УХВАЛА

м. Київ

06.03.2020Справа № 910/3106/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології Престижу" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 2-Б; ідентифікаційний код 33345300)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія "Інекобуд" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50 Б, офіс 26; ідентифікаційний код 38085206)

про стягнення 30 775, 05 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Технології Престижу" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія "Інекобуд", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором підряду № 22/04/19-Е від 22.04.2019 в розмірі 30 755, 05 грн, яка складається з суми основного боргу в розмірі 25 111, 00 грн, інфляційні втрати в розмірі 426, 87 грн, 3 % річних в розмірі 462, 32 грн та пені в розмірі 4 774, 86 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Так згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Приписами ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вказано, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вказує, що із наданої позивачем копії опису вкладення в цінний лист з відміткою поштового штемпеля від 18.02.2020 та поштової накладної № 082 вбачається, що позивачем було направлено копії позовної заяви з додатками відповідачу на адресу: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 5-б, в той час як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача є - 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 50 Б, офіс 26.

Крім того, суд вказує, що із вказаного опису також вбачається, що позивачем всупереч ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, якою закріплено обов`язок позивача направляти на адресу відповідача копії доданих до позовної заяви документів, було направлено не всі додані до позовної заяви додатки, а саме не було направлено додатки, які зазначені п. 3 та п.4 позовної заяви.

Відтак, з огляду на викладене, враховуючи, що позивачем було направлено не всі додані до позовної заяви документи, а також на невірну адресу відповідача, суд не вбачає правових підстав для прийняття наданих позивачем копій поштової накладної № 082 від 18.02.2020 та опису вкладення в цінний лист у якості належного та допустимого доказу щодо направлення позивачем копії позовної заяви на адресу відповідача.

Крім того суд вказує, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020" прожитковий мінімум працездатних осіб з січня 2020 року встановлено у розмірі 2 102, 00 грн.

Як вбачається із прохальної частини позову, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 30 755, 05 грн.

Відтак, враховуючи ціну позову (30 755, 05 грн) та те, що даний позов є позовом майнового характер, суд дійшов висновку, що позивачем повинен був бути сплачений судовий збір в розмірі 2 102, 00 грн, а докази такої сплати надані суду в порядку 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, однак вказаних доказів позивачем до позовної заяви не надано.

Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 172 та ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, то суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології Престижу" - залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Технології Престижу" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів:

- направлення (фіскальний чек та опис вкладення в цінний лист) копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- сплати судового збору (оригінал платіжного доручення) в розмірі 2102, 00 грн.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набрала законної сили 06.03.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Баранов