ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3469/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Ярош А.І., Разюк Г.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року про повернення заяви про скасування судового наказу, м. Одеса, суддя Літвінов С.В.

у справі № 916/3469/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ

до боржника Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області

про стягнення заборгованості за Договором поставки № 21-09 від 17.09.2018 у сумі 100 000 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви про скасування судового наказу та ухвали суду першої інстанції.

В грудні 2019 року Селянське (фермерське) господарство "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про скасування судового наказу у справі № 916/3469/19, в якій просило суд скасувати судовий наказ, виданий суддею Господарського суду Одеської області Літвіновим С. В. від 25.11.2019 року про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ 100 000 грн. заборгованості за Договором поставки від 17.09.2018 року № 21-09 та витрат на оплату судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп.

Вимоги заявника обґрунтовані тим, що копію судового наказу, заяву стягувача та додані до неї документи Селянське (фермерське) господарство "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області отримало лише 04.12.2019 року поштовими засобами зв`язку в поштовому конверті з трековим номером 462. Крім того, у заяві про скасування судового наказу від 25.11.2019 року у справі № 916/3469/19, заявник зазначає, що з вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ категорично не згоден, оскільки у нього відсутні грошові зобов`язання перед стягувачем за Договором поставки від 17.09.2019 року № 21-09, а тому, вважає наказ Господарського суду Одеської області від 25.11.2019 року у справі №916/3469/19 таким, що підлягає до скасування.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі №916/3469/19 (суддя Літвінов С.В.) заяву Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області про скасування судового наказу у справі № 916/3469/19 повернуто заявнику з доданими до неї документами.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що копія наказу, в порядку ст. 156 Господарського процесуального кодексу України, була направлена боржнику та отримана ним 02.12.2019 року, що підтверджене поштовим повідомленням, тобто, останнім днем подачі заяви про скасування наказу було 17.12.2019 року, при цьому відповідну заяву було подано до суду 19.02.2019 року, а тому, всупереч вимогам, викладеним у ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України, заява про скасування судового наказу подана боржником після закінчення встановленого законодавством строку. Крім того, у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про поновлення такого строку боржник не надав, а тому Господарський суд Одеської області дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення вищевказаної заяви.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Селянське (фермерське) господарство "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі № 916/3469/19 про повернення заяви про скасування судового наказу від 25.11.2019 року скасувати, справу направити до Господарського суду Одеської області для розгляду заяви про скасування судового наказу по суті.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник, посилаючись на норми ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що копію судового наказу, заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, Селянським (фермерським) господарством "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської було безпосередньо отримано 04.12.2019 року засобом поштового зв`язку з трековим номером 462 у відділенні ЦВПЗ міста Березівка Одеської області. Про підписання особисто скаржником рекомендованого повідомлення від 02.12.2019 року останній заперечує та вказує, що підписано вищевказане повідомлення не ним особисто, а іншою особою працівником ЦВПЗ міста Березівка Одеської області.

Крім того, Селянське (фермерське) господарство "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, вважає, що ухвала Господарського суду Одеської області про повернення заяви про скасування судового наказу від 23.12.2019 року у справі № 916/3469/19 постановлена передчасно, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, наданим боржником на підтримання своєї позиції щодо відсутності пропущеного строку на подання вищевказаної заяви.

З урахуванням зазначеного, Селянське (фермерське) господарство "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області вказує, що ним виконано всі вимоги Господарського процесуального законодавства щодо строку поданої заяви про скасування судового наказу, натомість Господарський суд Одеської області оскаржуваною ухвалою обмежив право заявника на розгляд його справи у господарському суді, встановивши останньому додаткові вимоги, не передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі № 916/3469/19, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

18.02.2020 року за вх. № 125/20/Д5 через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, у якому скаржник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ на користь Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 350 грн.

Обґрунтовуючи вищевказане клопотання, скаржник, посилаючись на норми ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що між ним та адвокатом Акулічем О.О. укладено договір про надання правничої допомоги від 13.01.2020 року №1/01-А, відповідно до якого, 18.02.2020 року між сторонами було складено Акти приймання-передачі наданої правничої допомоги про виконання адвокатом Акулічем О. О. правової діяльності на загальну суму 9 350 грн. На думку апелянта, вищевикладені витрати підлягають до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ на користь скаржника, оскільки вони є видом судових витрат, які за результатом розгляду справи підлягають розподілу між сторонами.

24.02.2020 року поштою Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ надійшов відзив на апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області, в якому стягувач просив суд відмовити боржнику у задоволенні апеляційної скарги. Судовою колегією відзив було долучено до матеріалів справи.

У відзиві стягувач звертає увагу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду на те, що при постановленні ухвали Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі № 916/3469/19 судом вірно з`ясовано всі обставини щодо відсутності з боку скаржника необхідних процесуальних дій щодо вчасної подачі заяви про скасування судового наказу. Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ неодноразово подавало заяву про видачу судового наказу до суду першої інстанції, а тому, на вимогу Господарського процесуального законодавства України у обов`язковому порядку надсилало відповідний примірник заяви про видачу судового наказу з додатками на адресу боржника, що свідчить про те, що останній був обізнаний про існування такої заяви.

Також, стягувач зазначає, що у Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області була можливість через відкриті та загальновідомі джерела, а саме Реєстр судових рішень, ознайомитись з текстом оскаржуваної ухвали.

28.02.2020 року через канцелярію від Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області надійшла заява, в якій скаржник просив суд не приймати до розгляду відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ на апеляційну скаргу, оскільки скаржник отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ лист без опису вкладення, з огляду на що вважає, що відзив заявником було направлено до суду без належних доказів його надсилання учасникам справи.

Судовою колегією вказану заяву було розглянуто та відхилено, оскільки ч. 4 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, при цьому приписи чинного процесуального кодексу України не містять норми, яка б вимагала надсилання відзиву цінним листом із описом вкладення, а Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ в даному випадку разом із відзивом на апеляційну скаргу було подано до суду поштові квитанції на підтвердження надсилання відзиву на адресу скаржника.

При цьому судова колегія зазначає, що у разі неотримання скаржником відповідного відзиву, чи при наявності сумнівів щодо його змісту, останній не був позбавлений права ознайомитись з матеріалами справи в порядку, визначеному процесуальним кодексом.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувану у справі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі № 916/3469/19 скасуванню з направленням заяви на розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

20.11.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД, м. Київ звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою до Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 100 000 грн. за Договором поставки від 17.09.2018 року № 21-09.

25.11.2019 року Господарський суд Одеської області, в порядку ст. 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України видав судовий наказ № 916/3469/19 про стягнення з Селянського (Фермерського) Господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка, Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД», м. Київ 100 000 грн. заборгованості за Договором поставки від 17.09.2018 року № 21-09 та витрати на оплату судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп.

27.12.2019 року вищезазначений судовий наказ було надіслано поштою на юридичну адресу скаржника, що підтверджується наявним в матеріалах оскарження ухвали поштовим повідомленням з трек-номером 462.

З вказаного поштового повідомлення вбачається, що скаржником наказ №916/3469/19 від 25.11.2019 року було отримано 02.12.2019 року.

При цьому, скаржник зазначає, що ним вищезазначений наказ було отримано лише 04.12.2019 року, на підтвердження чого скаржником надано роздруківку з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення з трек-номером 462 та лист Заступника Директора департаменту розвитку мережі та клієнтської підтримки Укрпошти Васяновича Т.Б., в якому зазначено, що згідно з обліковими даними Укрпошти, відправлення 462 від 28.11.2019 року надійшло 30.11.2019 року до відділення поштового зв`язку 67300 місто Березівка та 04.12.2019 року було вручено особисто адресату, при цьому, згідно довідки начальника відділення поштового зв`язку Березівка, листоношею помилково була внесена подія вручення 02.12.2019 року поштового відправлення за номером 462 у рекомендоване повідомлення.

19.12.2019 року Селянське (фермерське) господарство "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області поштою направило на адресу Господарського суду Одеської області заяву про скасування судового наказу у справі № 916/3469/19, яка була отримана та зареєстрована судом 21.12.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі №916/3469/19 заяву Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області про скасування судового наказу у справі № 916/3469/19 повернуто заявнику з доданими до неї документами.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції погодився з аргументами, викладеними скаржниками в апеляційних скаргах.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Приписами ст. 154 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 242 цього Кодексу (ст. 156 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з нормами ст. 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ст. 158 Господарського процесуального кодексу України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. ст. 158 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як вже зазначалось раніше, 25.11.2019 року Господарський суд Одеської області видав судовий наказ № 916/3469/19 про стягнення з Селянського (Фермерського) Господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка, Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "ФАВОРИТБУД», м.Київ 100 000грн. заборгованості за Договором поставки від 17.09.2018 року № 21-09 та витрати на оплату судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп.

27.12.2019 року вищезазначений судовий наказ було надіслано поштою на юридичну адресу скаржника, що підтверджується наявним в матеріалах оскарження ухвали поштовим повідомленням з трек-номером 462. З вказаного поштового повідомлення вбачається, що скаржником наказ № 916/3469/19 від 25.11.2019 року було отримано 02.02.2019 року.

19.12.2019 року Селянське (фермерське) господарство "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області поштою направило на адресу Господарського суду Одеської області заяву про скасування судового наказу у справі № 916/3469/19, яка була отримана та зареєстрована судом 21.12.2019 року.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, вищезазначену заяву було повернуто скаржнику без розгляду в зв`язку з тим, що скаржником було пропущено визначений Господарським процесуальним кодексом України п`ятнадцятиденний строк на подання такої заяви.

Разом з тим, скаржник зазначає, що ним вищезазначений наказ було отримано 04.12.2019 року, на підтвердження чого скаржником надано роздруківку з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення з трек-номером 462 та лист Заступника Директора департаменту розвитку мережі та клієнтської підтримки Укрпошти Васяновича Т.Б., в якому зазначено, що згідно з обліковими даними Укрпошти, відправлення 462 від 28.11.2019 року надійшло 30.11.2019 року до відділення поштового зв`язку 67300 місто Березівка та тільки 04.12.2019 року було вручено особисто адресату, згідно довідки начальника відділення поштового зв`язку Березівка, листоношею помилково була внесена подія вручення 02.12.2019 року поштового відправлення за номером 462 у рекомендоване повідомлення.

Судовою колегією самостійно було перевірено зазначене твердження скаржника та встановлено, що, дійсно, з інформації, яка міститься на офіційному сайті Укрпошти, щодо відстеження поштового відправлення за номером 462 вбачається, що скаржником наказ у даній справі було отримано саме 04.12.2019 року.

З урахуванням зазначеного, останнім днем для подання заяви про скасування судового наказу є 19.12.2019 року, та саме в цей день скаржником було поштою направлено відповідну заяву, з огляду на що, судова колегія погоджується з доводами скаржника, що ним п`ятнадцятиденний строк для звернення із відповідною заявою пропущено не було.

Судова колегія зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») право на доступ до суду не є абсолютним (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom»). Однак, застосовані обмеження не можуть обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права. Більш того, обмеження не входить у сферу застосування статті 6 § 1, якщо не переслідує «законну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (Ashingdane v. the United Kingdom (Ашинґдейн проти Сполученого Королівства), § 57; Fayed v. the United Kingdom (Файєд проти Сполученого Королівства), § 65; Markovic and Others v. Italy (Марковіч та інші проти Італії) [ВП], § 99).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Також, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг (заяв) безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року," «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

При цьому, ЄСПЛ у своїй практиці також зазначає, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA («Зубац проти Хорватії») від 5 квітня 2018 року).

Тобто, в даному випадку, з урахуванням розбіжностей щодо отримання скаржником судового наказу у даній справі в два дні, що є не критичним, з огляду на подані суду першої та апеляційної інстанції скаржником докази щодо отримання останнім відповідного наказу 04.12.2019 року, повернення судом першої інстанції заяви скаржника про скасування судового наказу у даній справі з вищезазначених мотивів є помилковим та проявом надмірного формалізму, що напряму суперечить сталій практиці Європейського суду з прав людини та принципу справедливості, порушує право скаржника на доступ до суду та судовий захист своїх прав.

При цьому, будь-які сумніви щодо певної обставини, якою особа обґрунтовує свої доводи та заперечення, за наявності рівнозначних доказів на підтвердження такої обставини, мають бути розцінені судом на користь такої особи.

Судова колегія додатково зауважує, що в даному випадку судом першої інстанції було видано судовий наказ, який за своє правовою природою видається тільки у випадку відсутності спору щодо сум, які за ним стягуються, при цьому наявність спору щодо такої суми виключає можливість видачі судового наказу та передбачає розгляд справи в порядку позовного провадження, і саме процедура скасування судового наказу гарантує право боржника оскаржити такі вимоги.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі № 916/3469/19 не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування з направленням справи до місцевого господарського суду для розгляду заяви, оскільки місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали не було в повному обсязі враховано усі обставини справи, невірно застосовано норми процесуального права.

Клопотання скаржника від 18.02.2020 року за вх. № 125/20/Д5 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду судовою колегією, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

При цьому, ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами саме за результатами розгляду справи.

Наразі судом апеляційної інстанції переглядається ухвала про повернення заяви про скасування судового наказу, при цьому судом апеляційної інстанції сама заява по суті не розглядається. Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум як судового збору, так і витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом відповідних апеляційних скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи (заяви), згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м.Березівка Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі № 916/3469/19 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 року у справі №916/3469/19 скасувати.

Справу № 916/3469/19 направити до Господарського суду Одеської області для розгляду заяви Селянського (фермерського) господарства "СЛАБЕНКО С.С.", м. Березівка Одеської області про скасування судового наказу.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Г.П. Разюк
А.І. Ярош