ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2020 р. Справа № 924/232/18

Господарський суд Хмельницької області у складі: головуючий суддя Вибодовський О.Д., судді Грамчука І.В., судді Танасюк О.Є., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс", м. Шепетівка

до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів

про стягнення 8 849 836,00 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Оніщук Є.О. - згідно ордера №024520 від 03.09.2019р.;

Від відповідача: Залізняк І.І. - згідно ордера №459620 від 30.11.2018р.;

Гуменюк Д.В. - згідно ордера №691404 від 19.09.2019р.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Позивач Сільськогосподарський виробничий кооператив Перший національний виробничий кооператив, м.Шепетівка, Хмельницької області звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача дочірнього підприємства Старокостянтинівський молочний завод, м.Староконстянтинів заборгованості за договором поставки молока №3 від 31.01.2017р. в сумі 8 849 836,00грн., з яких 5171102,00грн. основного боргу, 2218835,00грн. пені, 347092,00грн. - 3% річних та 1112807,00грн. інфляційних.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №924/232/18, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29.05.2018р. строк проведення підготовчого провадження по справі №924/232/18 продовжено на тридцять днів.

Ухвалою суду від 26.06.2018р. призначено по справі №924/232/18 судову економічну експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

Провадження у справі №924/232/18 зупинено до отримання результатів експертизи.

У зв`язку із апеляційним оскарженням ухвали суду від 26.06.2018р. матеріали справи №924/232/18 надіслано 16.07.2018р. до суду апеляційної інстанції.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.08.2018р. апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" задоволено.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.06.2018р. у справі № 924/232/18 скасовано.

Справу № 924/232/18 передано на розгляд господарському суду Хмельницької області.

03.09.2018р. матеріали справи №924/232/18 повернулись до господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою суду від 12.09.2018р. прийнято справу до колегіального розгляду у складі: Вибодовський О.Д. - головуючий суддя, суддя Крамар С.І., суддя Грамчук І.В. та призначено підготовче засідання.

Матеріали справи №924/232/18 надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

На адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів за результатами проведення комісійної економічної експертизи від 26.07.2019р.

Ухвалою суду від 12.09.2019р. поновлено провадження у справі №924/232/18 та продовжено строк проведення підготовчого засідання по справі №924/232/18 на тридцять днів.

Враховуючи перебування судді Крамара С.І. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.10.2019р., подальший розгляд справи призначено у складі колегії: Вибодовський О.Д. - головуючий суддя, суддя Грамчук І.В., суддя Танасюк О.Є.

Ухвалою суду від 10.10.2019р. прийнято справу до колегіального розгляду у складі: Вибодовський О.Д. - головуючий суддя, суддя Грамчук І.В., суддя Танасюк О.Є. та призначено до розгляду у підготовчому засіданні суду.

Ухвалою суду від 23.12.2019р. клопотання Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів від 02.10.2018р. про витребування доказів залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 23.12.2019р. клопотання Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів від 02.10.2019р. про виклик та допит в якості свідка головного бухгалтера Сільськогосподарського національного виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", м. Шепетівка залишено без задоволення.

Клопотання Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів від 02.10.2019р. про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи по справі №924/232/18 залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 09.01.2020р. у клопотанні Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів від 23.12.2019р. про зупинення провадження у справі №924/232/18 до вирішення господарської справи №924/1155/18 відмовлено.

Ухвалою суду від 09.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.01.2020р. клопотання Сільськогосподарського національного виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", м. Шепетівка від 22.10.2018р. та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс", м. Шепетівка від 22.10.2018р. про здійснення процесуального правонаступництва задоволено.

Замінено Сільськогосподарський національний виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив", м. Шепетівка (код: 40108269) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс", м. Шепетівка (40794076).

Ухвалою суду від 02.03.2020р. клопотання Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів від 18.11.2019р. про виклик в судове засідання експертів Борисенко О.Б. та ОСОБА_1 для роз"яснення висновку експерта від 18.11.2019р. залишено без задоволення.

Клопотання Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів від 17.02.2020р. про призначення повторної судової експертизи по справі №924/232/18 залишено без задоволення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача у своїх усних та у долучених до матеріалів справи письмових поясненнях наполягав на задоволенні позову в повному обсязі обгрунтовуючи наявними в матеріалах справи доказами.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору поставки молока №3 від 31.01.2017 року, протягом лютого-листопада 2017 року кооперативом було поставлено ДП «Старокостянтинівський молочний завод» молоко загальною вартістю 109 503 438,56 грн. Відповідач не виконав свої зобов`язання перед кооперативом щодо оплати вартості поставленого товару, частково сплативши 104 332 336,98 грн., тому виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 5 171 101,58 грн.

В матеріалах справи наявні оборотно-сальдові відомості ДП «Старокостянтинівський молочний завод» в розрізі договорів поставки № 3 та №49. Відповідно до цих оборотно-сальдових відомостей ДП «Старокостянтинівський молочний завод», в даних бухгалтерського обліку Відповідача відображено отримання товару від Кооперативу за період з 01.02.2017 року по 30.11.2017 року по договору поставки молока №3, здійснені Відповідачем проплати по договору поставки №3, а також наявність заборгованості за цим договором.

В підтвердження обставин щодо кількості та вартості поставленого товару по договору поставки №3, позивачем подано видаткові накладні, податкові накладні, приймальні квитанції, товарно-транспортні накладні та акти звірки розрахунків.

Видаткові накладні за період лютий-серпень 2017 року підписані та скріплені печатками сторін. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин. Враховуючи той факт, що відповідач не надав доказів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надав доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, відсутні підстави вважати, що печатка ДП «Старокостянтинівський молочний завод» використовувалась проти волі відповідача. (Аналогічні висновки зроблені Верховний Судом в постанові від 23 липня 2019 року по справі №918/780/18).

Крім того, в матеріалах справи наявні підписані і скріплені печатками сторін акти звірки розрахунків від 30.04.2017 року, 31.05.2017 року, 30.06.2017 року, 31.07.2017 року, 31.08.2017 року та 30.09.2017 року.

В матеріалах справи наявні докази щодо кількості та вартості поставленого товару протягом лютого-серпня 2017 року, які підписані та скріпленні печатками сторін, а також акт звірки розрахунків від 31.08.2017 року в якому сторони погодили, що станом на 31.08.2017 року у відповідача наявна заборгованість по договору поставки №3 в розмірі 16 784 701,10 грн. Такі ж самі відомості щодо поставленого товару та розміру заборгованості відповідача відображені в оборотно-сальдових відомостях ДП «Старокостянтинівський молочний завод».

Заперечуючи проти позову, відповідач звертає увагу на наявність певних недоліків у первинних документах, та вважає, що такі первинні документи не доводять господарську операцію та є недопустимими доказами.

Однак, у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 29.11.2019 року по справі №914/2267/18 та в постанові 04.11.2019 року по справі №905/49/15).

Відповідач зазначає, що видаткові накладні за вересень-листопад 2017 року не підписані та не скріплені печатками сторін. Проте, крім видаткових накладних на підтвердження поставки товару за вересень-листопад 2017 року в матеріалах наявні підписані Відповідачем товарно-транспортні накладні, приймальні квитанції, акти звірки станом 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 року та 30.09.2017 року, оборотно-сальдові відомості Відповідача, зареєстровані податкові накладні.

Тому, саме на підставі цих товарно-транспортних накладних, які заповнювались перевізником - ДП «Старокостянтинівський молочний завод», відповідачем здійснювався облік отриманої продукції, формувались приймальні квитанції, а також самим же відповідачем розмежовано поставлений товар по договорах №3 та №49, що відображено в оборотно-сальдових відомостях відповідача.

Позивач зазначає, що відповідно до даних бухгалтерського обліку відповідача, які відображені в оборотно-сальдових відомостях, вартість поставленого кооперативом товару, здійснені проплати, а також заборгованість за період з лютого по вересень 2017 року повністю співпадають з даними, які наведені позивачем. В оборотно-сальдових відомостях відповідача наявна лише різниця у вартості поставленого кооперативом товару за період жовтень-листопад 2017 року. Зазначена різниця у вартості товару поставленого протягом жовтня-листопада 2017 року, виникла у зв`язку з тим, що для розрахунку вартості товару, кооперативом взято за основу ціну за молоко II гатунку - 8,52 грн., за молоко негатункове - 4,26 грн. відповідно до протоколу №13 від 24.09.2017 року, який не підписано відповідачем, а ДП «Старокостянтинівський молочний завод» для розрахунку вартості поставленого кооперативом товару взято за основу ціну за молоко II гатунку - 7,80 грн., за молоко негатункове - 3,90 грн. відповідно до протоколу №12 від 23.08.2017 року, який підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідно до відомостей ДП «Старокостянтинівський молочний завод»:

- протягом жовтня 2017 року від Кооперативу отримано товар вартістю 1 554 493,20 грн. [198 667 кг. молока II гатунку х 7,80 грн. = 1 549 602,60 грн.] + [1 254 кг. молока негатункового х 3,90 грн. = 4 890,60 грн.] = 1 554 493,20 грн. (різниця з даними Кооперативу 143 491,68 грн.), а розмір боргу на кінець жовтня 2017 року становить 4 945 417,44 грн. (різниця з даними Кооперативу 143 491,68 грн.). В той же час, відповідно до даних Кооперативу, Відповідач отримав товар вартістю 1697 984,88 грн. [198 667 кг. молока II гатунку х 8,52 грн. = 1 692 642,84 грн.] + [1 254 кг. молока негатункового х 4,26 грн. = 5 342,04 грн.];

- протягом листопада 2017 року від Кооперативу отримано товар вартістю 75 246,60 грн. [9 647 кг. молока II гатунку х 7,80 грн. = 75 246,60 грн.] (різниця з даними Кооперативу 6 945,84 грн.), а розмір боргу на кінець листопада 2017 року становить 5 020 664,04 грн. (різниця з даними Кооперативу 150 437,54 грн.). В той же час, відповідно до даних Кооперативу, Відповідач отримав товар вартістю 82 192,44 грн. [9 647 кг. молока II гатунку х 8,52 грн. = 82 192,44 грн.].

Для розрахунку вартості поставленого товару протягом жовтня-листопада 2017 року, вартість якого відображено в оборотно-сальдових відомостях Відповідача, ДП «Старокостянтинівський молочний завод» брав до уваги таку ж саму кількість поставленого товару як і Позивач, але за меншою ціною, яка вказано в протоколі №12 від 23.08.2017 року.

Отже, враховуючи, що зазначені вище обставини щодо вартості товару поставленого в період з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2017 року та заборгованості за поставлений товар станом на 30 вересня 2017 року, підтверджуються документами, які підписані обома сторонами, відображені в даних бухгалтерського обліку Відповідача, та не заперечувались Відповідачем у відзиві від 19.04.2018 року, ці обставини не потребують доказування відповідно до ст. 75 ГПК України. Щодо кількості поставленого товару протягом жовтня-листопада 2017 року, позивачем зазначено, що в оборотно-сальдових відомостях ДП «Старокостянтинівський молочний завод» за жовтень-листопад 2017 року також відображено отримання товару від Кооперативу, а різниця у вартості виникла у зв`язку з визначенням загальної вартості поставленого товару за ціною, яка вказана Відповідачем у відзиві від 19.04.2018 року. Тому, фактично, між сторонами існує спір щодо ціни і відповідно загальної вартості поставленого товару протягом жовтня-листопада 2017 року.

Кількість поставленого товару також підтверджена висновком експертів від 26.07.2019 року. Експертами належним чином визначено загальну кількість поставленого товару по договору поставки молока №3 від 31.01.2017 року за період лютий-листопад 2017 року та ціну товару за лютий-серпень 2017 року. Ціну молока II гатунку за вересень 2017 року - 7,80 грн., експертами також визначено правильно, відповідно до протоколу №12 від 23.08.2017 року, який підписаний та скріплений печатками сторін, а ціну молока негатункового визначено неправильно, оскільки для розрахунку взято ціну 2,90 грн. відповідно до протоколу №11 від 25.07.2017 року, в той час як відповідно до протоколу №12 від 23.08.2017 року, який підписано та скріплено печатками сторін, ціна молока негатункового - 3,90 грн.

В матеріалах справи наявні податкові накладні та квитанції про реєстрацію цих податкових накладних, що свідчить про нарахування Відповідачу податкового кредиту, розмір якого визначався виходячи з вказаних Позивачем у податкових накладних реквізитів, а саме кількості та вартості поставленого товару.

У разі наявності заперечень щодо будь-яких реквізитів, які були вказані в податкових накладних, в тому числі щодо кількості, ціни та загальної вартості товару, Відповідач, у відповідності до абз. 24 п. 201.10 ст. 201 ПКУ, мав право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на Позивача. Проте, жодних скарг щодо помилок чи невідповідності реквізитів зазначених у податкових накладних реквізитам первинних бухгалтерських документів щодо кількості чи вартості поставленого товару не надходило, податкові перевірки відносно Позивача для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за операціями з поставки товару по договору, не проводились, реєстрація податкових накладних не скасована та не коригувалась.

Таким чином, оскільки жодних скарг відносно реєстрації вказаних податкових накладних не надходило, податкові перевірки за цими скаргами не проводились, реєстрацію податкових накладних не скасовано, в матеріалах справи відсутні уточнюючі декларації подані Відповідачем, а строк подання скарг чи уточнюючих декларацій закінчився, Відповідач отримав та використовує податковий кредит, базою для визначення якого була вартість поставленого товару, яка вказана Позивачем, і відповідно до п. 188.1 ст. 188, ст. 201 ПКУ, ціна та загальна вартість поставленого товару прийнята Відповідачем та є договірною, що свідчить про визнання факту поставки з боку Відповідача.

Отже, податковими накладними та квитанціями про реєстрацію податкових накладних також підтверджується вартість поставленого товару в сумі 109 503 438,56 гри. На підставі поставленого товару саме у такій вартості, Відповідач, відповідно до ст. 201 ПКУ, отримав та користувався податковим кредитом в розмірі 18 250 573,09 грн. В той же час, за Позивачем зареєстровані податкові зобов`язання зі сплати ПДВ в розмірі 18 250 573,09 грн.

Відповідно до протоколу №12 від 23.08.2017 року, який підписаний та скріплений печатками сторін, сторонами погоджено вартість товару з 01 вересня 2017 року за молоко II гатунку - 7,80 грн., за молоко негатункове - 3,90 грн. У вересні поставлено товар вартістю 4 727 010,60 грн. згідно видаткової накладної №425 від 30.09.2017 року, податкової накладної №5/2 від 30.09.2017 року, яка відповідно до квитанції зареєстрована в ЄРПН за №. Згідно з цією податковою накладною, Відповідачу поставлено:

- молоко в кількості 606 027 кг. по ціні 6,50 грн. без ПДВ (7,80 грн. з ПДВ) вартістю З 939 175,50 грн. без ПДВ (4 727 010,60 грн. з ПДВ);

- молоко в кількості 10 373 кг. по ціні 3,25 грн. без ПДВ (3,90 грн. з ПДВ) вартістю 33 712,25 грн. без ПДВ (40 454,70 грн. з ПДВ);

Отже, Позивачем поставлено у вересні 2017 року товар вартістю 3 972 887,75 грн. без ПДВ, нараховано Відповідачу податковий кредит на суму 794 577,55 грн., а загальна вартість товару з ПДВ становить 4 767 010,60 грн., що також зазначено і в квитанції про реєстрацію податкової накладної. Аналогічна вартість поставленого у вересні товару вказано в оборотно-сальдовій відомості Відповідача, відповідно до якої у вересні за поставлений товар перераховано 13 000 000,00 грн., а борг станом на 30.09.2017 року становив 8 552 166,40 грн. Між сторонами також підписано і скріплено печатками сторін акт звірки на 30.09.2017 року, в якому вказано така ж вартість поставленого у вересні товару, сплачені кошти, а також погоджено розмір боргу по договору поставки №3 станом на 30.09.2017 року в сумі 8 552 166,40 грн. Додатково в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні та приймальні квитанції підписані Відповідачем.

В жовтні позивачем поставлено відповідачу товар вартістю 1 697 984,88 грн. згідно видаткової накладної №714 від 31.10.2017 року, податкової накладної №8/2 від 31.10.2017 року, яка відповідно до квитанції зареєстрована в ЄРПН за №. Згідно з цією податковою накладною, Відповідачу поставлено:

- молоко в кількості 172 059 кг. по ціні 7,10 грн. без ПДВ (8,52 грн. з ПДВ) вартістю 1 221 618,90 грн. без ПДВ (1 465 942,68 грн. з ПДВ);

- молоко в кількості 26 608 кг. по ціні 7,10 грн. без ПДВ (8,52 грн. з ПДВ) вартістю 188 916,80 грн. без ПДВ (226 700,16 грн. з ПДВ);

- молоко в кількості 1 254 кг. по ціні 3,55 грн. без ПДВ (4,26 грн. з ПДВ) вартістю 4 451,70 грн. без ПДВ (5 342,04 грн. з ПДВ).

Отже, Позивачем поставлено в жовтні 2017 року товар вартістю 1 414 987,40 грн. без ПДВ, нараховано Відповідачу податковий кредит на суму 282 997,48 грн., а загальна вартість товару з ПДВ становить 1 697 984,88 грн., що також зазначено і в квитанції про реєстрацію податкової накладної. Додатково в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні та приймальні квитанції підписані Відповідачем.

Тому, оскільки станом на 30.09.2017 року сторонами погоджено борг по договору в розмірі 8 552 166,40 грн. + 1 697 984,88 грн. поставленого в жовтні товару - 5 161 242,14 грн. перерахованих коштів = 5 088 909,14 грн. заборгованість станом на 31.10.2017 року.

В листопаді позивачем поставлено відповідачу товар вартістю 82 192,44 грн. згідно видаткової накладної №798 від 30.11.2017 року та податкової накладної №10/2 від 30.11.2017 року, яка відповідно до квитанції зареєстрована в ЄРПН за №. Згідно з цією податковою накладною, Відповідачу поставлено молоко в кількості 9 647 кг. по ціні 7,10 грн. без ПДВ (8,52 грн. з ПДВ) вартістю 68 493,70 грн. без ПДВ (82 192,44 грн. з ПДВ).

Отже, позивачем поставлено в листопаді 2017 року товар вартістю 68 493,70 грн. без ПДВ, нараховано відповідачу податковий кредит на суму 13 698,74 грн., а загальна вартість товару з ПДВ становить 68 493,70 грн., що також зазначено і в квитанції про реєстрацію податкової накладної. Додатково в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні та приймальні квитанції підписані відповідачем.

Тому, оскільки станом на 31.10.2017 року існувала заборгованість по договору в розмірі 5 088 909,14 грн. + 68 493,70 грн. поставленого в листопаді товару (в листопаді кошти не перераховувались) = 5 171 101,58 грн. заборгованість станом на 30.11.2017 року.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати вартості поставленого товару 109 503 438,56 грн., оскільки перерахував 104 332 336,98 грн. (з урахуванням коштів, в розмірі 10 000 000,00 грн. згідно з платіжними дорученнями від 24.04.2017, 25.04.2017 та 26.04.2017 року, розмір заборгованості по договору поставки молока №3 від 31.01.2017 року становить 5 171 101,58 грн.

Щодо нарахованих штрафних санкцій, позивачем зазначено, що відповідно до п. 9.1. договору поставки №3, у випадку порушення зобов`язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність визначену даним договором та чинним законодавством України.

У відповідності з п. 9.2 договору поставки №3, за прострочення виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми простроченого зобов`язання.

Пунктом 8.1. договору поставки №3 визначено, що оплата здійснюється Покупцем в безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання продукції Покупцем.

В подальшому, починаючи з 01 квітня 2017 року, сторонами змінено строки розрахунків за товар шляхом погодження таких строків у протоколах:

- за Продукцію поставлену з 01 по 15 число місяця, Покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялась Продукція;

- за Продукцію поставлену з 16 по останнє число місяця (28-31 число), Покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялась Продукція.

Отже, відповідно до вищенаведених умов договору поставки №3, ст. 625 Цивільного кодексу України, станом на 29.03.2018 року (дата підписання позовної заяви), позивачем здійснено нарахування пені 2 218 835,00 грн., трьох відсотків річних 347 092,00 грн. та інфляційних втрат 1 112 807,00 грн. Детальний розрахунок штрафних санкцій позивачем наведено у розрахунку ціни позову та письмових поясненнях від 05.06.2018 року.

Враховуючи вищенаведені умови щодо строків розрахунків та систематичність поставки товару по договору, для нарахування штрафних санкцій за прострочення оплати поставленого товару, використовувались відповідні періоди існування прострочки оплати товару.

З 01 лютого 2017 року по 31 березня 2017 року, відповідно до п. 8.1. договору, зобов`язання з оплати поставленої продукції вважались простроченими на другий день після поставки продукції у відповідний період. Базою для нарахування використовували вартість поставленої продукції, яка була поставлена відповідного дня та мала бути оплачена протягом одного банківського дня. В подальшому Позивач сумував вартість щоденних поставок та віднімав здійснені Відповідачем оплати (перша оплата по договору була здійснена 24.04.2017 року). Разом з щоденними поставками продукції збільшувалась і вартість прострочених зобов`язань щодо оплати поставленої продукції.

Починаючи з 01 квітня 2017 року, відповідно до умов протоколів погодження договірної ціни, зобов`язання щодо оплати поставленої продукції в період з 01 по 15 число місяця вважались простроченими з 26 числа того ж місяця, а зобов`язання щодо оплати поставленої продукції в період з 16 по останнє число місяця вважались простроченими з 11 числа наступного місяця.

У зв`язку з систематичними поставками та частковим перерахуванням відповідачем коштів за поставлену продукцію, змінювалась база для нарахування (вартість поставленої продукції за всі попередні періоди мінус перераховані кошти) штрафних санкцій та відповідно кількість днів протягом яких існував прострочений борг.

19 квітня 2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечував щодо кількості поставленого кооперативом товару, вартості поставленого в період з 01.02.2017 року по 30.09.2017 року товару. Відповідач не погоджувався виключно з ціною товару, яка вказана кооперативом за період жовтень-листопад 2017 року, та зазначає, що позивач змінив ціну продукції в односторонньому порядку в кінці жовтня 2017року.

В подальшому, відповідачем подано заяву про відкликання відзиву від 19.04.2018 року, та подано новий відзив в якому ДП «Старокостянтинівський молочний завод» просить відмовити у задоволенні позову кооперативу повністю.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає і в письмовому відзиві на позов та письмових поясненнях по справі звертає увагу, що подані позивачем документи містять суттєві недоліки, що не дають змоги визначити зміст та обсяг господарської операції.

Зазначає, що Протоколи погодження договірної ціни №13 від 24.09.2017 р. та №14 від 24.10.2017 р. не підписані зі сторони покупця, що суперечить пунктам 3.3, 3.4 договору поставки, а також те, що матеріали справи не містять доказів направлення на адресу відповідача проектів Протоколів погодження ціни, що свідчить про порушення позивачем пункту 3.4. Договору поставки, що є одностороння зміна вартості продукції (у бік збільшення), а саме: починаючи з 01.10.2017 р. закупівельна вартість 1 тони молока 1 гатунку збільшилась на 1 018,00 грн., 2 гатунку - на 720,00 грн., негатункового молока - на 3 60 грн., з 01.11.2017 р. закупівельна вартість 1 тони молока 1 ґатунку збільшилась на 1 038,00 грн.

Кожна поставка продукції повинна супроводжуватись, зокрема ветеринарним свідоцтвом (Ф-2) державної установи ветеринарної медицини на всю кількість Продукції. Проте позивачем до позовної заяви не додано копій відповідних ветеринарних свідоцтв, що унеможливлює проведення ідентифікації якості поставленої Продукції відповідачу, а відтак і визначення вартості такої Продукції, оскільки остання ставиться в залежність від якості поставленої Продукції (Вищий, 1 гатунок, негатункове), що в результаті впливає на розмір заявленої позивачем суми до стягнення.

Відповідач не погоджується з кількістю поставленої в період лютий 2017 по листопад 2017 продукції.

Крім цього, звертає увагу, що видаткові накладні №714 від 31.10.2017 р., №425 від 30.09.2017 р. не підписані з боку покупця ДП „Старокостянтинівський молочний завод, а отже не підтверджують поставку Продукції покупцю у кількості та вартості, які зазначені у даних видаткових накладних.

Також видаткові накладні №21 від 28.02.2017р., №29 від 15.03.2017р., №43 від 31.03.2017р., №97 від 31.05.2017 р., №98 від 31.05.2017 р., №150 від 30.06.2017 р., №151 від 30.06.2017р. містять підпис особи, що здійснила приймання продукції від відповідача, при цьому позивачем не надано належним чином завірених копій довіреностей на кожну партію продукції, зазначену в видаткових накладних. Відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про і документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Щодо приймальних квитанцій відповідач стверджує, що з їх змісту вбачається, що їх дані суперечать кількості поставленої продукції, яка зазначена позивачем у позовній заяві. Також зазначені квитанції не містять відомостей, що останні складені саме на виконання договору поставки №3, оскільки у відповідача були укладені з позивачем і інші договори поставки. Аналогічно не відповідають дані щодо кількості в Актах приймання-здачі поставленої постачальником сировини.

Крім цього зазначає, що в якості додатків до позовної заяви позивачем додані Акти звірки розрахунків по Договору №3, а саме від 30.04.2017 р., 31.05.2017 р., 30.06.2017 р., 31.07.2017 р., 31.08.2017 р., 30.09.2017 р., а згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Акти звірки розрахунків не містять у собі дату і місця складання, одиницю виміру господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції, одиницю виміру господарської операції, а отже не можуть бути доказом підтвердження наявності заборгованості. Аналогічна позиція викладена у Постанові ВГСУ від 19.01.2017 справа №920/1294/15, від 26.07.2017 справа №926/1908-6/14.

Позивачем не доведена поставка продукції в кількості 14 485 044,00 кг., а отже зазначена кількість Продукції не може бути покладена при здійснені розрахунку розміру заборгованості за Договором поставки.

Поряд із зазначенням кількості поставленої Продукції позивачем у позовній заяві вказується вартість поставленої продукції кожного місяця поставки. При цьому останнім не здійснюється розмежування по показникам поставленої Продукції, що унеможливлює встановлення, якої саме якості була поставлена Продукція.

В той же час, з інших наданих позивачем документів, зокрема Протоколів погодження ціни вбачається, що вартість поставленої Продукції ставиться в залежність від показників поставленого молока, а отже, для проведення належного розрахунку необхідно здійснювати розмежування поставленої продукції. Проте позивачем не зазначено, якої саме якості поставлена Продукція, що ставить під сумнів достовірність проведених розрахунків.

Враховуючи викладенні в відзиві обставини відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також, представником відповідача подано суду заперечення щодо висновку експертів від 26.07.2019р. №1204/1205/19-71/20807-20810/19-71 за результатами проведення комісійної економічної експертизи у господарській справі № 924/232/18 в додаток із висновком спеціаліста в галузі права - адвоката Рекуна А.І. від 06.01.2019р., у якому зазначено, що висновок експертів Борисенко О.Б. та Ратуш Н.П. від 26.07.2019р. не є достовірним та допустимим доказом щодо предмету доведення, складено із порушенням п.2 та 3 розділу 2 ЗУ "Про судову експертизу". Отже, на думку представника відповідача у господарського суду наявні обгрунтовані підстави для відхилення вказаного висновку експертів.

До початку судового засідання 02.03.2020р. супровідним листом №06/02-02 від Київського бюро судових експертиз та досліджень "Константа", м.Київ надійшов виправлений по тексту Висновок експерта №SE/02/1912-22 за результатами проведення судової економічної експертизи у господарській справі №924/232/18 від 30.01.2019р.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

31 січня 2017 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Перший національний виробничий кооператив» (правонаступник ТОВ "Органік Сідс", м. Шепетівка) (постачальник) та Дочірнім підприємством «Старокостянтинівський молочний завод» (покупець) було укладено Договір поставки молока №3.

Відповідно до п. 1.1. договору №3 постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність покупця натуральне коров`яче молоко незбиране на умовах визначених договором, а покупець зобов`язується приймати і своєчасно оплачувати вартість продукції.

Згідно з п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору №3 асортимент, кількість та ціна конкретної партії продукції, що постачається за даним договором, визначається постачальником та покупцем у додатках (Протокол погодження ціни), що є невід`ємною частиною цього договору. Ціна партії Продукції є фіксованою на весь період дії Протоколу погодження ціни і у будь-якому випадку не підлягає зміні без письмового погодження Сторін. Протокол погодження ціни підписується Сторонами при кожній зміні ціни на Продукцію.

Відповідно до даного пункту договору позивачем надано до позовної заяви Протоколи погодження договірної ціни, а саме:

Протокол погодження договірної ціни №1 від 31.01.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким починаючи з 01.02.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): вищий, 1 гатунок 8300,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника) та негатункове - 7470,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника).

Протокол погодження договірної ціни №2 від 16.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким починаючи з 20.02.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): вищий, 1 гатунок 7900,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника) та негатункове - 7110,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника).

Протокол погодження договірної ціни №3 від 24.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю >25Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 23.02.2017р. с.Терешки.

Протокол погодження договірної ціни №4 від 28.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю >25Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 25.02.2017р. с.Терешки.

Однак пунктом 5 зазначених вище протоколів визначено, що: „цей протокол погодження договірної ціни складений в двох примірниках , по одному для кожної із сторін та є невід`ємною частиною договору поставки молока № 3 від 31.01.2016року.

Протокол погодження договірної ціни №5 від 24.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю >25Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 23.02.2017р. с.Терешки.

Протокол погодження договірної ціни №6 від 28.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю 22Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 28.02.2017р. с.Терешки.

Протокол погодження договірної ціни №7 від 24.03.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.04.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%), якщо:

Молоко з кислотністю від 16°Т до 21°Т, яке проходить тест на кип`ятіння оформляється вищим, 1,2 гатунками та приймається за ціною 7 200,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 6 480,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове II - молоко, яке не пройшло тест на кип`ятіння, або надійшло з кислотністю менше 16°Т - оформляється з кислотністю 24°Т та приймається по ціні - 5040,00грн. з ПДВ.

Неґатункове III - молоко з кислотністю >26°Т приймається по ціні 3600,00грн з ПДВ

пунктом 2 визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

Протокол погодження договірної ціни №8 від 24.04.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.05.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

1,2 гатунок - 7 900,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове І - молоко з кислотністю >22°Т приймається за ціною - 7110,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове II молоко з кислотністю 26°Т приймається за ціною - 3950,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 3 протоколу визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

Протокол погодження договірної ціни №9 від 24.05.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.06.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Екстра ґатунок - 7800,00 грн. з ПДВ.

Вищий ґатунок 7740,00грн. з ПДВ

1 гатунок 7620,00грн.

2 гатунок 7200,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 6 480,00 грн. з ПДВ (дисконт 10%).

Неґатункове II - молоко, яке не пройшло тест на кип`ятіння, або надійшло з кислотністю

менше 16°Т - оформляється з кислотністю >24°Т та приймається по ціні - 5040,00 грн. з

ПДВ (дисконт 30%).

Пунктом 3 визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

Протокол погодження договірної ціни №10 від 25.06.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.07.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Вищий ґатунок 8000,00грн. з ПДВ

1 гатунок 8000,00грн.

2 гатунок 7800,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 7020,00 грн. з ПДВ

Неґатункове II - молоко з кислотністю 23-25°Т приймається за ціною - 5460,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове ІII - молоко з кислотністю >26°Т приймається за ціною - 3900,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 3 визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

Протокол погодження договірної ціни №11 від 25.07.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.08.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Екстра ґатунок 8604,00грн. з ПДВ

Вищий ґатунок 8304,00грн. з ПДВ

1 гатунок 8184,00грн.

2 гатунок 7440,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю >22°Т приймається за ціною - 2904,00 грн. з ПДВ

Пунктом 3 визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

Протокол погодження договірної ціни №12 від 23.08.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.09.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Вищий ґатунок 8040,00грн. з ПДВ

1 гатунок 7902,00грн.

2 гатунок - 7800,00грн.

Неґатункове - молоко з кислотністю >22°Т приймається за ціною - 3900,00 грн. з ПДВ

Пунктом 3 визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

Дані Протоколи погодження договірної ціни, а саме: №1 від 31.01.2017р., №2 від 16.02.2017р., №3 від 24.02.2017р., №4 від 28.02.2017р., №5 від 24.02.2017р., №6 від 28.02.2017р., №7 від 24.03.2017р., №8 від 24.04.2017р., №9 від 24.05.2017р., №10 від 25.06.2017р., №11 від 25.07.2017р., №12 від 23.08.2017р. підписані представниками та завірені печатками обох сторін.

Протокол погодження договірної ціни №13 від 24.09.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.10.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):1 ґатунок 8920,00грн.; 2 ґатунок - 8520,00грн.; Неґатункове І - молоко з кислотністю >22°Т приймається за ціною - 4260,00 грн. з ПДВ (дисконт 10%), та Протокол погодження договірної ціни №14 від 24.10.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.11.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): 1 ґатунок 8940,00грн.; 2 ґатунок - 8520,00грн.; Неґатункове І - молоко з кислотністю >22°Т приймається за ціною - 4260,00 грн. з ПДВ (дисконт 10%), від ДП „Старокостянтинівський молочний завод не підписані.

Відповідно до п.2.1 договору №3 від 31.01.2017р., загальна вартість цього договору не обмежується сторонами та складається з суми вартості окремих партій Продукції, що постачаються постачальником покупцю відповідно до умов даного договору, що визначається відповідно до даних, які містяться у спеціалізованій товарній накладній складеній за формою 1 -ТН (МС).

Розділом 4 договору передбачено, що загальна кількість продукції, що поставляється за цим договором становить суму усіх поставок (які носять ритмічний характер) здійснених за цим договором. Умови поставки визначаються сторонами у Протоколі погодження договірної ціни (Додаток 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Поставка продукції вважається виконаною постачальником з моменту передачі її покупцю (перевізнику покупця), про що буде свідчити відмітка на товарно-транспортній накладній, або на товарній накладній за формою 1-ТН (МС).

На виконання умов договору №3, за період з лютого по листопад 2017 року позивачем було поставлено відповідачу молоко на суму 109 444 794, 56 грн., тобто стверджує, що ним виконано умови договору в повному обсязі, а саме:

- в лютому 2017 року - 584 370кг. на загальну суму 4 527 355,00 грн.;

- в березні 2017 року - 1 699 050кг. на загальну суму 13 290 377,00грн.;

- в квітні 2017 року - 2 010 981кг. на загальну суму 14 410 892,00грн.;

- в травні 2017 року - 2 564 135кг. на загальну суму 20 050 931,00грн.;

- в червні 2017 року - 2 430 501кг на загальну суму 17 427 825,00грн.;

- в липні 2017 року - 2 578 681кг на загальну суму 20 010 798,00грн.;

- в серпні 2017 року - 1 797 592кг на загальну суму 13 237 619,00грн.;

- у вересні 2017 року - 616 400кг на загальну суму 4 767 465,00грн.;

- в жовтні 2017 року - 195 653кг на загальну суму 1 661 622,00грн.;

- в листопаді 2017 року - 7 681кг на загальну суму 59 911,00грн.

Всього поставлено 14 485 044, 00 кг на загальну суму 109 444 794, 56грн.

Позивач зазначає, що доказом виконання умов та зобов`язань з боку позивача за договором №3 є товарні накладні за формою 1-ТН (МС) (додані до позовної заяви).

Крім цього надані на підтвердження поставки-приймання молока позивачем надано видаткові накладні на загальну суму 109 503 438,56грн., а саме: №21 від 28.02.2017р. на суму 4527354,62грн., №29 від 15.03.2018р. на суму 6481325,90грн., №43 від 31.03.2017р. на суму 6809051,08грн., №55 від 15.04.2017р. на суму 7348972,32грн., №60 від 30.04.2017р. на суму 7061919,34грн., №97 від 31.05.2017р. на суму 20050930,75грн., №150 від 30.06.2017р. на суму 17427824,64грн., №202 від 31.07.2017р. на суму 20010798,38грн., №210 від 31.08.2017р. на суму 13237618,91грн.

Дані видаткові накладні підписані представниками та звірені печатками обох сторін. Всього на суму 102 955 795,94грн.

А також видаткові накладні: №425 від 30.09.2017р. на суму 4767465,30грн., №714 від 31.10.2017р. на суму 1697984,88грн. та №798 від 30.11.2017р. на суму 82192,44грн. Всього на суму 6547642,62грн. Однак дані видаткові накладні не підписані представником та не звірені печаткою сторони відповідача.

Розділом 8 договору передбачено, що оплата здійснюється покупцем в безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання продукції покупцем. Загальна сума договору складається із загальної вартості Продукції, поставленої Постачальником Покупцю протягом строку дії даного договору.

Позивач зазначає в позові, що відповідач сплатив лише частину суми, що підлягає сплаті, а саме: 104 273 692, 56 грн. У зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором поставки №3 в розмірі 5 171 102 грн.

На підтвердження наданих позивачем послуг в період лютий-листопад 2017р. ним зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачу податкові накладні, а саме: податкова накладна №31 від 28.02.2017р. на суму 4527354,61грн., №2/2 від 15.03.2017р. на суму 6481325,90грн., №3/2 від 31.03.2017р. на суму 6809051,08грн., №3/2 від 15.04.2017р. на суму 7348972,32грн., №5/2 від 30.04.2017р. на суму 7061919,34грн., №4/2 від 31.05.2017р. на суму 20050930,75грн., №12/2 від 30.06.2017р. на суму 17427824,64грн., №23/2 від 31.07.2017р. на суму 20010798,38грн., №19/2 від 31.08.2017р. на суму 13237618,90грн., №5/2 від 30.09.2017р. на суму 4767465,30грн., №8/2 від 31.10.2017р. на суму 1697984,88грн. та №10/2 від 30.11.2017р. на суму 82192,44грн.

Підтвердженням реєстрації позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних є квитанції про реєстрацію.

Відповідно до п.9.1. Договору №3 у випадку порушення зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність визначену даним Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.9.2. Договору №3 за прострочення своїх зобов`язань винна Сторона сплачує іншій Стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми простроченого зобов`язання.

Крім суми основного боргу позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 2 218 835,00 грн. - пені, 347 092,00 грн. - 3% річних та 1 112 807,00 грн. - інфляційних за період з 02.03.2017р. по 29.03.2018р.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з договору поставки молока №3 від 31 січня 2017 року.

Відповідно до п. 1.1. договору №3 постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність покупця натуральне коров`яче молоко незбиране на умовах визначених договором, а покупець зобов`язується приймати і своєчасно оплачувати вартість продукції.

Згідно з п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору №3 асортимент, кількість та ціна конкретної партії продукції, що постачається за даним договором, визначається постачальником та покупцем у додатках (Протокол погодження ціни), що є невід`ємною частиною цього договору. Ціна партії Продукції є фіксованою на весь період дії Протоколу погодження ціни і у будь-якому випадку не підлягає зміні без письмового погодження Сторін. Протокол погодження ціни підписується Сторонами при кожній зміні ціни на Продукцію.

Відповідно до даного пункту договору позивачем надано до позовної заяви Протоколи погодження договірної ціни.

Відповідно до п.2.1 договору №3 від 31.01.2017р., загальна вартість цього договору не обмежується сторонами та складається з суми вартості окремих партій Продукції, що постачаються постачальником покупцю відповідно до умов даного договору, що визначається відповідно до даних, які містяться у спеціалізованій товарній накладній складеній за формою 1 -ТН (МС).

Розділом 4 договору передбачено, що загальна кількість продукції, що поставляється за цим договором становить суму усіх поставок (які носять ритмічний характер) здійснених за цим договором. Умови поставки визначаються сторонами у Протоколі погодження договірної ціни (Додаток 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Поставка продукції вважається виконаною постачальником з моменту передачі її покупцю (перевізнику покупця), про що буде свідчити відмітка на товарно-транспортній накладній, або на товарній накладній за формою 1-ТН (МС).

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.ст. 663, 664 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

На виконання умов договору №3, за період з лютого по листопад 2017 року позивачем було поставлено відповідачу молоко на суму 109 444 794, 56 грн., а саме:

- в лютому 2017 року - 584 370кг. на загальну суму 4 527 355,00 грн.;

- в березні 2017 року - 1 699 050кг. на загальну суму 13 290 377,00грн.;

- в квітні 2017 року - 2 010 981кг. на загальну суму 14 410 892,00грн.;

- в травні 2017 року - 2 564 135кг. на загальну суму 20 050 931,00грн.;

- в червні 2017 року - 2 430 501кг на загальну суму 17 427 825,00грн.;

- в липні 2017 року - 2 578 681кг на загальну суму 20 010 798,00грн.;

- в серпні 2017 року - 1 797 592кг на загальну суму 13 237 619,00грн.;

- у вересні 2017 року - 616 400кг на загальну суму 4 767 465,00грн.;

- в жовтні 2017 року - 195 653кг на загальну суму 1 661 622,00грн.;

- в листопаді 2017 року - 7 681кг на загальну суму 59 911,00грн.

Всього поставлено 14 485 044, 00 кг на загальну суму 109 444 794, 56грн.

Доказом виконання умов та зобов`язань з боку позивача за договором №3 є товарні накладні за формою 1-ТН (МС) на загальну суму 109 503 438,56грн., а саме: №21 від 28.02.2017р. на суму 4527354,62грн., №29 від 15.03.2018р. на суму 6481325,90грн., №43 від 31.03.2017р. на суму 6809051,08грн., №55 від 15.04.2017р. на суму 7348972,32грн., №60 від 30.04.2017р. на суму 7061919,34грн., №97 від 31.05.2017р. на суму 20050930,75грн., №150 від 30.06.2017р. на суму 17427824,64грн., №202 від 31.07.2017р. на суму 20010798,38грн., №210 від 31.08.2017р. на суму 13237618,91грн.

Дані видаткові накладні підписані представниками та звірені печатками обох сторін. Всього на суму 102 955 795,94грн.

А також видаткові накладні: №425 від 30.09.2017р. на суму 4767465,30грн., №714 від 31.10.2017р. на суму 1697984,88грн. та №798 від 30.11.2017р. на суму 82192,44грн. Всього на суму 6547642,62грн. Однак дані видаткові накладні не підписані представником та не звірені печаткою сторони відповідача.

Всього по даних видаткових накладних поставлено молока на загальну суму 109 503 438,56грн.

Відповідач зазначає, що видаткові накладні за вересень-листопад 2017 року не підписані та не скріплені печатками сторін. Проте, крім видаткових накладних на підтвердження поставки товару за вересень-листопад 2017 року в матеріалах наявні підписані Відповідачем товарно-транспортні накладні, приймальні квитанції, акти звірки станом 30.04.2017р., 31.05.2017р., 30.06.2017р., 31.07.2017р., 31.08.2017р. та 30.09.2017р., оборотно-сальдові відомості Відповідача, зареєстровані податкові накладні.

Щодо товарно-транспортних накладних Відповідач зазначає про наявність недоліків та відсутність посилання на договір поставки №3, а в приймальних квитанціях вказано зведену інформацію по договорах укладених між сторонами та не конкретизовано кількість та вартість поставленого товару саме по договору поставки №3, тому ці докази є неналежними та недопустимими. Проте, ці аргументи Відповідача слід відхилити, а надані докази, в сукупності з іншими доказами є належними та допустимими, з огляду на наступне.

В межах даної справи та в межах справи №924/233/18 про стягнення заборгованості по договору поставки молока №49, який укладений між тими ж сторонами, Позивачем надано різні товарно-транспортні накладні, які підтверджують різні поставки, які не дублюються і відповідні товарно-транспортні накладні розмежовані по договорах №49 та №3.

Під час подання копій товарно-транспортних накладних в підготовчих засіданнях, для огляду надавались також оригінали цих доказів, з яких можна було встановити, що це різні товарно-транспортні накладні по різних поставках, і які не повторюються.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, товарно-транспортну накладну оформлює вантажовідправник на кожну поїздку автомобіля і для кожного вантажоодержувача окремо. Експедитор (вантажовідправник), який надає перевізникові вантаж для його відправки у визначене договором місце, виписує ТТН у чотирьох примірниках. Перший залишається у вантажовідправника і є підставою для списання товарно-матеріальних цінностей, а другий передається вантажоодержувачеві і є підставою для оприбуткування ТМЦ. Третій і четвертий примірники водій завіряє у вантажоодержувача (останній повинен поставити підпис і печатку) і повертає їх перевізникові. Перевізник, у свою чергу, для виконання розрахунків із замовником автотранспорту (за найняті автомобілі) передає останньому третій примірник. Четвертий залишається у перевізника і є підставою для обліку транспортної роботи і нарахування заробітної плати водієві. В даному випадку як вантажоодержувачем так і перевізником був Відповідач - ДП «Старокостянтинівський молочний завод», який і здійснював перевезення молока за договором про надання послуг №ЗТЗР. Обставини щодо перевезення молока Відповідачем встановлені рішенням суду від 16.08.2018 року по справі №924/285/18. Тобто, в даному випадку будучи одночасно перевізником і вантажоодержувачем, достатньо підписів і відміток про отримання товару перевізником, оскільки це є ДП «Старокостянтинівський молочний завод».

Також, у сфері закупівлі молочної сировини, наказом Мінагрополітики №457 від 01.12.2015 року затверджено низку форм первинного обліку, зокрема:

- спеціалізовану товарну накладну на перевезення молочної сировини (форма № 1 -ТН (МС), які додано до матеріалів справи;

- прийомну квитанцію на закупівлю молочної сировини (форма №3-ПК (МС), які додані до матеріалів справи та які формувались і підписані саме Відповідачем.

Оформлені відповідно до існуючих вимог накладні на перевезення вантажів включаються до документообігу підприємства-відправника для обліку відвантаження товарів; до документообігу підприємства-отримувача (в даному випадку ДП «Старокостянтинівський молочний завод») для обліку оприбуткування товарів; до документообігу підприємства експедитора (в даному випадку ДП «Старокостянтинівський молочний завод») для обліку виконаних послуг експедирування. В подальшому на їхній підставі робляться записи в реєстрах аналітичного обліку відповідно до продукції, товарів, послуг.

Тому, саме на підставі цих товарно-транспортних накладних, які заповнювались перевізником - ДП «Старокостянтинівський молочний завод», відповідачем здійснювався облік отриманої продукції, формувались приймальні квитанції, а також самим же відповідачем розмежовано поставлений товар по договорах №3 та №49, що відображено в оборотно-сальдових відомостях відповідача.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку відповідача, які відображені в оборотно-сальдових відомостях, вартість поставленого кооперативом товару, здійснені проплати, а також заборгованість за період з лютого по вересень 2017 року повністю співпадають з даними, які наведені позивачем. В оборотно-сальдових відомостях відповідача наявна лише різниця у вартості поставленого кооперативом товару за період жовтень-листопад 2017 року.

Крім того, в матеріалах справи наявні підписані і скріплені печатками сторін акти звірки розрахунків від 30.04.2017 року, 31.05.2017 року, 30.06.2017 року, 31.07.2017 року, 31.08.2017 року та 30.09.2017 року.

Касаційний господарський суд в постанові від 05.03.2019 року по справі №910/1389/18 зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Відповідно до частини 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній станом на дату підписання актів звірки, головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства (далі - бухгалтер), зокрема забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства бухгалтер, який підписав акт звірки, має такі повноваження в межах здійснення ним бухгалтерського обліку та посадових обов`язків.

Аналогічні висновки зробив Касаційний господарський суд в постанові від 10.09.2019 року по справі №916/2403/18.

Отже, в матеріалах справи наявні докази щодо кількості та вартості поставленого товару протягом лютого-серпня 2017 року, які підписані та скріпленні печатками сторін, а також акт звірки розрахунків від 31.08.2017 року в якому сторони погодили, що станом на 31.08.2017 року у Відповідача наявна заборгованість по договору поставки №3 в розмірі 16 784 701,10 грн. Такі ж самі відомості щодо поставленого товару та розміру заборгованості Відповідача відображені в оборотно-сальдових відомостях ДП «Старокостянтинівський молочний завод».

На підтвердження наданих позивачем послуг в період лютий-листопад 2017р. ним зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачу податкові накладні, а саме: податкова накладна №31 від 28.02.2017р. на суму 4527354,61грн., №2/2 від 15.03.2017р. на суму 6481325,90грн., №3/2 від 31.03.2017р. на суму 6809051,08грн., №3/2 від 15.04.2017р. на суму 7348972,32грн., №5/2 від 30.04.2017р. на суму 7061919,34грн., №4/2 від 31.05.2017р. на суму 20050930,75грн., №12/2 від 30.06.2017р. на суму 17427824,64грн., №23/2 від 31.07.2017р. на суму 20010798,38грн., №19/2 від 31.08.2017р. на суму 13237618,90грн., №5/2 від 30.09.2017р. на суму 4767465,30грн., №8/2 від 31.10.2017р. на суму 1697984,88грн. та №10/2 від 30.11.2017р. на суму 82192,44грн.

Підтвердженням реєстрації позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних є квитанції про реєстрацію.

У разі наявності заперечень щодо будь-яких реквізитів, які були вказані в податкових накладних, в тому числі щодо кількості, ціни та загальної вартості товару, відповідач, у відповідності до абз. 24 п. 201.10 ст. 201 ПКУ, мав право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на позивача. Проте, жодних скарг щодо помилок чи невідповідності реквізитів зазначених у податкових накладних реквізитам первинних бухгалтерських документів щодо кількості чи вартості поставленого товару не надходило, податкові перевірки відносно позивача для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за операціями з поставки товару по договору, не проводились, реєстрація податкових накладних не скасована та не коригувалась.

Таким чином, оскільки жодних скарг відносно реєстрації вказаних податкових накладних не надходило, податкові перевірки за цими скаргами не проводились, реєстрацію податкових накладних не скасовано, в матеріалах справи відсутні уточнюючі декларації подані відповідачем, а строк подання скарг чи уточнюючих декларацій закінчився, відповідач отримав та використовує податковий кредит, базою для визначення якого була вартість поставленого товару, яка вказана позивачем, і відповідно до п. 188.1 ст. 188, ст. 201 ПКУ, ціна та загальна вартість поставленого товару прийнята відповідачем та є договірною, що свідчить про визнання факту поставки з боку відповідача.

Отже, податковими накладними та квитанціями про реєстрацію податкових накладних також підтверджується вартість поставленого товару в сумі 109 503 438,56 гри. На підставі поставленого товару саме у такій вартості, Відповідач, відповідно до ст. 201 ПКУ, отримав та користувався податковим кредитом в розмірі 18 250 573,09 грн. В той же час, за Позивачем зареєстровані податкові зобов`язання зі сплати ПДВ в розмірі 18 250 573,09 грн.

Також, судом враховуються наступні висновки Верховного Суду, які зроблені в постанові від 04.11.2019 року по справі №905/49/15:

« 9.13. Крім того, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

9.14. Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України в редакції, чинній станом на дату здійснення спірних поставок товару, витрати, які враховуються для визначення об"єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

9.15. Відповідно до підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України в редакції, чинній станом на дату здійснення спірних поставок товару, об`єктом оподаткування є, зокрема операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту.

9.16. Відповідно до частин 201.1, 201.6, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Розділом 8 договору передбачено, що оплата здійснюється покупцем в безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання продукції покупцем. Загальна сума договору складається із загальної вартості Продукції, поставленої Постачальником Покупцю протягом строку дії даного договору.

Пунктом 3 Протоколів погодження договірної ціни №8, №9, №10, №11, №12, сторони визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п.9.1. Договору №3 у випадку порушення зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність визначену даним Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.9.2. Договору №3 за прострочення своїх зобов`язань винна Сторона сплачує іншій Стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми простроченого зобов`язання.

Позивачем, крім суми основного боргу, нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 2 218 835,00 грн. - пені, 347 092,00 грн. - 3% річних та 1 112 807,00 грн. - інфляційних втрат за період з 02.03.2017р. по 29.03.2018р.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача 5 171 102,00 грн. - основного боргу, 2 218 835,00 грн. - пені, 347 092,00 грн. - 3% річних та 1 112 807,00 грн. - інфляційних втрат, судом приймається до уваги висновок експертів від 26.07.2019 р. № 1204/1205/19-71/20807-20810/19-71 за результатами проведення комісійної економічної експертизи у господарській справі № 924/232/18, згідно ухвали суду від 12.11.2018р., відповідно до якого експертами Борисенко О.Б. та Ратуш Н.П., здійснено висновки, що заявлений у позовних вимогах Сільськогосподарського національного виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив», м. Шепетівка, Хмельницької області, розмір основної заборгованості в сумі 5 171 102,00 грн. за поставлені Дочірньому підприємству «Старокостянтинівський молочний завод» товарно-матеріальні цінності - молоко, за договором поставки молока № 3 від 31.01.2017 р. за період лютий - листопад 2017 року, документально підтверджується частково, в сумі 5 019 410,12 грн.

Підтвердити заявлену у позовних вимогах Сільськогосподарського національного виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив», м. Шепетівка (правонаступник ТОВ "Органік Сідс", м. Шепетівка, Хмельницької області), суму пені у розмірі 2 218 835,00 грн., 3% річних у розмірі 347 092,00 грн. та інфляційних втрат у сумі 1112807,00 грн., не видається за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині, а саме оскільки підтвердити суму боргу, зазначену у розрахунках заборгованості позивача та відповідача за кожен день поставки, не видається за можливе. Отже, як наслідок, підтвердити заявлену у позовних вимогах Сільськогосподарського національного виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив», м. Шепетівка, Хмельницької області, суму пені у розмірі 2 218 835,00 грн., 3% річних у розмірі 347 092,00 грн. та інфляційних втрат у сумі 1112807,00 грн., не видається за можливе.

Суд дослідивши та проаналізувавши наявний в матеріалах справи розрахунок щодо стягнення з відповідача 2 218 835,00 грн. - пені, 347 092,00 грн. - 3% річних та 1 112 807,00 грн. - інфляційних втрат за період з 02.03.2017р. по 29.03.2018р., враховуючи здійсненні відповідачем проплати, не вбачає за можливе встановити строк здійснення вказаних нарахувань, а отже стягнення з відповідача 2 218 835,00 грн. - пені, 347 092,00 грн. - 3% річних та 1 112 807,00 грн. - інфляційних втрат за період з 02.03.2017р. по 29.03.2018р. задоволенню не підлягають.

Що стосується наявних в матеріалах справи результатів вибіркового аналізу товарно - транспортних накладних по Договору поставки молока №3 від 31.01.2017р. за період жовтень - листопад 2017р. здійснених ТОВ "Юринком", м.Київ від 08.01.2020р. та Висновку експерта №SE/02/1912-22 за результатами проведення судової економічної експертизи у господарській справі №924/232/18 від 30.01.2019р. здійсненого Київським бюро судових експертиз та досліджень "Константа", м.Київ на замовлення відповідача. Вказані висновки судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

З приводу наявного в матеріалах справи висновку спеціаліста в галузі права - адвоката Рекуна А.І. від 06.01.2019р., суд звертає увагу, що відповідно до ст.109 ГПК України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Відповідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 5 019 410,12 грн. - заборгованості за договором поставки молока №3 від 31.01.2017р.. В решті позову відмовити.

Судові витрати за ст. 129 ГПК України у зв"язку із частковим задоволенням позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", (м. Старокостянтинів, вул.І.Франка, 47, код: 31952591) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Сідс", (м. Шепетівка, вул.Тітова, буд. 1А, код: 40794076) 5 019 410,12 грн. (п"ять мільйонів дев"ятнадцять тисяч чотириста десять гривень, 12 коп.) - заборгованості за договором поставки молока №3 від 31.01.2017р. та 75 291,15 грн. (сімдесят п"ять тисяч двісті дев"яносто одну гривню, 15 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2020р.

Головуючий суддя О.Д. Вибодовський

Суддя І.В. Грамчук

Суддя О.Є.Танасюк

Відрук. 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - м. Шепетівка, вул.Тітова, буд. 1А;

3- відповідачу - 31104, м.Старокостянтинів Хмельницької області, вул.Івана Франка, 47.

Виготовлено з АСДС помічник судді Т.М.Козій дата 05.03.2020р.