ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" березня 2020 р.Справа № 408з-20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 , місто Харків
до Акціонерне товариство "Харківобленерго", місто Харків
про про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів акціонерів

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 408 від 04.03.2020), в якій останній просить: заборонити Акціонерному товариству "Харківобленерго" в особі наглядової ради Акціонерного товариства "Харківобленерго" та/або будь-яких його органів управління (крім загальних зборів акціонерів), а також будь-яким особам (у тому числі органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам), що входять до складу наглядової ради та/або інших органів управління Акціонерного товариства "Харківобленерго" та/або мають відповідно до статуту Акціонерного товариства "Харківобленерго" та/або приписів законодавства України вплив на прийняття рішень його органами управління чи рішень стосовно звільнення або призначення членів органів управління Акціонерного товариства "Харківобленерго", приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень членів дирекції Акціонерного товариства "Харківобленерго", у тому числі генерального директора ОСОБА_2 , а також приймати будь-які рішення та/або вчинювати будь-які дії, спрямовані на призначення членів дирекції та/або генерального директора Акціонерного товариства "Харківобленерго" та/або осіб, які мають право діяти від імені Акціонерного товариства "Харківобленерго" без довіреності.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки у такому випадку до завершення судового розгляду чергова зміна керівництва Акціонерного товариства "Харківобленерго" спричинить негативні наслідки для заявника, оскільки через подальші неуникні судові спори така новопризначена особа також не зможе повноцінно відновити своє право, яке існувало до його порушення.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, обґрунтування необхідності забезпечення позову, полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про таке забезпечення, а особа, яка подала відповідну заяву про забезпечення позову, повинна довести також і адекватність обраного засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог, а вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Разом з тим, дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення річних загальних зборів акціонерів компанії - АТ "Харківобленерго" від 19.01.2017. Крім того, заявником не подано до суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову.

Саме лише посилання ОСОБА_1 на те, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки у такому випадку до завершення судового розгляду чергова зміна керівництва Акціонерного товариства "Харківобленерго" спричинить негативні наслідки для заявника, на переконання суду, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, і також потребує доведення. Окрім того, суд звертає увагу заявника на те, що рішення загальних зборів Акціонерної компанії "Харківобленерго" про звільнення з посади ОСОБА_1 було прийнято з 19.04.2017, а з заявою про забезпечення позову останній звернувся тільки 04.03.2020, тобто після спливу майже трьох років.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду; недоведеність наявності фактичних обставин, з якими позивач пов`язує застосування заходу до забезпечення позову та посилання останнього лише на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 408 від 04.03.2020) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено та підписано 05.03.2020.

Суддя В.В. Рильова