ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3780/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторітеллерз" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 114)
до Фізичної особи - підприємця Шарої Людмили Олегівни ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 379948,00 грн.
за участю представників:

від позивача - Маліновська З.Г., довіреність №2020-1 від 27.12.2019, адвокат

від відповідача - Носов К. В., ордер №1008437 від 30.01.2020, адвокат

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторітеллерз" до Фізичної особи - підприємця Шарої Людмили Олегівни про стягнення 379948,00 грн. безпідставно набутого майна. В обґрунтування позову позивач посилається на відсутність підстави, на якій позивачем були сплачені відповідачу грошові кошти, а тому грошові кошти у розмірі 379948,00 грн. отримані відповідачем помилково і є безпідставно набутим майном. В якості правового обґрунтування позову посилається на норми ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 02.01.2020 о 12:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 02.01.2020 підготовче засідання відкладено на 16.01.2020 о 12:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2020 об 11:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2020 розгляд справи по суті відкладено на 25.02.2020 на 12:00.

18.02.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву (вх. № 4176) з відзивом на позовну заяву.

25.02.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву (вх. № 4942).

25.02.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від позивача надійшла заява про визначення попереднього розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу (вх. № 4943).

З метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, що розглядається, а також враховуючи те, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України, протокольно ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву задоволено, відзив з додатковими документами досліджено та приєднано до матеріалів справи.

В судовому засіданні 25.02.2020 позивач заявлений позов підтримав повністю. В обґрунтування позовних вимог наголошує на тому, що як на момент перерахування коштів у період з 30.07.2019 по 06.09.2019, так само як і на дату подання даного позову, між позивачем та відповідачем не було досягнуто остаточної згоди щодо істотних умов співпраці з надання послуг художника - постановника, тому зазначені грошові кошти у загальному розмірі 379948,00 грн. були перераховані бухгалтером ТОВ "Сторітеллз" на поточний рахунок відповідача помилково, з урахуванням чого, позивач, посилаючись на норми статті 1212 ЦК України, просить суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на свою користь 379948,00 грн. безпідставно набутого майна.

Відповідач в судовому засіданні 25.02.2020 із позовними вимогами не погоджується повністю з огляду на їх нормативну та документальну необґрунтованість. В обґрунтування своїх заперечень наголошує на тому, що наявні в матеріалах справи докази свідчать те, що між сторонами існують зобов`язання, які мають ознаки договору надання послуг, предметом якого є надання послуг художника-постановника під час зйомок web-серіалу. Сторони добровільно частково виконали зобов`язання за таким договором, оскільки позивачем частково сплачено вартість послуг у розмірі 379948,00 грн., а відповідачем виконано обумовлену послугу художника-постановника зі зйомок web-серіалу «Київська зірка 2». Також, відповідачем вказано, що спроба тиску на відповідача з боку позивача пов`язана з тим, що без наявності оригіналів документів щодо наданих ФОП Шара Л.О. послуг, позивач позбавлений права повністю передати майнові права на об`єкти інтелектуальної власності, створені в результаті зйомок веб-серіалу «Київська зірка 2» кінцевому замовнику зйомок - оператору мобільного зв`язку Kyivstar, а отже кінцевий замовник не має права використання створеного в процесі зйомок об`єкту права інтелектуальної власності. Так, відповідачем наголошено про те, що з метою запобігання незаконного використання об`єкту права інтелектуальної власності відповідач звернувся із скаргою до компанії YouTube (GoogleLLC) (DMCAComplaints 901 CherryAve.SanBruno, CA 94066 USA), за результатами перевірки доводів скарги, відповідача визнано автором, відповідно до ст. 17 Закону України "Про авторські і суміжні права", а відео, як таке, що порушує авторське право, було тимчасово заблоковано, про що відповідач посилається на скріншот електронного листа компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 (GoogleLLC). Крім того, відповідач звернулась із листом-вимогою від 19.11.19 до кінцевого замовника зйомок - оператора мобільного зв`язку Kyivstar- ПрАТ «Київстар», відповіді на даний час не отримано.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 25.02.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, господарським судом встановлено наступне.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що у період з 30.07.2019 по 06.09.2019 позивачем були перераховані на поточний рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 379948,00 грн., при цьому посилається на платіжні доручення: № 82 від 30.07.2019 на суму 106383,00 грн., № 95 від 05.08.2019 на суму 85110,00 грн., № 99 від 08.08.2019 на суму 117100,00 грн., № 114 від 19.08.2019 на суму 53200,00 грн., № 121 від 05.09.2019 на суму 13340,00 грн., № 127 від 06.09.2019 на суму 4815,00 грн. (а.с. 49-54).

У призначенні платежу вказаних платіжних доручень вказано, що оплата здійснюється за послуги художника - постановника при створенні web-серіалу "Київська зірка 2" та вказано реквізити договору №1507-ХП від 15.07.2019.

У позові та під час розгляду справи позивачем в обґрунтування позову наголошено, що на момент перерахування коштів, так само як і на дату подання даного позову, між позивачем та відповідачем не було досягнуто остаточної згоди щодо істотних умов співпраці з надання послуг художника - постановника і зазначені грошові кошти були перераховані бухгалтером ТОВ "Сторітеллз" на поточний рахунок відповідача помилково.

З урахуванням вищенаведеного, позов обґрунтовано наявністю підстав для застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України.

Позивачем у позові також вказано, що 30.10.2019 відповідачу було надіслано Вимогу, в якій позивач просив у строк до 03.11.2019 підписати договір та акт прийому-передачі на зазначену суму, а в разі, якщо договір та акт прийому - передачі підписано не буде, то повернути сплачені кошти у сумі 379948,00 грн. Проте відповідач відповіді не надав та сплачені кошти позивачу не повернув.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач із позовними вимогами не погодився повністю з огляду на їх нормативну та документальну необґрунтованість, зазначаючи про те, що між сторонами існують правовідносини щодо яких було досягнуто усної домовленості про залучення відповідача в якості художника-постановника до виробництва web-серіалу з робочою назвою «Київська зірка 2» для реклами оператора мобільного зв`язку Kyivstar. Так, в липні 2019 року сторонами було погоджено умови подальшої співпраці, за якими позивач замовив надання відповідачем комплексу послуг художника-постановника для створення веб-серіалу за загальною ціною, яка була погоджена сторонами у розмірі 655000,0 грн. Надання послуг та участь у знімальному процесі були розпочаті відповідачем у липні 2019 року та тривали до вересня 2019 року. Так, незважаючи на намагання відповідача письмово оформити договірні відносини, позивач під різними приводами весь час співпраці уникав укладення письмового договору. Незважаючи на це, протягом липня-вересня 2019 позивач платіжними дорученнями перерахував на банківський рахунок відповідача грошові кошти у загальному розмірі 379948,00 грн. Станом на теперішній час позивач оплатив лише 58 % від погодженої сторонами суми за надання відповідачем послуг художника-постановника при виробництві web-серіалу «Київська зірка 2». При цьому, відповідачем вказано, що позивач, отримавши надані відповідачем протягом липня-вересня 2019 року послуги художника-постановника, вирішив штучно занизити попередньо узгоджену вартість послуг та недоплатити залишок їх вартості відповідачу, у зв`язку з чим відмовився надавати відповідачу екземпляр підписаного договору №1507-ХП від 15.07.19 із погодженою ціною послуг у розмірі 655000,0 грн. Враховуючи наведене, відповідачем було прийнято рішення щодо припинення подальшої співпраці із позивачем до моменту належного оформлення договірних відносин та погашення заборгованості за вже надані послуги. Відповідачем наголошено, що саме через недобросовісність позивача не був підписаний не лише Договір, а й Акт прийому-передачі наданих послуг та майнових прав на створені в ході їх надання об`єкти інтелектуальної власності. 30.11.19 відповідач засобами поштового зв`язку отримала від позивача заяву на повернення помилково сплачених коштів, до якої було надано проект Договору про надання послуг від 15.07.19 №1507-ХП, проект Акту прийому-передачі наданих послуг від 24.09.19 до Договору про надання послуг від 15.07.19 №1507-ХП та копії платіжних доручень про перерахування ФОП Шара Л.О. грошових коштів за послуги художника-постановника при створенні web-серіалу «Київська зірка 2» за Договором №1507- ХП від 15.07.19 на загальну суму 379948,0 грн. При цьому, відповідачем наголошено, що вказана заява позивача містила дві взаємовиключні вимоги, а саме: - або підписати у строк до 03.11.19 Договір про надання послуг від 15.07.19 №1507-ХП та Акту прийому-передачі наданих послуг від 24.09.19 та «вважати ситуацію вичерпаною» (тобто не повертати «помилково» сплачені кошти у сумі 379948,0 грн.); - або, у випадку не підписання у строк до 03.11.19 Договору про надання послуг від 15.07.19 № 1507-ХП та Акту прийому-передачі наданих послуг від 24.09.19, повернути у строк до 05.11.19 помилково сплачені грошові кошти у сумі 379948,0 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем також зазначено, що наявні в матеріалах справи докази доводять те, що між сторонами існують зобов`язання, які мають ознаки договору надання послуг, предметом якого є надання послуг художника-постановника під час зйомок web-серіалу. Тому відповідачем наголошено, що сторони добровільно частково виконали зобов`язання за таким договором, оскільки позивачем частково сплачено вартість послуг у розмірі 379948,00 грн., а відповідачем виконано обумовлену послугу художника-постановника зі зйомок web-серіалу «Київська зірка 2».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Водночас, відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Отже, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у вигляді розірвання договору.

Відтак, задля застосування до спірних правовідносин у справі ст. 1212 Цивільного кодексу України, необхідно встановити факт наявності або відсутності між сторонами у справі договірних правовідносин, які б свідчили про наявність або відсутність правових підстав для перерахування заявлених до стягнення грошових коштів.

Із обставин справи вбачається, що у даному разі між сторонами склалися господарські правовідносини та виникли зустрічні права та обов`язки на підставі договору про надання послуг у спрощеній формі, під час виконання якого, між сторонами виникли розбіжності, які станом на час розгляду даної справи залишилися не вирішеними.

Так, із наявних у матеріалах справи належним чином засвідчених копій платіжних доручень: № 82 від 30.07.2019 на суму 106383,00 грн., № 95 від 05.08.2019 на суму 85110,00 грн., № 99 від 08.08.2019 на суму 117100,00 грн., № 114 від 19.08.2019 на суму 53200,00 грн., № 121 від 05.09.2019 на суму 13340,00 грн., № 127 від 06.09.2019 на суму 4815,00 грн. (а.с. 49-54), вбачається, що у призначенні платежу вказано: "Оплата за послуги художника-постановника при створенні web-серіалу "Київська зірка 2" та вказано реквізити договору №1507-ХП від 15.07.2019 (т.с. І а.с. 55). Факт участі відповідача у знімальному процесі, позивачем не заперечується.

Судом враховано, що web-серіал «Київська зірка 2» наявний у вільному доступі в мережі Інтернет (YouTube): https: // www. уоutube. соm ІНФОРМАЦІЯ_2 watch ІНФОРМАЦІЯ_3 g9uS0-AMzk 8, який зазначено у п. 1.1. договору №1507-ХП від 15.07.2019 (т.с. І а.с. 55).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, наявність договірних правовідносин з надання послуг між сторонами є тією правовою підставою, яка виключає можливість застосування до спірних правовідносин правил ст. 1212 ЦК України. Наявні матеріали свідчать про те, що дії позивача щодо сплати відповідачу грошових коштів стосуються виконання обов`язку про оплату послуг художника - постановника при створенні web-серіалу "Київська зірка 2" за Договором №1507-ХП від 15.07.2019.

Про ідентифікацію цих платежів як договірних свідчать реквізити номеру договору вказані у призначені платежу.

Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу на зміст Заяви позивача про повернення помилково сплачених коштів, яка містить вимогу про повернення помилково сплачених коштів виключно у разі не підписання відповідачем Договору про надання послуг від 15.07.19 №1507-ХГ1 та Акту прийому-передачі наданих послуг від 24.09.19 до Договору про надання послуг від 15.07.19 №1507-ХП (а.с. 48).

Судом також враховано відображення позивачем у Податковому розрахунку за формою № 1ДФ за 3 квартал 2019 року відомостей про виплату ФОП Шара Л.О. доходу в сумі 379948,00 грн., а також відображенням відповідачем у Книзі обліку доходів платника єдиного податку сум доходів, отриманих від ТОВ "Сторітеллерз" за надані послуги по створенню web-серіалу "Київська зірка 2".

Зазначене унеможливлює застосування до спірних відносин між сторонами положень ст.1212 ЦК України, адже між сторонами існували договірні зобов`язання, Відповідач брав участь у знімальному процесі, на виконання існуючих договірних відносин позивачем перераховано відповідні кошти.

Аналогічна правова позиція неодноразово висвітлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у справах №№ 910/9072/17 та 910/1238/17. Так, Верховний Суд зазначив, що оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

В даному разі, відсутність підписаного між сторонами договору не свідчить про відсутність договірних правовідносин між сторонами.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову та звертає увагу на те, що права позивача можуть бути захищені на підставі правових норм, які регулюють договірні відносини сторін з надання послуг та стосуються наслідків порушення його умов або його невиконання.

Розподіл судових витрат.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи висновки господарського суду про відмову у задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору у даному разі покладаються на позивача.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зроблено заяву про наявність витрат на професійну правничу допомогу та про те, що докази таких витрат будуть подані до суду в строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

28.02.2020 представником відповідача подано клопотання про подання доказів понесення витрат на правничу допомогу (вх. № 5335), тобто, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У вказаному клопотанні представник позивача просить покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

За таких обставин суд вважає за доцільне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 11.03.2020 року об 11:30 год. в приміщенні Господарського суду Харківської області (61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під`їзд, 2-й поверх, зал № 224).

Відповідачу представити оригінали доказів понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу. Зобов`язати відповідача надіслати ці докази разом із клопотанням про стягнення судових витрат з доданими до нього документами негайно позивачеві.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "04" березня 2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв