ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. Справа№ 920/1316/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Копитової О.С.

Остапенка О.М.

секретаря судового засідання Камінської Т.О.,

за участю представників відповідно до протоколу судового засідання від 19.02.2020,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа - Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»; правонаступник акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - АТ «Укрсоцбанк»)

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.12.2019

у справі № 920/1316/14 (суддя Соп'яненко О.Ю.)

за заявою АТ «Укрсоцбанк»

про визнання торгів такими, що не відбулися, а договорів купівлі-продажу недійсними

в межах справи № 920/1316/14

за заявою голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-промислове підприємство «Добробут» (далі - ТОВ «ВПП «Добробут») Чупруна Є.В.

до ТОВ «ВПП «Добробут»

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду знаходиться справа № 920/1316/14 про банкрутство ТОВ «ВПП «Добробут».

Постановою господарського суду Сумської області від 28.08.2014 боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Чупруна Є.В.

Ухвалою суду від 25.05.2017 повноваження ліквідатора Чупруна Є.В. припинені та призначений ліквідатором арбітражний керуючий Солдаткін І.В.

27.10.2014 ухвалою Господарського суду Сумської області у даній справі затверджений реєстр вимог кредиторів, зокрема, до нього внесені вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 3 342 641, 94 грн. - 4 черга, 1 218 грн. - 1 черга; 312 345, 45 грн. - 6 черга; окремо внесені вимоги, забезпечені заставою, у розмірі 364 177 грн.

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду першої інстанції із заявою до ТОВ «ВПП «Добробут» про визнання торгів такими, що не відбулися, а договорів купівлі-продажу недійсними, в якій просив суд:

визнати дії організатора аукціону незалежного аукціоніста ФОП Закотєй О.М. та арбітражного керуючого боржника ТОВ «ВПП «Добробут» Солдаткіна І.В. протиправними та такими, що вчинені з порушенням вимог чинного законодавства;

визнати недійсними результати другого повторного аукціону від 10.04.2018 з продажу майна боржника, а саме: нежитлового приміщення адміністративно-побутового корпусу цеху комплектації, літ. В-ІІ, загальною площею 654,8 кв. м., двоповерхова будівля, 29 приміщень, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Погранична буд.14;

визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 10.04.2018 нежитлового приміщення адміністративно - побутового корпусу цеху комплектації, літ. В-ІІ, загальною площею 654,8 кв. м., двоповерхова будівля, 29 приміщень, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Погранична, буд. 14, укладений арбітражним керуючим боржника ТОВ «ВПП «Добробут» Солдаткіним І.В. та ТОВ «Форте» за результатами проведення другого повторного аукціону щодо продажу вищезазначеного нерухомого майна від 10.04.2018 та зобов'язати кожну із сторін договору купівлі-продажу повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього Договору купівлі-продажу;

скасувати свідоцтво на право власності за ТОВ «Форте» на нежитлове приміщення адміністративно - побутовий корпус цеху комплектації, літ. В-ІІ, загальною площею 654,8 кв. м., двоповерхова будівля, 29 приміщень, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Погранична буд.14.;

застосувати передбачені законодавством наслідки недійсності аукціону та зобов'язати організатора аукціону незалежного аукціоніста ФОП Закотєй О.М. повернути гарантійні та реєстраційні внески Учасникам аукціону;

витрати зі сплати судового збору, сплаченого за подання даної заяви, покласти в солідарному порядку на Організатора аукціону - незалежного аукціоніста ФОП Закотєй О.М. та арбітражного керуючого боржника Солдаткіна І.В.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.12.2018 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 апеляційну скаргу АТ "Укрсоцбанк" задоволено; ухвалу господарського суду Сумської області від 26.12.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким задоволено заяву АТ «Укрсоцбанк» до боржника про визнання торгів такими, що не відбулися, а договорів купівлі-продажу недійсними.

Постановою Верховного суду від 11.06.2019 ухвалу господарського суду Сумської області від 26.12.2018 та постанову ПАГС від 04.03.2019 скасовано, справу № 920/1316/14 (в частині розгляду заяви ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ «ВПП «Добробут» за участю зацікавленої особи ТОВ "Форте" та незалежного аукціоніста ФОП Закотєй О.М. про визнання результатів аукціону недійсними) направлено на новий розгляд до Господарського суду Сумської області.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 заяву АТ «Укрсоцбанк» про заміну кредитора правонаступником у справі № 920/1316/14 - задоволено, замінено кредитора банкрута АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

03.12.2019 ухвалою суду першої інстанції в задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання торгів такими, що не відбулися, а договорів купівлі-продажу недійсними відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, АТ «Альфа-Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/1316/14 та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про визнання торгів такими, що не відбулися, а договорів купівлі-продажу недійсними.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час прийняття оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального і процесуального права, не з'ясував усі обставини, що мають значення для справи та не надав їм належної оцінки, зокрема: оскільки з моменту складання висновку оцінки майна Головою ліквідаційної комісії Товариства Чупруном Є.В. до призначення ліквідатором Солдаткіна І.В. пройшло більше трьох років, то останній відповідно до пункту 2 статті 44 Закону про банкрутство, повинен був провести нову оцінку майна банкрута; житлове приміщення, що було відчужено на оскаржуваних торгах, було реалізоване з численними порушеннями законодавства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Копитова О.С., Остапенко О.М.

Ухвалою ПАГС від 21.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» та призначено справу до розгляду на 19.02.2020.

14.02.2020 ТОВ «Форте» та ФОП Закотєй О.М. подали суду відзиви на апеляційну скаргу в яких проти її задоволення заперечили у повному обсязі з підстав, наведених у відзиві.

19.02.2020 у судове засідання з'явилися представник АТ «Альфа-Банк» та арбітражний керуючий Солдаткін І.В., інші представники сторін у судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

У відповідності до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Частиною одинадцять статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, врахувавши думку учасників провадження у даній справі, що з`явилися у судове засідання, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності інших учасників провадження у справі, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 19.02.2020 представник апелянта надала пояснення по суті апеляційної скарги, зауваживши, що: з моменту проведення оцінки майна до моменту його продажу на аукціоні минуло три роки, а отже така оцінка не може бути врахована, оскільки Солдаткін І.В. повинен був провести нову оцінку майна банкрута; майно було реалізовано на аукціоні за сумою нижчою ніж зазначено в оцінці майна трирічної давності; банк не погоджував ані таку вартість продажу майна, ані особу, що проводила такий аукціон, з огляду на наведене просила апеляційну скаргу задовольнити.

Арбітражний керуючий Солдаткін І.В. надав пояснення по суті спору та зазначив, зокрема, таке: постановою господарського суду Сумської області від 28.08.2014 боржника було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; майно, що перебувало у заставі являло собою недобудовану двоповерхову будівлю на окраїні міста, при цьому, розташованому на земельній ділянці, що не зареєстрована належним чином (без кадастрового номеру); маючи на меті отримати кошти для здійснення розрахунку з кредиторами, вказану будівлю було виставлено на аукціон за ціною, що була еквівалентна сумі кредиторських вимог (4 000 000 грн.), проте, щоразу проводячи аукціон (9 разів), не виявилося бажаючих придбати таке майно, у зв'язку з чим, вказану нерухомість було продано на аукціоні за ціною 25 730, 45 грн.; водночас, Солдаткін І.В. зауважив, що оскільки Банк не реагував на листи та пропозиції щодо реалізації заставного майна, арбітражний керуючий звернувся до суду та отримав дозвіл на його реалізацію на спірному аукціоні; щодо непогодження банком ціни продажу, то останній мав право звернутися до суду зі своєю пропозицією щодо реалізації заставного майна, проте цього вчинено не було; кандидата на проведення спірного аукціону ФОП Закотєй О.М. було обрано на конкурсі та затверджено ухвалою суду першої інстанції, а тому, на думку арбітражного керуючого, спірний аукціон було проведено відповідно до вимог чинного законодавства і підстави для визнання його недійсним відсутні; кошти за реалізоване майно були отримані банкрутом, проте не перераховані банку, оскільки останній оскаржує реалізацію майна у суді; оскільки реалізоване майно побудоване на земельній ділянці, що не зареєстрована належним чином (без кадастрового номеру), то нотаріус відмовив переможцю торгів нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, проте на даний час арбітражним керуючим вчиняються дії з метою реєстрації вказаної земельної ділянки за банкрутом.

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 ГПК України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила таке.

За змістом частини першої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом розгляду у даній справі є заява Банку про визнання такими, що не відбулися торгів з продажу майна ТОВ "ВПП "Добробут" та визнання недійсним укладеного за наслідками цих торгів договору купівлі-продажу.

Вказані відносини регулювалися чинним на час проведення спірного аукціону та звернення Банку до суду з заявою Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинний після 18.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

За змістом частин першої, другої статті 41 Закону про банкрутство ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до вимог частин першої - другої статті 44 вказаного Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Виходячи із положень загальних норм статей 41, 44, 45 Закону про банкрутство ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу майна банкрута.

За змістом статті 49 Закону про банкрутство за загальним правилом продаж майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону. Замовником аукціону є ліквідатор, призначений господарським судом; організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення.

За приписами частини третьої статті 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, а визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу, тобто відновлення прав боржника на реалізоване з торгів майно та в подальшому організацію нового аукціону, за результатами якого майно буде продано за найвищою ціною.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що підставами для визнання результатів аукціону недійсними є недодержання ліквідатором або організатором аукціону вимог Закону про банкрутство щодо його проведення, зокрема, порядку визначення початкової вартості майна, яке підлягає реалізації в ліквідаційній процедурі, проведення конкурсу та визначення організатора аукціону, порядку допуску до участі в аукціоні, дотримання строків та часу проведення аукціону, оприлюднення оголошення про проведення аукціону та вимог до його змісту, порядку проведення аукціону (повторного, другого повторного аукціонів).

Як вбачається з матеріалів справи, вартість заставного майна, а саме нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Погранична, б. 14, становить 364 177 грн. (а.с. 25 т. 1), зазначені вимоги внесені до реєстру вимог кредиторів окремо як вимоги, забезпечені заставою.

Частина четверта статті 42 Закону про банкрутство встановлює, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує або суду.

Як зазначив у судовому засіданні 19.02.2020 арбітражний керуючий Солдаткін І.В., та підтверджено матеріалами справи, початкова вартість спірного майна була визначена згідно сукупної вартості визнаних вимог кредиторів до боржника, що становлять 4 020 382, 39 грн.

Разом з тим, господарський суд першої інстанції вірно зауважив, що Законом про банкрутство не передбачено обов'язку ліквідатора погоджувати вартість майна боржника з заставним кредитором.

За змістом статті 57 Закону про банкрутство, початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим і підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Проведення оцінки майна може ініціювати будь-хто з учасників провадження, але за умови проведення її за власний рахунок.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, АТ "Укрсоцбанк" з клопотанням про проведення незалежної оцінки до суду не звертався. Не було проведено такої оцінки і його правонаступником АТ «Альфа-Банк».

Отже, посилання апелянта на те, що оцінку майна потрібно було проводити повторно перед продажем майна є безпідставними, оскільки саме Банк міг забезпечити проведення такої оцінки, а не арбітражний керуючий.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що оскільки Банк не реагував на листи та пропозиції щодо реалізації заставного майна, арбітражний керуючий звернувся до суду та отримав згоду на продаж майна банкрута.

При цьому, у судовому засіданні 19.02.2020 представник АТ «Альфа-Банк», надаючи пояснення, зауважила, що не володіє інформацією чи повідомлявся АТ «Укрсоцбанк» про пропозиції щодо реалізації заставного майна.

Так, ухвалою господарського суду Сумської області від 26.09.2017 у справі № 920/1316/14 ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Солдаткіну І.В. надано згоду на продаж його майна, що перебуває у заставі Банку, а саме: адміністративно-побутового корпусу цеху комплектації, літ. В-II, загальною площею 654, 8 кв. м, за адресою: м. Суми, вул. Погранична, буд.14.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції враховував положення частини четвертої статті 236 ГПК України зі змісту якої вбачається, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом також доцільно взято до уваги висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 18/1355/12 в якій, зокрема, зазначено таке: «положеннями статті 42 Закону про банкрутство законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно якого така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем, або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя), а дії ліквідатора, спрямовані на її одержання, є необхідними для формування ліквідаційної маси банкрута. При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом.

У Постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 925/3594/15 зазначено, зокрема, що: встановлення забезпеченим кредитором умов та обмежень до процедури реалізації майна банкрута суперечить положенням статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Крім того, ні стаття 42 зазначеного Закону, ні норми Закону, що регулюють продаж майна, порядок проведення аукціонів не вимагають отримання згоди заставного кредитора перед кожним з аукціонів та на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника. Тобто, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом.

Продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники.

Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом.

Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди (частини перша, четверта - шоста статті 49 Закону України про банкрутство).

Реалізовуючи свої повноваження, ліквідатор боржника розмістив в Сумській обласній щотижневій газеті «Біржова торгівля» № 37(537) від 06.11.2014 оголошення про проведення конкурсу з визначення організатора торгів. Надійшли три конкурсні пропозиції від ТОВ «СРБ-Нова» (сума винагороди 10% від ціни реалізації майна); незалежного аукціоніста Закотєй О.М. (сума винагороди 9% від ціни реалізації майна); незалежного аукціоніста ФОП Сурган І.О. (сума винагороди 10% від ціни реалізації майна).

За результатами проведеного конкурсу був визначений організатор аукціону з продажу майна банкрута - незалежний аукціоніст Закотєй О.М. при цьому, час, встановлений ліквідатором для подання пропозицій на участь у конкурсі з визначення організатора аукціону (10 днів) був достатнім та забезпечив принци належної конкуренції при виборі торгуючої організації.

18.12.2014 ухвалою суду визнано ФОП Закотєй О.М. учасником провадження у справі № 920/1316/14 про банкрутство ТОВ «ВВП «Добробут».

24.10.2017 ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Солдаткіним І.В. та незалежним аукціоністом ФОП Закотєй О.М. було укладено договір про надання послуг з організації та проведення відкритих торгів (аукціону) № 24/10 з продажу майна банкрута, а 25.10.2017 вказаними сторонами укладена додаткова угода про визначення суми винагороди ФОП Закотєй О.М. в розмірі 9% від ціни реалізації майна. Об'єктом продажу визначено адміністративно - побутовий корпус цеху комплектації, літ. В-II, загальною площею 654, 8 кв. м, за адресою: м. Суми вул. Прикордонна, буд.14, та початковою вартістю 4 020 382, 39 грн. без можливості зниження (пункт 1.1.2 Договору).

Разом з тим, вказаним договором визначено порядок проведення аукціону; особливості проведення повторного аукціону; особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості відповідно до статей 64, 65, 66 Закону про банкрутство (пункт 1.1.3 Договору).

Ліквідатором ТОВ «ВВП «Добробут» визначена початкова вартість майна, що перебуває у заставі кредитора, в розмірі 4 020 382, 39 грн. і становить загальну суму кредиторських вимог до боржника, що відповідає вимогам частини першої статті 57 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні (частина третя статті 58 Закону про банкрутство).

Статтею 59 вказаного Закону визначено вимоги до змісту оголошення про проведення аукціону на веб-сайті, зокрема, оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про: майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження; час та місце проведення аукціону (для електронних торгів - веб-сайт, на якому проводяться електронні торги, та період часу, протягом якого проводяться торги); початкову вартість та відомості про можливість її зниження на тому ж аукціоні; розмір та порядок внесення гарантійного внеску; можливість надання переможцю податкової накладної; продавця майна (найменування, місцезнаходження, засоби зв'язку); порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах; порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред'являються учасникам, до їх оформлення; порядок і критерії виявлення переможця торгів; строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі; організатора аукціону (найменування, місцезнаходження, засоби зв'язку); спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону. В оголошенні наводиться текст договору, що укладається на аукціоні, крім умови про ціну та зазначення особи покупця.

Якщо аукціон є повторним або проводиться у зв'язку з розірванням договору, укладеного на попередньому аукціоні, про це зазначається в оголошенні із вказівкою на адресу сторінки веб-сайту, на якій розміщено інформацію про проведення попереднього аукціону.

Якщо продажу підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира, то у характеристиці майна зазначаються план, загальна площа та житлова площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, відомості про земельну ділянку, на якій розташована будівля, споруда, право на земельну ділянку, що переходить до покупця будівлі, споруди, приміщення, квартири тощо.

В оголошенні вміщуються фотографічні зображення речей, що продаються.

Визначений нормами Закону про банкрутство порядок оголошення та повідомлення про проведення аукціону, а також вимоги до змісту оголошення про проведення аукціону на веб-сайті, спрямовані на забезпечення можливості прийняти участь в аукціоні з продажу майна банкрута якомога ширшому колу осіб, а також направлені на забезпечення задоволення вимог кредиторів банкрута в максимально можливому розмірі за наслідками реалізації майна банкрута за найвищою ціною.

Ліквідатор зазначає, що з метою продажу майна банкрута на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України були оприлюднені оголошення про проведення першого, повторного та другого повторного аукціонів з продажу майна банкрута адміністративно - побутового корпусу цеху комплектації, літ. В-II, загальною площею 654, 8 кв. м, за адресою: м. Суми, вул. Прикордонна буд.14, що перебуває у заставі ПАТ «Укрсоцбанк».

Вказане оголошення містило всі необхідні відомості: характеристики майна, місцезнаходження, час та місце проведення аукціону, початкову вартість, відомості про продавця майна, порядок місце строк і час представлення заявок на участь у торгах, організатор аукціону та інше.

Як досліджено судом, інформація про продаж також була розміщена на нерухомому майні. Ліквідатор надав суду копію оголошення про продаж майна за № 49833 від 07.03.2018, на фотографічному зображенні міститься інформація про продаж майна та номер телефону організатора аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2017 ліквідатор надіслав Банку звіт, в якому повідомив про підготовку оголошення на продаж адміністративно - побутового корпусу цеху комплектації, літ. В-II, загальною площею 654, 8 кв. м, за адресою: м. Суми, вул. Прикордонна буд.14 (а.с.144 т. 4).

27.10.2017 ліквідатор надіслав ПАТ «Укрсоцбанк» повідомлення про проведення першого аукціону 27.11.2017 з продажу адміністративно-побутового корпусу цеху комплектації, літ. В-II, загальною площею 654, 8 кв. м, за адресою: м. Суми вул. Прикордонна буд.14, без можливості зниження ціни (а.с. 145 т.4).

27.10.2017 та 14.11.2017 ліквідатор надіслав ПАТ «Укрсоцбанк» листи про вихід оголошень з продажу майна боржника на аукціоні 27.11.2017 загальною вартістю 4 020 382, 39 грн. без можливості зниження ціни (а.с.145-148 т.4), проте у зв'язку з відсутністю заяв від учасників аукціону перший аукціон, призначений на 27.11.2017 не відбувся.

За змістом статті 65 Закону про банкрутство якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон.

У подальшому, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон.

І надалі, якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

05.12.2017 та 13.12.2017 ліквідатор надіслав листи ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що аукціон 27.11.2017 не відбувся та готується повторне оголошення з продажу майна банкрута (а.с.149- 152 т.4).

Оскільки були відсутні заяви на купівлю лотів загальною вартістю 3 216 305, 91 грн., повторний аукціон, призначений на 22.01.2018 не відбувся, про що ліквідатор повідомив кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» листом від 23.01.2018, а також повідомив про підготовку до других повторних торгів.

12.03.2018 ліквідатор листом повідомив заставного кредитора про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, що перебуває у заставі банку, на 10.04.2018, вказавши початкову вартість продажу майна 2 573 044, 73 грн.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ліквідатор при наявності згоди суду на продаж заставного майна банкрута, додатково про усі свої дії з продажу майна банкрута, в тому числі призначення аукціонів, ціни продажу нерухомості повідомляв заставного кредитора ПАТ «Укрсоцбанк», і відповідні звіти ліквідатором також направлялися комітету кредиторів.

10.04.2018 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна банкрута, переможець торгів ТОВ «Форте» отримав право придбати нерухоме майно банкрута за ціною 25 730, 45 грн.

За умовами пункту 1.1.3 Договору про надання послуг з організації та проведення відкритих торгів (аукціону) № 24/10 від 24.10.2017, укладеного ліквідатором банкрута та ФОП Закотєй О.М., розмір гарантійного внеску становить 10% від початкової вартості лоту.

Як пояснив арбітражний керуючий у судовому засіданні 19.02.2020, вказану винагороду станом на 19.02.2020 не сплачено оскільки, проведення аукціону було оскаржено.

Учасниками аукціону внесені гарантійні внески в касу банкрута, що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 1 від 20.03.2018, № 2 від 21.03.2018 на суму 257 304, 47 грн. кожний.

ТОВ «Форте» оплатив придбане нерухоме майно в розмірі 25 730, 45 грн., і вказані кошти спрямовані 16.04.2018 на основний рахунок банкрута, відкритий в РВ АКБ «Індустріалбанк» у м. Суми, що підтверджується платіжними документами.

ТОВ «Форте» частково повернутий гарантійний внесок у сумі 231 574, 02 грн., а учаснику торгів, який не став переможцем, гарантійний внесок повернутий повністю у розмірі 257 304, 47 грн.

Зміст статті 66 Закону про банкрутство визначено, що якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Отже, продаж майна на аукціоні за ціною, нижчою від початкової вартості, прямо передбачений Законом про банкрутство та майно було продане за найвищою запропонованою учасниками ціною.

Крім наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ліквідатор, як замовник аукціону, вчинив усі необхідні заходи для здійснення продажу майна банкрута за максимальною ціною, відповідно до положень зокрема статей 49, 51, 57, 65, 66 Закону про банкрутство.

Банком не надано доказів про наявні звернення від осіб, які бажали б придбати продане майно за вищою ціною, ніж ціна продажу, або яким було би обмежено можливість участі в аукціонах з продажу майна банкрута.

З урахуванням наведеного, можна дійти висновку, що твердження апелянта про те, що організатор аукціону та ліквідатор діяли протиправно та з порушенням вимог законодавства під час продажу заставного майна боржника, не відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції.

Частина перша, четверта статті 50 Закону про банкрутство встановлюють що продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів. Укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

За положеннями статті 75 Закону про банкрутство передача майна замовником аукціону і прийняття його покупцем здійснюється за передавальним актом, що підписується сторонами і оформлюється відповідно до законодавства.

Так, відповідно до наведених приписів, за результатом проведеного аукціону 10.04.2018 ТОВ «ВВП «Добробут» в особі ліквідатора та покупцем ТОВ «Форте» було укладено договір купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах, та акт про передання права власності на нерухоме майно від 10.04.2018 (а. с. 102-103 т. 4).

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що існування договору купівлі-продажу майна банкрута від 10.04.2018 є сумнівним оскільки з дати аукціону минуло півтора року, проте договір ще не посвідчено нотаріально як і не надано копії договору.

Арбітражний керуючий у судовому засіданні проти наведених аргументів заперечив, зазначивши, що на даний час проводяться необхідні дії для нотаріального посвідчення вказаного договору.

За змістом частини другої статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, з наведених норм вбачається, що саме ТОВ «Форте» може визнати такий договір недійсним з підстав його нотаріально непосвідчення.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

Зі змісту пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що з дня введення в дію цього Кодексу визнається таким, що втратив чинність зокрема Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За приписами статті 73 Кодексу України з процедур банкрутства правочин щодо продажу майна, вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято відповідно до норм матеріального і процесуального права, аукціон було проведено відповідно до норм чинного законодавства, а тому доводи, наведені у апеляційній скарзі не відповідають матеріалам справи та не спростовують висновків, викладених в ухвалі господарського суду від 03.12.2019 у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа - Банк» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/1316/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 03.12.2019 у справі № 920/1316/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Сумської області.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 10.03.2020.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.С. Копитова

О.М. Остапенко