ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

05.03.2020м. ДніпроСправа № 904/280/20

за позовом Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості відповідальної недостачі в сумі 34 969,59 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

З повідомленням (без виклику) представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення вартості відповідальної недостачі в сумі 34 969,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю обставин, що свідчать про несхоронність перевізником (відповідачем) вантажу при його перевезенні, у зв`язку з чим позивачу завдана шкода у вигляді вартості відповідальної недостачі в сумі 34 969,59 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

04.02.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та заявив клопотання про застосування строку позовної давності до вимог, зазначених у позовній заяві від 03.01.2020 № 37-7578/4016, та наслідків позовної давності.

Відповідач вказав, що відповідно до статті 136 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, позови до залізниць можуть бути подані у 6-місячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, а саме - з дня видачі вантажу - з приводу відшкодування за недостачу вантажу (підпункт а абзацу 2 ст. 134 Статуту).

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що видача вантажу за всіма накладними відбувалася в період з 05.04.2019 по 03.05.2019. При цьому, позов датовано 03.01.2020, отже позивачем заявлено позовні вимоги за межами 6-місячного терміну, встановленого Статутом залізниць України.

18.02.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти тверджень відповідача та зазначив, що положення Статуту залізниць, які регулюють початок перебігу позовної давності для відшкодування збитків, що виникли у зв`язку з нестачею вантажу при перевезенні залізничним транспортом суперечать як спеціальній нормі - закону, а саме ст.315 ГК України, так і загальній - ч.3 ст.925 ЦК України. Спеціальна норма, а саме ч.5 ст.315 ГК України встановлює шестимісячний строк для пред`явлення позовів, що випливають з перевезення, лише перевізником до вантажовідправника та вантажоодержувачів.

За твердженням позивача, спеціальна норма, а саме ст.315 ГК України не містить приписів щодо позовної давності та початку її перебігу у випадках, коли претензія у відповідності до ч.ч.1 та 2 ст.315 ГК України перевізнику не пред`являлася.

Позивач зазначає, що приписи ч. 1 ст.223 ГК України щодо строків реалізації господарсько-правової відповідальності згідно яких, при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом у питаннях щодо позовної давності та її перебігу в спорах з відшкодування збитків, спричинених нестачею вантажу при перевезенні залізничним транспортом, необхідно керуватися ч. 3 ст.925 ЦК України, згідно якої, до вимог, які випливають із договору перевезення вантажу застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

На підставі викладеного, позивач вважає, що застосування до спірних правовідносин положень пунктів 134, 136 Статуту залізниць в частині, що суперечать ГК України та ЦК України, є помилковим.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на підставі наступного.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 26.12.2019 у справі № 905/487/19 зазначив, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати від 24.04.2018 у справі № 905/3245/16 (щодо застосування позовної давності), а також для формування єдиної правозастосовчої практики.

У вказаній ухвалі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 26.12.2019 у справі № 905/487/19 зазначено наступне:

"У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 905/729/18, на яку посилається скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги, сформовано висновок про те, що виходячи зі змісту положень статей 134, 136 Статуту залізниць України та статті 315 ГК України у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (частини друга, третя статті 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

Таким чином Верховний Суд у пункті 30 цієї постанови визнав правильними висновки судів попередніх інстанцій, що звернення з позовом до залізниці упродовж шести місяців після спливу шестимісячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та тримісячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію узгоджується з положеннями статті 315 ГК України.

Аналогічний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.08.2019 у справі № 910/11614/18.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 у справі №905/2303/18, зазначивши, що у розумінні статті 315 ГК України перебіг строку позовної давності починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника. При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Натомість у цій справі, суди першої та апеляційної інстанції дійшли протилежного висновку щодо початку перебігу строку позовної давності, зазначивши, що відповідно до положень статті 315 ГК України, статей 134, 136 Статуту залізниць України перебіг шестимісячного строку для пред`явлення позову до перевізника починається з часу складання комерційного акта, з огляду на те, що докази звернення позивача з претензією до відповідача відсутні. Ці висновки мотивовані з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 905/3245/16.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду за подібних правовідносин у справі № 905/3245/16 дійшов висновку, що положення статті 315 ГК України і статей 134, 136, 137 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності у позовах про відшкодування збитків (вартості нестачі вантажу), що виникають із залізничних перевезень, а перебіг строку позовної давності за такими вимогами починається з часу складення комерційного акта.".

Ухвалою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.01.2020 у справі №905/487/19, прийнято касаційну скаргу ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 12.04.2019 у справі №905/487/19 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Призначено розгляд касаційної скарги ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 12.04.2019 у справі №905/487/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Правовідносини у цій справі № 904/280/20 та у справі № 905/487/19 за характером спору та сферою правового регулювання є подібними. Висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/487/19 (щодо застосування позовної давності), має суттєве значення для вирішення спору в цій справі, враховуючи остаточність постанови Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 904/280/20 згідно з пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України до ухвалення відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зі справи № 905/487/19.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №904/280/20 до ухвалення відповідного рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зі справи №905/487/19.

Ухвала набирає законної сили 05.03.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко