відбулось вибуття сторони виконавчого провадження.

Відповідно, позивач вважає, що оскільки рішення Господарського суду Львівської області від 08.05.19 у справі №914/69/19 не виконано, враховуючи, зміну суб`єктного складу правовідносин з ТОВ Науково-виробничого підприємства "Енергія-Новояворівськ" на ПП «Гарант Енерго М» забезпечити виконання приписів ст. 14 Конституції України можливо лише та виключно шляхом заміни у виконавчому провадженні ВП №59756457 старого Боржника на нового - ТОВ Науково-виробниче підприємство "Енергія-Новояворівськ" на ПП «Гарант Енерго М».

Суд також звертає увагу, що у судовому засіданні 27.01.2020 року представником позивача надано копію витягу з протоколу № 55 засідання Правління АТ НАК «Нафтогаз України» від 19.11.2019 року, відповідно до якого погоджено припинити дію договорів постачання природного газу, укладених між НАК «Нафтогаз України» та ПП «Гарант Енерго М» на період з 01.10.2019 року по 30.04.2020р., та зазначено про наявність уже іншої особи правонаступника. Водночас, уточнень до поданої 09.01.2020 року заяви про заміну боржника з ТОВ Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» на ПП «Гарант Енерго М» не подавалось.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та відсутність підстав для її задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно зі статтею 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 року у даній справі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» борг у загальній сумі 23 421 500 грн. 10 коп., у тому числі: пеню у сумі 13 760 861,54 грн.; три проценти річних у сумі 2 479 731,26 грн.; інфляційні втрати у сумі 7 180 907,30 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» судові витрати в сумі 351 322 грн. 50 коп.

16.07.2019 року Господарським судом Львівської області на виконання казаного рішення видано накази № 051529 та № 051530, отримані стягувачем 22.07.2019 року.

08.08.2019 року на виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.07.2019 року у справі № 914/69/19 відкрито виконавче провадження № 59756457, що вбачається з постанови державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Позивач як заявник клопотання про зміну сторони виконавчого провадження долучає лист від 19.10.2018 року та зазначає, що 19.10.2018 року ним отримано лист ПП "Гарант Енерго М" вих. № 18/10-18 від 19.10.2018 року, відповідно до якого останній підтверджує та визнає, що став і є правонаступником за борговими зобов`язаннями (включаючи основний борг та усі додаткові нарахування, в тому числі, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані станом на дату цього листа та такі, що будуть нараховані) Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» (код юридичної особи 32789941), з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), шо виникли перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за договорами постачання (купівлі-продажу) природного газу з усіма додатковими угодами та додатками, укладеними між ТОВ ПВП «Енергія-Новояворівськ» та ПАТ «Нафтогаз України», зокрема, договору № 5091/1617-ТЕ-21/ПТ від 20.09.2016 року на суму 23 421 500,10 грн.; зобов`язується сплатити ПАТ «Нафтогаз України» боргові зобов`язання в порядку та на умовах, визначених договорами за борговими зобов`язаннями; несе відповідальність за прострочення виконання зобов`язання зі сплати боргових зобов`язань у розмірах та на умовах, передбачених договорами за борговими зобов`язаннями.

Як передбачено ст. 1029 ЦК України, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно. Законом чи договором управління майном можуть бути передбачені обмеження права довірчої власності управителя.

Відповідно до ст. 1033 ЦК України управителем може бути суб`єкт підприємницької діяльності. Управителем не може бути орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування, якщо інше не встановлено законом. Вигодонабувач не може бути управителем. Управитель діє без довіреності. Управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

Так, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 року у справі № 914/2586/16, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.

Суд звертає увагу, що договір управління майном від 24.09.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №7507, укладений ПП "Гарант Енерго М" з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про який згадується у листі третьої особи від 19.10.2018 року та у заяві позивача про заміну сторони виконавчого провадження, до матеріалів справи жодним із учасників справи не подано, клопотань про його витребування сторонами не заявлено. Відповідно у суду відсутня можливість дослідити умови та зміст договору управління майном, зокрема, в частині, що стосується обставини та обсягу правонаступництва управителем.

У зазначені вище постанові Верховного Суду наведено висновки щодо застосування норми права, а саме вказано, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74 - 79, 86 ГПК України, тобто за перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

У даній справі відсутній спір щодо недійсності чи нікчемності договору управління майном від 24.09.2018 року, однак, відсутність самого договору в матеріалах справи унеможливлює будь-яку правову оцінку відповідного правочину, який покладено в основу заміни сторони правонаступником.

Суд також зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.18 №834 "Про покладання спеціального обов`язку для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", на яку здійснюється посилання у листі третьої особи від 19.10.2018 року та у заяві позивача про заміну сторони виконавчого провадження, втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 р. № 867.

Стосовно зазначених заявником і ПП «Гарант Енерго М» приписів ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», суд зазначає таке. Так, вказаною нормою передбачено, що якщо при централізованому теплопостачанні технологічні витрати теплової енергії або витрати палива теплогенеруючих, теплотранспортних, теплопостачальних організацій перевищують нормативний рівень, то це може стати підставою для розірвання існуючих договірних відносин з ними. Зміна форми власності або перехід права власності на відповідні об`єкти з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії, яка здійснюється в порядку, передбаченому законами України, не повинна призводити до погіршення умов та якості теплопостачання споживачам. У разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним). Договори про постачання та транспортування енергоносіїв укладаються з правонаступниками реорганізованої теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації виключно за умови погодження порядку погашення заборгованості з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання за попередній період. Учасник (засновник) теплопостачальної або теплогенеруючої організації у разі прийняття рішення про її ліквідацію забезпечує погашення боргу такої організації перед постачальниками енергоносіїв.

Проте, як встановлено вище, обставини передачі прав по управлінню майном боржника іншій особі у спосіб укладення договору управління майном сторонами суду не доведено. Відтак, наведена норма за відсутності фактичних обставин передачі майна в управління не підтверджує наявності підстав для заміни сторони її правонаступником і дає суду підстав для задоволення заяви про заміну сторони правонаступником.

Суд також звертає увагу, що заява про заміну сторони боржника правонаступником фактично обґрунтовується обставинами, які виникли та існували задовго до постановлення судом в даній справі рішення про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ». Водночас, звернення із заявою про заміну боржника здійснено лише 09.01.2020 року.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, між позивачем та відповідачем як між сторонами зобов`язання, одна з яких, на переконання позивача, має бути замінена правонаступником, відповідно до наведених норм мав бути укладений у письмовій формі договір про заміну боржника у зобов`язанні чи про переведення боргу. Однак, доказів вчинення такого правочину за час розгляду заяви сторонами не подано, пояснень стосовно укладення чи неукладення такого не наведено.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що представники обох сторін в судових засіданнях стверджували про наявність на час розгляду заяви іншої особи правонаступника замість ПП "Гарант Енерго М". Водночас, жодних доказів на підтвердження наступної заміни боржника та клопотань про заміну боржника іншою особою, ніж ПП "Гарант Енерго М", позивачем не подано. Відтак, зазначена обставина не впливає на вирішення по суті заяви Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України вих. № 14/5-6-20 від 02.01.2020 року про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Із наведених вище обставин, суд доходить висновків, що позивачем як заявником клопотання про заміну сторони її правонаступником не доведено суду наявності підстав для заміни боржника ТОВ Науково-виробничого підприємства "Енергія-Новояворівськ" на ПП «Гарант Енерго М».

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 914/69/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12.03.2020 року.

Суддя Матвіїв Р.І.