РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2020Справа № 910/11884/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/11884/19

за позовом Громадської організації "Костянтинівська районна організація

українського товариства мисливців і рибалок"

до 1) Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної

військово-цивільної адміністрації;

2) Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства

Державного агентства лісових ресурсів України;

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок

Святого Трифона"

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору

За участю представників сторін:

від позивача: Яворовський Г.Л., довіреність № 1 від 02.09.2019;

Севрюкова В.В., довіреність № 2 від 02.09.2019;

Нурдінов В.А., в.о.голови, наказ № 9/К-1 від 24.01.2019;

від відповідача-1,2: не з`явились;

від відповідача-3:Чередніченко М.М., довіреність № б/н від 31.10.19.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Громадська організація "Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок"звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до 1) Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації та 2) Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оспорюваними розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 "Про надання в користування мисливський угідь на території Костянтинівського району Донецької області Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона" та укладеним на підставі цього розпорядження Договором про умови ведення мисливського господарства від 19 листопада 2018 року порушено переважне право позивача на користування мисливськими угіддями, якими останній користувався з 1998 року.

Крім того, відповідач-1 надав у користування ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" спірні мисливські угіддя в Костянтинівському районі Донецької області без укладання відповідних договорів ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" з користувачами земельних ділянок, що є порушенням вимог ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11884/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 10.10.2019.

04.10.2019 на адресу суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

08.10.2019 на електронну адресу суду від представника ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" надійшли клопотання про проведення справи у режимі відеоконференції та відкладення судового засідання.

09.10.2019 на електронну адресу суду від представника ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" надійшли клопотання про відкладення судового засідання.

10.10.2019 на адресу суду від ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" надійшли пояснення третьої особи щодо позову по справі № 910/11884/19.

Присутні у підготовчому засіданні 10.10.2019 представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та надали суду для огляду оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви.

Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явились.

Суд залишив без розгляду всі клопотання, подані ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона", оскільки статусу третьої особи без самостійних вимог особа набуває після винесення відповідної ухвали господарським судом (ст. 50 ГПК України). Проте, на день розгляду справи ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" судом до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог не залучалось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 відкладено підготовче засідання у справі № 910/11884/19 на 31.10.2019.

15.10.2019 на електронну адресу суду від представника ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" надійшло клопотання про залучення третьої особи.

22.10.2019 на адресу суду від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача-2, в якому останній також не визнає позовні вимоги.

29.10.2019 через канцелярію господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, уточнення позовних вимог, витребування доказів та визначення правового статусу сторони у справі.

31.10.2019 на електронну адресу суду від представника ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" надійшло клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції.

Присутній у підготовчому засіданні 31.10.2019 представник позивача просив задовольнити клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, про витребування доказів та визначити правовий статус ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" як відповідача-3, оскільки останній виступає стороною оспорюваного позивачем Договору про умови ведення мисливського господарства від 19 листопада 2018 року.

Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явились.

Суд, розглянувши клопотання позивача та враховуючи предмет і підстави позову, визнав клопотання позивача про долучення додаткових доказів, уточнення позовних вимог, витребування доказів та визначення правового статусу ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" як відповідача-3 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, у зв`язку з залученням ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" до участі у справі в якості відповідача-3, суд відмовив у задоволенні клопотання останнього про залучення ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Крім того, виходячи з підстав заявлених позовних вимог та з огляду на необхідність встановлення обставин, що входять до предмету доказування по справі, у зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості самостійно отримати необхідні докази, з урахуванням приписів ч.4 ст.74, ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про витребування у відповідачів доказів, зазначених позивачем у поданому клопотанні.

Також, суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона" в задоволенні клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/11884/19 строком на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі № 910/11884/19 на 28.11.2019.

25.11.2019 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-3 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

25.11.2019 на електронну адресу Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона" надійшов відзив на позовну заяву.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва 26.11.2019, 27.11.2019 від позивача також були отримані клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

27.11.2019 на електронну адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

28.11.2019 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшли витребувані судом докази.

Присутній у підготовчому засіданні 28.11.2019 представник відповідача-3 просив надати йому час на ознайомлення з наданими до справи додатковими доказами.

Представники відповідачів-1,2 у підготовче засідання не з`явились.

Представник позивача не заперечував щодо відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 відкладено підготовче засідання у справі № 910/11884/19 на 12.12.2019.

12.12.2019 через канцелярію суду від представника відповідача-3 надійшло клопотання про витребування доказів.

Присутній у підготовчому засіданні 12.12.2019 представник позивача просив долучити до матеріалів справи додаткові докази.

Однак, суд відмовив у задоволенні усного клопотання представника позивача, оскільки такі докази подавались представником без дотримання вимог ст. 169, 170 ГПК України.

Представник відповідача-3 підтримав подане через канцелярію суду клопотання про витребування доказів.

Суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача-3 про витребування доказів, оскільки останнє не відповідає положенням ст. 81 ГПК України.

Представники відповідачів-1,2 у підготовче засідання не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 відкладено підготовче засідання у справі № 910/11884/19 на 16.01.2020.

18.12.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

16.12.2019 та 02.01.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

В підготовче засідання 16.01.2020 з`явились представники позивача, які позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача-3 проти позову заперечив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.02.2020.

Присутній в судовому засіданні 20.02.2020 представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача-3 проти позову заперечував.

Представники відповідачів-1,2 правом на участь у судовому засіданні не скористалися. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не подавали.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 20.02.2020, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач в позові, на підставі рішення Донецької обласної ради №23/2-33 від 08.07.1998 року «Про надання в користування мисливських угідь області в користування мисливсько-рибальським господарствам та мисливським лісництвам» позивачу строком на 15 років було надано у постійне користування мисливські угіддя площею 51 728,1415 га (раніше площа була значно більшою 84374 га), які знаходяться в Костянтинівському районі Донецької області.

08 квітня 2016 року, у зв`язку із закінченням терміну дії рішення Донецької обласної ради номер №23/2-33 від 08.07.1998 року, позивачем направлено до Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства пакет документів для подання його до Донецької обласної ради на прийняття рішення про закріплення у користування громадській організації Костянтинівська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок Донецької області строком на 15 років.

13.04.2016 року Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства направило до Державного агентства лісових ресурсів України лист №03-158 «Щодо закріплення мисливських угідь», відповідно до якого управління просило розглянути та направити на погодження матеріали, щодо надання у користування мисливських угідь Костянтинівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок загальною площею 51728,1415 га до Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації.

Державне агентство лісових ресурсів України листом від 20.05.2016 року за №03-11/2970-16 направило до Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації на погодження матеріали щодо надання у користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області Костянтинівській районній організації українського товариства мисливців і рибалок, загальною площею 51728,1415 га на строк не менше як 15 років.

Разом з цим, враховуючи клопотання Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства з метою підготовки Подання до Донецька обласної ради листами від 18.03.2016 року №03-11/1451-та від 13.05.2016 року №03-16/2821-16 Державне агентство лісових ресурсів України направило на погодження до Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, матеріали щодо надання у користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області громадській організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» загальною площею 52677,9900 га на строк не менше ніж 15 років та Колективного підприємства «Мисливське господарство «ТКБ» загальною площею 5880,52 га на строк не менше 15 років.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації «Про погодження надання в користування мисливських угідь на території Донецької області» від 22.04.2016 року №312 погоджено надання в користування мисливських угідь на території Донецької області строком на 15 років, зокрема, Колективному підприємству «Мисливське господарство «ТКБ» площею 5882,5200 га.

Під час розгляду документів громадської організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» та Костянтинівської районної організації УТМР з`ясувалось, що межі мисливських угідь, які пропонується для надання трьом мисливським організаціям на території Костянтинівського району, перетинаються та у деяких частинах відбувається їх накладення одне на одного.

Для розв`язання цієї ситуації керівництвом облдержадміністрації було запропоновано Колективному підприємству «Мисливське господарство «ТКБ» спільно з громадською організацією «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» та Костянтинівською районною організацієї УТМР визначитись з площею мисливських угідь, про що свідчить лист відповідача від 22.11.2016 року №вх2до01-04746-13/05.

11 лютого 2017 року між громадською організацією «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» та Костянтинівською районною організацією УТМР було складено протокол №1 про надання згоди на закріплення земельних ділянок загальною площею 51728,14 га для Костянтинівською районною організацією УТМР та площею 22785,00 га для ведення мисливського господарства для громадської організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут».

15 лютого 2017 року було складено протокол №2 з мапами про надання згоди на закріплення земельних ділянок для ведення мисливського господарства, зокрема за громадською організацією «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» загальною площею 22785,00 га.

Листом Державного агентства лісових ресурсів України від 03.05.2017 року №03-11/2511-17 до відповідача направлено на погодження матеріали щодо надання у користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області громадській організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» загальною площею 22785,00 га (Т.1, а.с. 64).

Керівником обласної військово-цивільної адміністрації прийнято розпорядження від 06.06.2017 року №612 «Про погодження надання в користування мисливських угідь Громадській організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут», відповідно до якого погоджено надання в користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області площею 22785,0000 га Громадській організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» строком на 15 років.

06 липня 2017 року Державне агентство лісових ресурсів України направило до Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації подання №03-11/4484-17 про надання у користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області Громадській організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» на строк не менше як на 15 років загальною площею 22785,0000 га.

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації «Про надання в користування мисливських угідь на території Донецької області Громадській організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» від 14.08.2017 року №927 надано в користування Громадській організації «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» мисливські угіддя на території Донецької області площа 22785,0000га строком на 15 років.

01 лютого 2018 року було складено протокол №1 з мапами про погодження мисливських угідь між Колективним підприємством «Мисливське господарство «ТКБ» та Костянтинівською районною організацією УТМР.

Також, 01.02.2018 року позивач разом з Колективним підприємством «Мисливське господарство «ТКБ» листом №3 звернувся до відповідача-1 із проханням прийняти рішення про надання в користування мисливських угідь на підставі подання Державного агентства лісових ресурсів України.

07 лютого 2018 року Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства листом №03-119 повідомило позивача, що при обробці наявної інформації, матеріалів, документів, які знаходяться в Донецькому обласному управлінні лісового та мисливського господарства виникли підстави, щодо сумнів достовірності наданих документів, а саме встановлення меж земельних ділянок які надаються для ведення мисливського господарства Колективним підприємством «Мисливське господарство «ТКБ», Костянтинівська районна організація УТМР, просили надати завірену належним чином довідку головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з картою-схема мисливських угідь та нанесенням земель запасу резерву ПЗФ.

10 липня 2018 року відповідач-1 листом за №0.2/11-3440/4-18 повідомив, що повторно (після погодження меж мисливськими організаціями) документів від Державного агентства лісових ресурсів України щодо надання мисливських угідь у користування, ані КП «Мисливське господарство «ТКБ», ані Костянтинівській районній організації УТМР до облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації не надходило.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія протоколу засідання міжвідомчої наради щодо надання у користування мисливських угідь (з питань створення державного мисливського фонду) під головуванням заступника директора Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації від 08.08.2018, на якому було розглянуто питання надання в користування мисливських угідь, та рекомендовано позивачу надати пакет документів в частині отримання погодження землевласників та користувачів земельних ділянок мисливських угідь, що можуть бути надані у користування, підготувати пакет документів відповідно до Закону України «Про мисливське господарство та полювання» для погодження в користування мисливських угідь.

Оскільки відповідач-1 ухилявся від прийняття рішення щодо надання позивачу в користування мисливських угідь площею 51728,1415 га, які знаходяться в Костянтинівському районі Донецької області, останній оскаржив бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації до адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року по справі № 0540/8529/18-а адміністративний позов Громадської організації «Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок» до Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна військово-цивільна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації відносно непогодження матеріалів Громадської організації «Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок» про надання в користування мисливських угідь площею 51728,1415 га, які знаходяться в Костянтинівському районі Донецької області. Зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію, Донецьку обласну військово-цивільну адміністрацію повторно розглянути матеріали щодо надання у користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Костянтинівського району Донецької області площею 51728,1415 га Громадській організації «Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок», з урахуванням висновків суду.

Вказане рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Листом від 14.12.2018 за № 0.1/23-6516/4-18 відповідач-1 повідомив позивача щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року по справі № 0540/8529/18-а, в якому зазначив про вжиття усіх можливих заходів, в межах наданих повноважень, щодо розгляду документів позивача з питань надання в користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Костянтинівського району Донецької області площею 51728,1415 га, а також повідомив, що розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 "Про надання в користування мисливський угідь на території Костянтинівського району Донецької області Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона" відповідачу-3 надано в користування мисливські угіддя на території Костянтинівського району Донецької області загальною площею 36799,9783 га строком на 15 років.

Крім того, відповідач-1 надав Договір про умови ведення мисливського господарства від 19 листопада 2018 року, укладений між Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона".

Позивач вважає, що оспорюваними розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 "Про надання в користування мисливський угідь на території Костянтинівського району Донецької області Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона" та укладеним на підставі цього розпорядження Договором про умови ведення мисливського господарства від 19 листопада 2018 року порушено переважне право позивача на користування мисливськими угіддями, якими останній користувався з 1998 року.

Крім того, відповідач-1 надав у користування ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" спірні мисливські угіддя в Костянтинівському районі Донецької області без укладання відповідних договорів ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" з користувачами земельних ділянок, що є порушенням вимог ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання".

У зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до господарського суду, в якому просить:

- визнати незаконним і скасувати розпорядження Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 "Про надання в користування мисливський угідь на території Костянтинівського району Донецької області Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона";

- визнати недійсним Договір про умови ведення мисливського господарства від 19 листопада 2018 року, укладений між Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона".

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання акту недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і, одночасно, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання урегульовано Законом України "Про мисливське господарство та полювання", який забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу.

Ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку (частини один, два статті 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання").

За змістом статей 6, 61 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" подання документів з питань надання у користування мисливських угідь належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, а також до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства у галузі мисливського господарства і полювання.

Відповідно до підпункту 21 пункту 3 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №521 Держлісагенство України, відповідно до покладених на нього завдань вносить пропозиції щодо надання в користування мисливських угідь та припинення права користування ними органам, що приймають зазначені рішення.

Відповідно до пункту 1, підпункту 4.1 пункту 4 Положення про обласні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21.03.2012 № 134, обласні управління лісового та мисливського господарства підпорядковуються Держлісагентству України та є його територіальними органами та відповідно до покладених на них завдань забезпечують, зокрема подання Держлісагентству України документів з питань надання у користування мисливських угідь.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" до повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських рад у галузі мисливського господарства та полювання належить, зокрема вирішення в установленому порядку питань надання в користування мисливських угідь; вирішення інших питань у межах своїх повноважень.

Порядок надання у користування мисливських угідь визначено положеннями статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", якими встановлено, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Приписами частини першої статті 1 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" встановлено, що для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції, можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації району, області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом.

Указом Президента України від 05.03.2015 року №123/2015 «Про утворення військово-цивільних адміністрацій» утворено Донецьку обласну військово-цивільну адміністрацію.

На підставі Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» Донецька обласна державна адміністрація набула статусу Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, який наділяє облдержадміністрацію повноваженнями обласної ради.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації передбачено, що місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

З огляду на викладене, враховуючи статус Донецької обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації, як органу виконавчої влади, до компетенції якого входить повноваження вирішення у встановленому порядку питань про надання і користування мисливських угідь в силу закону.

Таким чином, мисливські угіддя для ведення мисливського господарства на території Донецької області надаються у користування за рішенням Донецької облдержадміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації за поданням Держлісагентства України, підготовленим на підставі документів, поданих Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства, яке погоджується з Донецькою обласною державною адміністрацією, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство і полювання» мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років.

Площа мисливських угідь, що надаються користувачеві, повинна становити не менше 3 тисяч гектарів, але не більше ніж 35 відсотків від загальної площі мисливських угідь Автономної Республіки Крим, області та м. Севастополя.

Переважне право на користування мисливськими угіддями мають: власники та постійні користувачі земельних ділянок; користувачі мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями.

Таким чином, для отримання мисливських угідь у користування, зацікавлена особа має ініціювати відповідне питання перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства (Державне агентство лісових ресурсів України), отримати погодження власників або користувачів земельних ділянок, Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації.

Листом від 08.04.2016 року позивач направив до Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства пакет документів для подання його до Донецької обласної ради на прийняття рішення про закріплення у користування громадській організації «Костянтинівська районна організація УТМР» строком на 15 років.

Листом від 13.04.2016 року № 03-158 «Щодо закріплення мисливських угідь» на адресу Державного агентства лісових ресурсів України, Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства просило розглянути на направити на погодження щодо надання у користування мисливських угідь позивачу загальною площею 51 728,1415 га до Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації.

Державне агентство лісових ресурсів України листом від 20.05.2016 року за №03-11/2970-16, враховуючи клопотання Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства від 13.04.2016 року № 03-158, з метою підготовки Подання до Донецької обласної ради, направило на погодження матеріали щодо надання у користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області Костянтинівській районній організації українського товариства мисливців і рибалок, загальною площею 51728,1415 га на строк не менше як 15 років.

Між тим, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було прийнято відповідне рішення щодо погодження або відмови після отримання листа від 20.05.2016 року № 03-11/2970-16 Державного агентства лісових ресурсів України.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що через те, що межі мисливських угідь, які пропонується для надання трьом мисливським організаціям на території Костянтинівського району, перетинаються та у деяких частинах відбувається їх накладення одне на одного, керівництвом облдержадміністрації було запропоновано Колективному підприємству «Мисливське господарство «ТКБ» спільно з громадською організацією «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут» та Костянтинівська районна організація УТМР визначитись з площею мисливських угідь, про що свідчить лист відповідача від 22.11.2016 року №вх2до01-04746-13/05.

Як встановлено судом, та зазначалося вище, між громадською організацією «Костянтинівська мисливська спілка «Беркут», Колективним підприємством «Мисливське господарство «ТКБ» та Костянтинівською районною організацією УТМР узгоджено площі земельних ділянок для ведення мисливського господарства.

Разом із цим, відповідач-1у листі від 10.07.2018 року за №0.2/11-3440/4-18 вказав, що повторно (після погодження меж мисливськими організаціями) документів від Державного агентства лісових ресурсів України щодо надання мисливських угідь у користування, зокрема, Костянтинівській районній організації УТМР до облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації не надходило.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача-1, звернувся за захистом порушених прав в порядку адміністративного судочинства.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року по справі № 0540/8529/18-а адміністративний позов Громадської організації «Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок» до Донецької обласної державної адміністрації, Донецька обласна військово-цивільна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації відносно непогодження матеріалів Громадської організації «Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок» про надання в користування мисливських угідь площею 51728,1415 га, які знаходяться в Костянтинівському районі Донецької області. Зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію, Донецьку обласну військово-цивільну адміністрацію повторно розглянути матеріали щодо надання у користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Костянтинівського району Донецької області площею 51728,1415 га Громадській організації «Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок», з урахуванням висновків суду.

Вказане рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Листом від 14.12.2018 за № 0.1/23-6516/4-18 відповідач-1 повідомив позивача щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року по справі № 0540/8529/18-а, в якому зазначив про вжиття усіх можливих заходів, в межах наданих повноважень, щодо розгляду документів позивача з питань надання в користування мисливських угідь для ведення мисливського господарства на території Костянтинівського району Донецької області площею 51728,1415 га, а також повідомив, що розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 "Про надання в користування мисливський угідь на території Костянтинівського району Донецької області Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона" відповідачу-3 надано в користування мисливські угіддя на території Костянтинівського району Донецької області загальною площею 36799,9783 га строком на 15 років.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, на підтвердження наявності у позивача переважного права на користування спірними мисливськими угіддями до матеріалів справи надано рішення Донецької обласної ради №23/2-33 від 08.07.1998 року «Про надання в користування мисливських угідь області в користування мисливсько-рибальським господарствам та мисливським лісництвам», яким було надано строком на 15 років у користування мисливські угіддя площею 84374 га районним та міським мисливсько-риболовним господарствам в структурі Донецької обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок (УТМР), які знаходяться в Костянтинівському районі Донецької області.

Рішенням Донецької обласної ради № 6/22-541 від 04.07.2013 «Про внесення змін у рішення обласної ради від 08.07.98 № 23/2-33» було змінено в пункті 1 рішення слова «строком на 15 років» словами «строком на 17 років».

Таким чином, строк користування мисливськими угіддями на підставі рішення Донецької обласної ради №23/2-33 від 08.07.1998 року «Про надання в користування мисливських угідь області в користування мисливсько-риболовним господарствам та мисливським лісництвам» сплинув 08.07.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач тільки 08 квітня 2016 року направив до Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства пакет документів для подання його до Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації з метою отримання рішення про закріплення у користування Громадській організації «Костянтинівська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок мисливських угідь» мисливських угідь площею 51728,1415 гана території Костянтинівського району Донецької області строком на 15 років.

Згідно з приписами статті 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» право користування мисливськими угіддями припиняється у разі закінчення строку користування.

Отже, на момент звернення позивача з заявою до відповідача-2 про надання у користування мисливських угідь строком на 15 років, користування мисливськими угіддями на підставі рішення Донецької обласної ради №23/2-33 від 08.07.1998 року припинилось.

Крім того, позивачем не надано до матеріалів справи належних і допустимих доказів, які підтверджують передачу в користування Громадській організації «Костянтинівська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок мисливських угідь» мисливських угідь на підставі рішення Донецької обласної ради №23/2-33 від 08.07.1998 року із визначенням площі цих угідь. При цьому, позивач як юридична особа був зареєстрований тільки 13 серпня 1999 року, тобто більше ніж через рік після прийняття вказаного рішення Донецькою обласною радою.

Також, не приймається в якості доказу користування позивачем спірними мисливськими угіддями Договір про умови ведення мисливського господарства від 11.07.2011, доданий до матеріалів справи (т. ІІІ, а.с. 127-130), оскільки вказаний договір був укладений між Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства і Колективним підприємством «Мисливсько-рибальське господарство Українського товариства мисливців та рибалок» Костянтинівського району, тобто позивач не є учасником вказаного договору.

З огляду на встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність у позивача переважного права та відповідно його порушення на користування мисливськими угіддями на території Костянтинівського району Донецької області площею 51728,1415 га.

Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач також посилається на недотримання вимог статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", зокрема щодо наявності на час прийняття спірного розпорядження згоди всіх власників та користувачів земельних ділянок, наданих у користування відповідачу-3 мисливських угідь. На підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи протоколи опитування адвокатам фізичних осіб, яким належать певні земельні ділянки у межах Білокузьминівської сільської ради, Новоартемівської сільської ради, Миколайпільської сільської ради, Новодмитрівської сільської ради, Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (т. ІІ, а.с.126-310).

Разом з тим, норми статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" не визначають форми погодження надання мисливських угідь для ведення мисливського господарства, не встановлюють вимог щодо обов`язкового дотримання такої форми (зокрема у вигляді рішень сесій органів місцевого самоврядування) та, відповідно, не встановлюють наслідки недотримання форми погодження.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 910/4019/17 та від 24.01.2020 у справі № 910/21672/16.

З наведених вище норм законодавства вбачається, що процедура погодження надання у користування мисливських угідь передбачає наявність погодження як облдержадміністрації, так і власників і користувачів земельних ділянок.

Підставою для прийняття відповідачем-1 розпорядження від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 стало подання Державного агентства лісових ресурсів України від 31.10.2018 за № 03-11/15/72-18, яке було оформлено на підставі клопотання Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства від 01.10.2018за №03-860.

Листом від 25.11.2019 за № 01/24-6121/4-19 відповідачем-1 до матеріалів справи були долучені листи-погодження з землевласниками або землекористувачами, підписані останніми з ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона" (т. ІІІ, а.с. 7-94).

Також, серед долучених відповідачем-1 до справи доказів було надано лист від 19.07.2018 за вих. № 126, підписаний Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області на ім`я ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона", в якому наведений перелік землевласників та землекористувачів на територіях Новодмитрівської, Веролюбівської, Марківської, Миколаївської, Білокузьминівської, Кіндратівської, Торської, Миколайпільської, Софіївської, Ілінівської сільських рад Костянтинівського району та на землях яких відповідачу-3 будуть надані в користування мисливські угіддя. При цьому, у вказаному листі відсутнє будь-яке посилання на наявність землевласників - фізичних осіб, на відсутність отримання погодження від яких посилається позивач.

Крім того, відповідачем-1 долучено до матеріалів справи і погодження від Веролюбівської сільської ради, на відсутність якого також посилався позивач.

Серед іншого в листі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19.07.2018 за вих. № 126 зазначено, що загальна площа сільськогосподарських, лісогосподарських та інших угідь складає - 36799,9783 га. Оспорюваним розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 відповідачу-3 було надано в користування мисливські угіддя на території Костянтинівського району Донецької області саме загальною площею 36799,9783 га.

Крім того, відповідачем-3 до матеріалів справи було долучено договори про надання права ведення мисливського господарства та полювання, укладені з землевласниками та землекористувачами Костянтинівського району Донецької області, відповідно до переліку наведеного в листі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 19.07.2018 за вих. № 126 (т. ІІ, а.с. 1-125).

За приписами статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочинів, укладених відповідачем-3 з землевласниками та землекористувачамиКостянтинівського району Донецької області.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивач жодним чином докази, надані відповідачами до матеріалів справи на підтвердження своїх заперечень проти позову, не спростував.

З огляду на зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність порушення вимог статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" під час прийняття оспорюваного розпорядження Голови Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 щодо наданнявідповідачу-3 в користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області загальною площею 36799,9783 га.

Крім того, суд вважає, що позивач належними засобами доказування не довів порушення його прав та охоронюваних законом інтересів оспорюваними розпорядженням та договором.

Як свідчать матеріали справи позивач звертався щодо надання у користування мисливських угідь на території Костянтинівського району Донецької області, загальною площею 51728,1415 га, тобто більшою, ніж отримав відповідач-3, що не включає можливості позивача отримати в користування іншу частину мисливських угідь за виключенням угідь, наданих відповідачу-3.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Громадської організації "Костянтинівська районна організація українського товариства мисливців і рибалок" про визнання незаконним і скасування розпорядження Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 "Про надання в користування мисливський угідь на території Костянтинівського району Донецької області Товариству з обмеженою відповідальністю "Мисливський будинок Святого Трифона".

Щодо визнання недійсним Договору про умови ведення мисливського господарства від 19 листопада 2018 року, укладеного між Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ТОВ "Мисливський будинок Святого Трифона", суд зазначає наступне.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як роз`яснено в п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Отже, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Відповідач-2 на підставі оспорюваного розпорядження Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 листопада 2018 року за № 1358/5-18 уклав з відповідачем-3 Договір про умови ведення мисливського господарства, який не суперечить положенням Цивільного кодексу України та ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", у зв`язку з чим він не підлягає визнанню недійсним.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим відмовляє в задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 06.03.2020.

Суддя А.І. Привалов