ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2020 р. Справа №921/729/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Гриців В.М.

Зварич О.В.

за участю секретаря судового засідання Кіри М .С.

розглянув матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" без номера від 03.01.2020 (вх. №01-05/83/20 від 08.01.2020)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 20.12.2019 (суддя Шумський І.П., повний текст складено 20.12.2019)

у справі № 921/729/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ", м Тернопіль

до відповідача 1: фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) Прохоренкова Ігоря Васильовича, с. Петриків, Тернопільський район, Тернопільська область

до відповідача 2: Приватного підприємства (далі - ПП) "Меркурій Вест", м Тернопіль

до відповідача 3: Обслуговуючого кооперативу (далі - ОК) "ЖБК "Меркурій Вест", м. Тернопіль

до відповідача 4: Тернопільської міської ради, м Тернопіль в особі :

Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, м Тернопіль

Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, м Тернопіль

про визнання недійсним та скасування наказу, дозволу та відновлення становища позивача, яке існувало до їх видання

від позивача: адвокатів Яворського А.В., Качура С.В. (ордери у справі);

від відповідача-1: ФОП Прохоренкова І.В., адвоката Степанової О.В. (ордер у справі);

від відповідача-2: не з`явились (належно повідомлений);

від відповідача-3: не з`явились (належно повідомлений);

від відповідача-4: не з`явились (належно повідомлений).

1. Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст. ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

Судове засідання фіксувалось технічними засобами згідно ст. 222 ГПК України. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 застосовано принцип розумного строку тривалості судового провадження. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020 до складу колегії входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Дубник О.П., судді: Зварич О.В., Гриців В.М.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Клопотань процесуального характеру не заявлено.

3. Короткий зміст заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" 19.12.2019 звернулось в Господарський суд Тернопільської області із заявою б/н від 19.12.2019 (вх №23195) про забезпечення позову шляхом: заборони ФОП Прохоренкову І.В., Приватному підприємству «Меркурій - Вест», Обслуговуючому кооперативу "ЖБК "МЕРКУРІЙ ВЕСТ" та іншим особам вчиняти будь-які будівельні та інші роботи, з реконструкції власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1, м. Тернопіль відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт № ТП 69; заборони органам державного архітектурно-будівельного контролю прийняття в експлуатацію об`єкта реконструкції під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі сертифіката; заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно об`єкта незавершеного будівництва - реконструкції власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль.

Позивач у своїй заяві зазначає, що спір у даній справі виник з причини проведення відповідачами реконструкції належного позивачу на праві власності приміщення під № УІ літера «К», площею 484,2 кв. м за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль, однак позивач не надавав згоди на таку реконструкцію. Заявник обгрунтовує таку заяву тим, що за інформацією із стенду, розташованому на об`єкті вбачається, що термін його здачі четвертий квартал 2020, уже збудовано десять поверхів, який є завершальним, встановлено риштування для проведення робіт із утеплення та облаштування фасаду будинку. Позивач робить висновок, що до завершення розгляду спору по суті, об`єкт, ймовірно, буде здано в експлуатацію, а це ускладнить і взагалі унеможливить поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом. На його думку, завершення будівництва об' єкта, прийняття його в експлуатацію та відповідно набуття права власності на збудоване майно фізичними особами-пайовиками однозначно призведе до протиправного позбавлення права власності позивача на його приміщення. Заявник стверджує, що предметом спору у даній справі є, фактично, спір щодо порушення права власності - вчинення дій, які в кінцевому результаті призведуть до протиправного позбавлення позивача права власності на майно. Предмет та підстави позову дають можливість пересвідчитись, що дійсно між сторонами виник спір, пов`язаний з мірами забезпечення, та існує реальна загроза невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, є, вочевидь співмірними із заявленими позовними вимогами. Дана справа може набути великого суспільного резонансу, тому вжиття відповідних заходів до забезпечення позову не лише забезпечить досягнення мети звернення з даним позовом до суду у випадку його можливого задоволення, а й попередить можливі подальші порушення прав звичайних громадян - пайовиків, які, напевно, продовжують вкладати кошти в будівництво об`єкта. Розмір статутного капіталу позивача 11 880 000,00 грн. достатньо для відшкодування можливої шкоди відповідачів, спричиненої заходами забезпечення позову.

З посиланням на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, заявник зазначає, що відсутність зустрічного забезпечення не є порушенням процесуального закону.

4. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.12.19 у даній справі в задоволенні заяви б/н від 19.12.2019 (вх №23195 від 19.12.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з поданих позивачем матеріалів вбачається, що вже на момент звернення із позовом до суду у листопаді 2019 року належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" приміщення були демонтовані в результаті розпочатих у 3-му кварталі 2018 року будівельних робіт, на цьому місці уже зведено десять поверхів багатоповерхового житлового будинку та встановлено риштування для проведення робіт із утеплення та облаштування фасаду будівлі.

Місцевим судом зроблено висновок, що заявником не обґрунтовано і не доведено наявності підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також суд зазначив, що аргумент позивача про необхідність вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову з метою надання справі великого суспільного резонансу також не може слугувати мотивом для їх вжиття.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. Позивач вважає, що оскаржувана ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального законодавства в частині недотримання судом принципу верховенства права (судом допущено подальше порушення конституційних та конвенційних прав позивача), порушено судом і завдання господарського судочинства в частині справедливого вирішення питання стосовно застосування заходу забезпечення позову. Зазначає, що суд при постановлені ухвали не взяв до уваги норму ч.1 ст. 145 ГПК України, відповідно до якої має право з власної ініціативи скасувати заходи забезпечення позову. Апелянт вважає також, що з огляду на посилання в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції на докази наявності права власності позивача на приміщення, яке реконструюються відповідачами, спростовуються твердження місцевого суду про ненадання доказів позивачем існування на момент подання заяви про забезпечення позову належного позивачеві майна за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль. Просить оскаржувану ухвалу скасувати та задоволити його заяву про забезпечення позову.

5.2. ФОП Прохоренков І.В. у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що апелянтом в порушення вимог ч.3 ст. 277 ГПК України в апеляційній скарзі не зазначено, які саме норми процесуального закону порушено судом при постановлені оскаржуваної ухвали. Вся апеляційна скарга зводиться до змісту позовної заяви, яка по суті ще не розглянута судом. Також цей відповідач вважає, що в порушення ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову не містить пропозиції зустрічного забезпечення, а види забезпечення позову є тотожними позовним вимогам, що суперечить ч. 11 ст.137 ГПК України. ФОП Прохоренков І.В. вважає, що жодних належних та допустимих доказів того, що приміщення позивача були демонтовані саме відповідачами матеріали справи не містять. Крім того, будівництво ведеться на земельній ділянці з кадастровим номером 611010000:13:013:0045, яка перебуває в орендному користуванні відповідача-1 з 2002 року. Апелянтом не обгрунтовано і не доведено наявності підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; не обгрунтовано також підстав для скасування ухвали. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

5.3. ПП "Меркурій Вест" у відзиві на апеляційну скаргу вважає її такою, що не підлягає до задоволення, оскільки заява про забезпечення позову не містить пропозиції зустрічного забезпечення; заявником не подано доказів наявності грошових коштів на поточних рахунках товариства відповідно до розміру статутного капіталу, достатніх для відшкодування можливої шкоди, завданої забезпеченням позову; відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.02.20 у розділі «види діяльності» зазначено види діяльності відповідно до класифікатора видів економічної діяльності, який втратив чинність з 31.12.12, що дає підстави зробити висновок про не здійснення господарської діяльності позивачем. Також цей відповідач зазначає, що у складі документації на реконструкцію власних будівель та споруд під багатоповерховий житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) міститься нотаріально засвідчена копія згоди позивача на реконструкцію.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів: ФОП Прохоренкова Ігоря Васильовича, ПП "Меркурій-Вест", Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Меркурій Вест" та Тернопільської міської ради, в особі: Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради і Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, про: визнання недійсним та скасування наказу Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради №114 від 13.04.2018, та затверджені ним Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Реконструкція власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль; визнання недійсним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт "Реконструкція власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль; зобов`язання ФОП Прохоренкова І.В., ПП "Меркурій-Вест", Обслуговуючий кооператив "ЖБК "Меркурій Вест" відновити те становище позивача, яке існувало до видання Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та дозволу на виконання робіт "Реконструкція власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі без відповідного дозволу позивача як співвласника тунельної печі, на підставі договору дарування тунельної печі (реєстраційне посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам записане в реєстрову книгу за № 1241 від 23.11.2005) реконструювали частину тунельної печі під літ «К», чим порушили право позивача на мирне володіння майном. У 3-му кварталі 2018 року, на місці усієї тунельної печі, розпочато реконструкцію "власних будівель та споруд" під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та житловим будинком спеціалізованого типу (гуртожиток), за адресою: Тернопільська область, м Тернопіль, пров Цегельний, 1, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт № ТП 69.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.12.2019 відкрито провадження у справі №921/729/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у даній справі призначено на 09.01.2020.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" 19.12.2019 звернулось в Господарський суд Тернопільської області із заявою б/н від 19.12.2019 (вх №23195) про забезпечення позову шляхом: заборони ФОП Прохоренкову І.В., Приватному підприємству «Меркурій - Вест», Обслуговуючому кооперативу "ЖБК "МЕРКУРІЙ ВЕСТ" та іншим особам вчиняти будь-які будівельні та інші роботи, з реконструкції власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1, м. Тернопіль відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт № ТП 69; заборони органам державного архітектурно-будівельного контролю прийняття в експлуатацію об`єкта реконструкції під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі сертифіката; заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно об`єкта незавершеного будівництва - реконструкції власних будівель та споруд під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями господарського призначення та житловий будинок спеціалізованого типу (гуртожиток) за адресою: провулок Цегельний, 1 м. Тернопіль.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частини перша і третя статті 137).

Відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпеченням позову обмежуються суб`єктивні права, свободи та інтереси відповідачів з метою реалізації в майбутньому рішення суду та задоволених вимог позивача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вимоги ч. 11 ст.137 ГПК України, необхідно з`ясувати, чи тотожні за змістом заявлені заходи забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог, та суд не повинен вживати заходів забезпечення позову, якщо здійснення таких заходів забезпечення позову практично є задоволенням заявлених позовних вимог, і при цьому спір не вирішується по суті. (Така правова позиція викладена Верховним Судом у справах № 906/824/17 (ухвала від 07.08.2018) та № 902/483/18 (постанова від 21.01.2019).

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Суд першої інстанції зробив висновок, що з поданих позивачем матеріалів вбачається, що вже на момент звернення із позовом до суду у листопаді 2019 року тунельна піч була демонтована. А саме, за наслідками розпочатих у 3-му кварталі 2018 року будівельних робіт, на цьому місці уже зведено десять поверхів багатоповерхового житлового будинку та встановлено риштування для проведення робіт із утеплення та облаштування фасаду будівлі. Аргумент позивача про необхідність вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову з метою надання справі великого суспільного резонансу також не може слугувати мотивом для їх вжиття.

Доводи апеляційної скарги передусім стосуються з`ясування обставин обґрунтованості заявлених позовних вимог, доводи апелянта є фактично тотожними зі змістом заявлених позовних вимог, зводяться до оцінки обставин справи, які мають бути досліджені під час розгляду справи по суті Господарським судом Тернопільської області; види забезпечення позову є тотожними позовним вимогам, що суперечить ч. 11 ст.137 ГПК України. Апелянтом не доведено порушення судом норм процесуального закону при постановлені оскаржуваної ухвали, у зв`язку із чим його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Що стосується відсутності пропозиції зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову, то у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ГПК України це є правом суду, а не обов`язком вимагати від особи, яка подала заяву про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (постанова Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.271 України).

Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач не довів, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом порушені норми процесуального закону як необхідної передумови для скасування прийнятого судового рішення.

8. Судові витрати.

Понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алігатор ІІ" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 20.12.2019 р. у цій справі без змін.

Судові витрати за її розгляд покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.03.2020 року.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Зварич О.В.