За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я"
до Публічного акціонерного товариства "Хімфармзавод "Червона зірка" (відповідач 1)
Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (відповідач 2)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здоров`я"
про визнання частково недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг, зобов`язання вчинити дії.
без повідомлення (виклику) учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Хімфармзавод "Червона зірка" та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, в якому просить визнати частково недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг "Тонзилекс", що видане відповідачу-1 від 06.06.2017 № 254733 стосовно всього переліку товарів 05 класу МКТП та стосовно визначеного у позовній заяві переліку послуг 35 класу МКТП, а також зобов`язати відповідача-2 внести зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг стосовно вказаного свідоцтва в оскаржуваній частині.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у задоволенні позову було відмовлено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" на користь Публічного акціонерного товариства "Хімфармзавод "Червона зірка" 21 000 (двадцять одну тисячу) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 49 926 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн. 00 коп. витрат по сплаті вартості експертизи.

24.02.2020 від відповідача 1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, у якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 910/13967/19, яким здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розглядаючи заяву відповідача 1, суд зазначає, що дійсно, при зверненні до суду з відзивом на позов відповідач 1 навів орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу, вказав на те що він скористався послугами адвокатського бюро, надав договір, ордер, копію свідоцтва адвоката.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 1 від 01.11.2019 до договору про надання професійної правничої допомоги № 01/11/19 від 01.11.2019 загальна сума гонорару (винагороди) складає 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок та сплачується Клієнтом за наступним графіком:

- 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень 00 копійок до 10.11.2019;

- 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок не пізніше двох робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом рішення суду у справі (іншого судового рішення, яким припиняється провадження).

Відповідно до п.п. 10.2. та 10.6 договору про надання професійної правничої допомоги № 01/11/19 від 01.11.2019 остаточний розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та/або порядок його сплати визначається сторонами шляхом підписання Акту приймання - передачі послуг Акт є документом, що засвідчує належне та своєчасне виконання сторонами умов договору.

На підтвердження факту отримання професійної правничої допомоги та факту понесення витрат на її оплату відповідачем 1 було долучено до матеріалів справи договір про надання професійної правничої допомоги № 01/11/19 від 01.11.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер серії ХВ № 000027 від 07.11.2019 р., акт прийому-передачі наданих послуг № 3 від 21.02.2020, а також копію платіжного доручення № 1555 від 03.02.2020 на суму 9 000,00 грн.

Згідно зі ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Оскільки суд не встановив необхідності у виклику в засідання представників сторін для вирішення заявленого клопотання, постановлення додаткового рішення здійснюється без виклику (повідомлення) учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, заява Публічного акціонерного товариства "Хімфармзавод "Червона зірка" про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73-80, 123-129, 233, 244, 236-241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Хімфармзавод "Червона зірка" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 910/13967/19 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Хімфармзавод "Червона зірка" (61010, м. Харків, вул. Гордієнківська, 1, ) 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко