ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6240/19

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Приватного підприємства "Кримстройдизайн", м. Дніпро

третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м. Дніпро

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , м. Дніпро

про визнання недійсним пунктів 4.5, 9.7, 9.8 статуту підприємства

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Копань В.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

вд третьої особи 1: Пелих ОСОБА_4

від третьої особи 2: не з`явився

вільний слухач: ОСОБА_5

ПРОЦЕДУРА

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного підприємства "Кримстройдизайн" і просить суд визнати недійсним статут Приватного підприємства "Кримстройдизайн" зареєстрований 02.12.2010 під номером запису 1029790, в частині:

- пункту 4.5 статуту: "Підприємство має право за згодою власників продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям та приватним особам, здавати в оренду, а також безкоштовно в тимчасове користування належні йому будови, споруди, транспортні засоби, інвентар, сировину і інші матеріальні цінності, списувати їх з балансу.";

- пункту 9.7 статуту: "Директор має право підписувати будь-які господарські договори на суму, яка не перевищує 150 000,00 гривень, а на суму, яка перевищує 150 000,00 гривень тільки з виключного дозволу власників підприємства.";

- пункту 9.8 статуту: "Директор має право підписувати будь-які господарські договори по відчуженню нерухомості, яка належить підприємству тільки з виключного дозволу власників підприємства.".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 22.01.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 залучено третю особу - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 та третю особу - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 .

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 відкладено підготовче засідання на 05.02.2020.

05.02.2020 третя особа-1: ОСОБА_2 надав докази для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 25.02.2020.

У судове засідання 25.02.2020 представники позивача, відповідача та третьої особи-2 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзив на позов не подав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

25.02.2020 розглянуто справу по суті: заслухано виступ третьої особи-1, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

У судовому засіданні 25.02.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2010 було прийнято та зареєстровано останню редакцію статуту Приватного підприємства "Кримстройдизайн". Згодом виявилось, що пункти 4.9, 9.7 та 9.8 статуту суперечать діючому законодавству України та є в його розумінні недійсними, оскільки встановлюють інші правила визначення кворуму та кількості голосів власників для прийняття рішень, ніж встановлено діючим законодавством України.

Позивач ґрунтує свої вимоги з посиланням на Закон України «Про підприємства в Україні», Закон України «Про господарські товариства» у редакції, яка діяла на час прийняття редакції Статуту та в редакції, яка діє на час розгляду справи у суді. Також позивач покликається на статтю 98 Цивільного кодексу України.

Позивач уважає, що для прийняття рішення про відчуження майна товариства достатній кворум 60 відсотків голосів.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Позиція третьої особи-1

Третя особа-2 не скористалась своїм процесуальним правом на подання письмових пояснень з приводу обставин, викладених у позовній заяві.

Усно під час судових засідань третя особа -1 вказала про те, що категорично не погоджується з позовом, уважає Статут підприємства законним, а дії позивача такими, що спрямовані на незаконне заволодіння майном товариства та його відчуження без згоди усіх учасників товариства.

Позиція третьої особи-2

Третя особа-2 не скористалась своїм процесуальним правом на подання письмових пояснень з приводу обставин, викладених у позовній заяві.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

До матеріалів справи подано копію Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» (арк. с. 18-26).

Відповідно до преамбули Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН», цей статуту було затверджено рішенням власників Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» від 17.11.2010. Державна реєстрація змін до установчих документів проведена 02.12.2010 за № 1029790.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН», Приватне підприємство «КРИМСТРОЙДИЗАЙН», що іменується надалі підприємство, засновується на приватній формі власності, яка є спільною частковою власністю громадян України, що іменуються надалі власники:

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 08 жовтня 1999 року;

ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії № НОМЕР_4 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 09 квітня 1997 року;

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , що мешкає за адресою АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 29 серпня 1996 року.

Пунктом 1.2. встановлено, що в своїй діяльності підприємство керується Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України і Законами України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», «Про господарські товариства», «Про зовнішньоекономічну діяльність», іншими законодавчими актам України та цим Статутом.

Згідно пункту 5.1 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» статутний фонд (капітал) підприємства складає 4000000,00 (чотири мільйони) гривень.

Пунктом 5.2 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» передбачено, що між власниками статутний фонд (капітал) розподіляється на частки згідно договору:

ОСОБА_2 25% статутного фонду (капіталу), що в сумі становить 1000000,00 (один мільйон) гривень;

ОСОБА_6 25% статутного фонду (капіталу), що в сумі становить 1000000,00 (один мільйон) гривень;

ОСОБА_1 50% статутного фонду (капіталу), що в сумі становить 2000000,00 (два мільйона) гривень.

Відповідно пункту 8.1 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» власники мають право:

- брати участь в управлінні справами підприємства в порядку, передбаченому Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Статутом.

Пунктом 9.1 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» встановлено, що управляння підприємством здійснюється директором згідно із статутом. Підприємство самостійно визначає структуру управління, установлює штати.

До виняткової компетенції власників відноситься:

- визначення основних направлень, діяльності підприємства та затвердження планів та звіті про їх виконання;

- затвердження та внесення змін у Статут підприємства;

- призначення ревізійної комісії;

- затвердження річних результатів діяльності підприємства включаючи, за наявністю дочірнього підприємства, затвердження звітів та висновків ревізійної комісії, порядку розподілу продукту, визначення порядку покриття збитків;

- створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій, представництв, затвердження їх статутів та положень;

- винесення рішень про залучання до майнової відповідальності посадових осіб підприємства;

- затвердження правил процедури ті інших внутрішніх документів підприємства, визначення організаційної структури підприємства;

- визначення умов оплати праці посадових осіб підприємства, його дочірніх підприємств, філій, представництв;

- прийняття рішень про припинення діяльності підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

При необхідності власники можуть прийняти рішення по будь якому іншому питанню діяльності підприємства або передачу частини своїх прав у компетенцію дирекції.

Згідно пункту 4.5 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» підприємство має право за згодою власників продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям та приватним особам, здавати в оренду, а також безкоштовно в тимчасове користування належні йому будови, споруди транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріали цінності, списувати їх з балансу.

Пунктом 9.7 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» встановлено, що директор має право підписувати будь які господарські договори на суму, яка не перевищує 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а на суму, яка перевищує 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень тільки з виключного дозволу власників підприємства.

Директор має право підписувати будь які господарські договори по відчуженню нерухомості, яка належить підприємству тільки з виключного дозволу власників підприємства (пункт 9.8 Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН»).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

З преамбули Статуту (в редакції від 17.11.2010) вбачається, що Приватне підприємство «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» було створено 19.09.2006, про що здійснено запис про державну реєстрацію №0029790.

Зі змісту Статуту Приватного підприємства «КРИМСТРОЙДИЗАЙН» вбачається, що відповідач не є господарським товариством, а є приватним підприємством.

На час затвердження редакції Статуту, яка оскаржується, а також й на день державної реєстрації відповідача - 19.09.2006, Закон України «Про підприємства в Україні» вже втратив чинність. Тому суд відхиляє усі доводи позивача з посиланням на норми цього Закону.

Також позивач обґрунтовує позов тим, що оскаржувані пункти Статуту не відповідають Закону України «Про господарські товариства» в редакції, яка діяла на час затвердження її останньої редакції, тобто на 17.11.2010.

Аналізуючи такі доводи позивача суд зазначає таке.

Відповідно до статті 63 Господарського кодексу України (види та організаційні форми підприємств) передбачено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи) (частина 1 статті 63 ГК)

Згідно статті 113 Господарського кодексу України, приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб. (частина 5 статті 63 ГК).

Відтак, особливості правового статусу приватного підприємства визначені у статтях 63 та 113 Господарського кодексу України. Відповідно приватне підприємство, яке діє на основі приватної власності є корпоративним підприємством та передбачає спільне управління справами у тому числі (але не виключно) через органи, що ними створюються.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 17.11.2010 учасниками приватного підприємства «Кримстройдизайн» були 3 фізичні особи ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Як унормовано частиною 3 статті 128 Господарського кодексу України (громадянин у сфері господарювання) громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність:

- безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється;

- із залученням або без залучення найманої праці;

- самостійно або спільно з іншими особами.

Громадянин здійснює управління заснованим ним приватним підприємством безпосередньо або через керівника, який наймається за контрактом. У разі здійснення підприємницької діяльності спільно з іншими громадянами або юридичними особами громадянин має права та обов`язки відповідно засновника та/або учасника господарського товариства, члена кооперативу тощо, або права і обов`язки, визначені укладеним за його участі договором про спільну діяльність без створення юридичної особи.

Вказана стаття не передбачає створення у приватному підприємстві таких саме органів, як це передбачено у господарському товаристві, а лише унормовує, що обсяг прав та обов`язків громадянина, який є засновником приватного підприємства є таким самим, як у учасника господарського товариства або члена кооперативу тощо.

Зважаючи на те, що відповідач не є господарським товариством, а є приватним підприємством, норми Закону України «Про господарське товариство» (які діяли на час затвердження Статуту в редакції від 17.11.2010) до нього у повній мірі не застосовуються.

Позивач вказує на те, що оскаржувані пункти Статуту не відповідають статті 98 Цивільного кодексу України.

Стаття 98 Цивільного кодексу України має назву «Загальні збори учасників товариства»

Відповідно до цієї статті загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Суд уважає, що стаття 98 Цивільного кодексу України не може бути застосована до Приватного підприємства «Кримстройдизайн», оскільки нею врегульовано порядок прийняття рішень таким органом як загальні збори товариства.

Натомість, як вбачається зі змісту Статуту відповідача, ним не передбачено такого органу управління.

Так відповідно до Розділу 8 Статуту «Права та обов`язки власників підприємства» власники мають право:

- брати участь в управлінні справами підприємства в порядку, передбаченому Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Статутом;

- брати участь в розподіленні прибутку підприємства та одержувати його частку (дивіденди);

- вийти в установленому порядку зі складу підприємства;

- отримувати інформацію відносно діяльності підприємства, стану його майна, прибутку та збитків;

- за вимогою власника підприємство зобов`язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти підприємства про його діяльність, протоколи зборів органів управляння, протоколи ревізійної комісії;

- вносити пропозиції на розгляд вищого органу управління та інших органів підприємства.

Розділ 9 Статуту «Управління підприємством» передбачає, що управління підприємством здійснюється директором згідно із Статутом (п.9.1 Статуту)

Також пунктом 9.1 Статуту перелічені питання, які відносяться до виключної компетенції власників підприємства.

Повноваження директора передбачені пунктом 9.2 Статуту, а обмеження його повноважень, викладені, зокрема у оскаржуваних пунктах 9.7 та 9.8.

У пункті 9.9 Статуту встановлено, що контроль за фінансовою та господарською діяльністю підприємства здійснюється ревізійною комісією, а також згідно з рішенням власників може призначатись аудиторська перевірка.

З огляду на викладене, Господарський кодекс України яким врегульовано такий вид підприємства як приватне підприємство не тільки не вимагає, щоб у приватному підприємстві органом управління були загальні збори, але й не передбачає цього.

Статут відповідача також не передбачає такого органу управління та його повноважень.

Зважаючи на викладене, доводи позивача про невідповідність спірних пунктів Статуту нормам Закону України «Про господарські товариства», якими врегульовано визначення кворуму та кількість голосів, які необхідні для прийняття того чи іншого рішення відхиляються судом як необґрунтовані.

Тому пункт 4.5 Статуту, а також пункти 9.7 та 9.8 Статуту за своїм змістом повністю узгоджуються з частиною 3 статті 128 Господарського кодексу України, відповідно до якої громадянин здійснює управління заснованим ним приватним підприємством безпосередньо або через керівника, який наймається за контрактом, а також зі статтями 63, 113 Господарського кодексу України.

Надаючи оцінку іншим доводам сторін, а також інших учасників судового процесу, судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдатисвої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржитийого та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зважаючи на викладене, суд надав оцінку усім аргументам сторін та учасникам справи, які відносяться до предмета спору.

З огляду на викладене, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 1 921,00 грн слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) до Приватного підприємства "Кримстройдизайн" (49000, м. Дніпро, пр. О. Поля, 28А; ідентифікаційний код 34589405), за участю третьої особи - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), за участю третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) про визнання недійсним пунктів 4.5, 9.7, 9.8 статуту підприємства - відмовити повністю.

Судовий збір у розмірі 1 921,00 грн покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст складено 05.03.2020

Суддя Я.С. Золотарьова