РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020Справа № 910/17274/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д. Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Державного підприємства "Цуманське лісове господарство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Полісся"

про стягнення 57 803, 95 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Державне підприємство "Цуманське лісове господарство" (далі - ДП "Цуманське лісове господарство", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Полісся" (далі - ТОВ "Транс-Полісся", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 57 803, 95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору поставки № 160/18 від 05.01.2018 р., а також усної домовленості в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові ДП "Цуманське лісове господарство" просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 46 522,84 грн., 10 % штрафу у розмірі 3 996,51 грн., інфляційні втрати у сумі 5 098,60 грн., 3 % річних у сумі 2 186,00 грн., що разом складає 57 803,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судове засідання представники сторін не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що між ДП "Цуманське лісове господарство" (постачальник) та ТОВ "Транс-Полісся" (покупець) була досягнута усна домовленість, згідно з якою позивач зобов`язався 15.12.2017 р. поставити відповідачу товар (лісопродукцію), а відповідач зобов`язався його прийняти та оплатити.

У подальшому, між сторонами був укладений договір поставки лісопродукції № 160/18 від 05.01.2018 р., відповідно до умов якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених цим договором, поставити лісопродукцію (баланси твердолистяних порід), а покупець прийняти і оплатити таку продукцію (п. 1.1, 2.1). Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором становить 600,0 м. куб. (п. 2.1.2).

Постачання здійснюється на умовах FCA - склад постачальника (верхній склад лісництва)) відповідно до вимог Міжнародних правил Інкотермс 2000 року. Постачальник зобов`язується поставляти товар окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у письмових або усних заявках-замовленнях покупця. Перехід права власності відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється видатковою накладною (розділ 3 договору).

Ціна за одиницю товару з урахуванням ПДВ становить 506,00 грн. Покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними в товаросупроводжувальній документації. Розрахунки за товар здійснюються на умовах 100 % передоплати на протязі 5 банківських днів згідно виставленого рахунку на оплату (п. 4.1).

Відповідно до п. 5.2.2 договору покупець зобов`язаний оплачувати товар згідно з умовами визначеними у цьому договорі.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.03.2018 р. (п. 1 розділу 7).

Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару шляхом укладення договору у спрощений спосіб та на підставі договору поставки № 160/18 від 05.01.2018 р.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на підставі товаро-транспортних накладних серії ВЛА № 987001 від 15.12.2017 р., серії ВЛА № 976321 від 12.01.2018 р., серії ВЛА № 592408 від 17.01.2018 р., серії ВЛА № 976333 від 18.01.2018 р., підписаних сторонами, а також сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, позивач поставив відповідачу лісопродукцію на загальну суму 46 522,54 грн.

Проте, відповідач свої зобов`язання зі сплати вартості поставленої продукції виконав неналежним чином, вартість продукції на вказану суму не оплатив.

05.07.2019 р. позивач звернувся до ТОВ "Транс-Полісся" з вимогою сплатити вартість поставленої лісопродукції, проте, відповідач залишив її без відповіді та виконання.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості продукції відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Транс-Полісся" заборгованості в сумі 46 522,54 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 10 % штрафу, нарахованого за прострочення зобов`язання за договором поставки № 160/18 від 05.01.2018 р., у сумі 3 996,51 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

За змістом ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як вбачається з п. 4 договору за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань, що випливають з цього договору, винна сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10 % від загальної вартості поставки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 % штрафу у заявленій позивачем сумі - 3 996,51 грн.

Позивач також просив стягнути з відповідача матеріальні втрати, які він поніс від прострочення грошового зобов`язання, а саме - інфляційну складову боргу у сумі 5 098,60 грн. та 3 % річних у сумі 2 186,00 грн.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши власний перерахунок сум матеріальних втрат, заявлених до стягнення, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 5 098,60 грн. та 3 % річних у сумі 2 186,00 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Отже, позов ДП "Цуманське лісове господарство" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Полісся" про стягнення заборгованості у сумі 57 803, 95 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Полісся" (03134, м. Київ, вул. Миру, буд. 3, ідентифікаційний код 39540631) на користь Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" (45233, Волинська обл., смт. Цумань, вул. Незалежності, 124, ідентифікаційний код 00991491) основний борг у сумі 46 522 (сорок шість тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 84 коп., штраф у сумі 3 996 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 51 коп., інфляційні втрати у сумі 5 098 (п`ять тисяч дев`яносто вісім) грн. 60 коп., 3 % річних у сумі 2 186 (дві тисячі сто вісімдесят шість) грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті в судовому засіданні 2 березня 2020 року.

Повний текст рішення складений 10 березня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.