ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 березня 2020 року Справа № 903/88/20

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. та скасування поставнов від 17.02.2020

у справі № 903/88/20

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс - К"

до відповідача за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь"

про повернення майна,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь"

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К"

про визнання недійсним договір купівлі-продажу № 25 від 30.05.2019

за участю представників-учасників справи:

від скаржника (відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним): н/з

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Мартіросян А. Г., ордер № 1004556 від 03.03.2020;

від виконавчої служби: Пирога С. С., посвідчення № 0025 від 01.06.2017

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Встановив: 27.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь " звернулося до Господарського суду Волинської області із скаргою від 27.02.2020 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С., в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 61277180 від 17.02.2020.

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. про опис та арешт майна боржника № 61277180 від 17.02.2020.

Скаргу обґрунтовує тим, що постанова приватного виконавця Пироги С. С. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 61277180 від 17.02.2020 винесена з порушенням ч.ч. 1, 2, 5 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема:

- не містить питань, на які спеціаліст повинен надати письмовий висновок; строків здійснення виконавчих дій спеціалістом (відсутні вказівки на дату та час початку проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна, тривалості (час закінчення) проведення даних виконавчих дій, а також їх місця проведення);

- у п. 3 резолютивної частини постанови зазначено, що спеціаліст Мацюк С. О. попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку, чим приватний виконавець Пирога С. С. вийшов за межі повноважень наданих законодавством;

- з постанови не вбачається чи має спеціаліст Мацюк С. О. досвід роботи у галузі лісового господарства, який може бути використаний при вчиненні виконавчих дій.

Щодо порушень при винесенні постанови про опис та арешт майна , зазначає, що залучений спеціаліст Мацюк С. О. при описі майна вказав, що лише дев`ять колод лісу кругляка, що знаходяться за адресою місцезнаходження боржника, по зовнішньому вигляду можуть бути ідентифіковані як такі, що відповідають зазначеним у накладних від 30.05.2019, від 03.06.2019, тобто приватним виконавцем було описано та накладено арешт на мано, яке не відповідає характеристикам, лісопродукції зазначеної в ухвалі суду від 13.02.2020;

Також вказує, що ідентифікація круглих лісоматеріалів при проведенні їх опису здійснювалося неналежним вимірювальними засобами, а саме шляхом їх обміру звичайною будівельною рулеткою, яка не проходила метрологічної повірки, потрібно проводити спеціальними мірними вилками, з допомогою якої можливо отримати ідентифікуючі дані щодо круглих лісоматеріалів. Вказує, що дії приватного виконавця при винесенні постанови про опис та арешт майна свідчать про порушення принципів визначених ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Ухвалою суду від 25.02.2020 прийнято скаргу та призначено її розгляд на 10.03.2020.

10.03.2020 приватний виконавець Пирога С. С. подав відзив № 267 від 10.03.2020 на скаргу, де вказує, що обставини викладені у скарзі не відповідають дійсності,при винесенні оспорюваних постанов приватний виконавець діяв у відповідності до приписів Закону України "Про виконавче провадження", а тому в даній скарзі просить відмовити. Даний з додатками приєднано до матеріалів справи.

ТзОВ "Мартисанс - К" через відділ документального забезпечення та контролю подало заперечення на скаргу за вх. № 01-57/1767/20 від 10.03.2020, в якому просить у задоволенні скарги ТзОВ "Форест Волинь" відмовити повністю, дане заперечення долучено до матеріалів справи.

Скаржник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник ТзОВ "Мартисанс - К" та приватний виконавець підтримали зазначене у відзиві та запереченні на скаргу.

Дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає скаргу необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні з врахуванням наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1-2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.02.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" у справі №903/88/20 про забезпечення позову задоволено, до набрання рішенням Господарського суду Волинської області законної сили; накладено арешт на майно ТзОВ "Форест Волинь" (вул. Ранкова, 1, м. Луцьк, ), яке перелічене у видатковій накладній №40 від 30.05.2019, видатковій накладній №41 від 30.05.2019; видатковій накладній №42 від 30.05.2019; видатковій накладній №43 від 30.05.2019; видатковій №44 від 30.05.2019; видатковій накладній №45 від 30.05.2019; накладній №46 від 30.05.2019; видатковій накладній №47 від 30.05.2019; видатковій накладній №48 від 30.05.2019; видатковій накладній №49 від 30.05.2019; видатковій накладній №50 від 30.05.2019; видатковій накладній №52 від 03.06.2019; видатковій накладній №53 від 30.05.2019; заборонено ТзОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" (вул. Ранкова, 1, м. Луцьк, ) вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном, яке перелічене у видатковій накладній №40 від 30.05.2019, видатковій накладній №41 від 30.05.2019; видатковій накладній №42 від 30.05.2019; видатковій накладній №43 від 30.05.2019; видатковій №44 від 30.05.2019; видатковій накладній №45 від 30.05.2019; накладній №46 від 30.05.2019; видатковій накладній №47 від 30.05.2019; видатковій накладній №48 від 30.05.2019; видатковій накладній №49 від 30.05.2019; видатковій накладній №50 від 30.05.2019; видатковій накладній №52 від 03.06.2019; видатковій накладній №53 від 30.05.2019. Як слідує з ухвали суду майно, щодо якого вжито заходи забезпечення, зазначено у точній відповідності до майна вказаного у видаткових накладних.

13.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по ухвалі суду № 903/88/20.

17.02.2020 приватним виконавцем винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме Мацюка Сергія Олександровича, який має диплом магістра за спеціальністю "лісове господарство" № НОМЕР_2 виданий 15.03.2019 Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. від 17.02.2020 №61277180 описано та накладено арешт на майно боржника згідно ухвали Господарського суду Волинської області № 903/88/20 від 13.02.2020.

Зазначені постанови є предметом оскарження по скарзі ТзОВ "Форест Волинь".

Щодо доводів скаржника про допущенні приватним виконавцем порушення при винесені постанови про призначення спеціаліста Мацюка С. О. для участі у виконавчому провадженні.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.02.2020 у справі № 903/88/20 задоволено заяву ТзОВ "Мартисанс - К" про забезпечення позову, накладено арешт на конкретне рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частиною 2 вищезазначеної норми визначено перелік вимог, яким повинен відповідати спеціаліст. Зокрема, експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Постановою приватного виконавця від 17.02.2020 до участі у виконавчому провадженні залучено спеціаліста - Мацюка Сергія Олександровича, який відповідає критеріям визначеним ч. 2 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема з доданих до відзиву приватного виконавця матеріалів вбачається, що Мацюк С. О. є:

- дієздатною фізичною особою, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ;

- має необхідні знання та кваліфікацію, що підтверджується дипломом магістра серії НОМЕР_2 за спеціальністю «Лісове господарство»;

- має досвід роботи у відповідній галузі, підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 02.12.2019, виданого ДП «Ківерцівське ЛГ».

Частиною 3 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», яка згідно твердження у скарзі, порушена приватним виконавцем, визначено обов`язки експерта або спеціаліста.

Зокрема, експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Виходячи з зазначеної норми, експерт або спеціаліст зобов`язаний надати або письмовий висновок з питань, що містяться у постанові, або усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності, або і те і інше разом. При цьому виконавець на власний розсуд покладає на спеціаліста той вид обов`язку, який необхідний і достатній у кожному конкретному випадку.

Як зазначив приватний виконавець, враховуючи, що ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, а також не знаючи заздалегідь переліку майна, яке фактично знаходиться за адресою місця знаходження боржника, у постанові про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, спеціалісту було доручено надати рекомендації щодо ідентифікації майна, яке підлягає опису та арешту згідно виконавчого документа, а також роз`яснити інші питання, що можуть виникнути під час вчинення виконавчих дій.

Щодо посилань скаржника на те, що в оскаржуваній постанові спеціаліста попереджено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, що не передбачено нормами Закону України «Про виконавче провадження», то суд погоджується з даним твердженням, але дане застереження впливає на права спеціаліста та жодним чином не порушує прав скаржника.

Виходячи з зазначеного, на думку суду, відсутні правові підстави для визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця від 17.02.2020 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні.

Щодо посилань скаржника на допущенні приватним виконавцем порушення під час винесення постанови про опис та арешт майна боржника, які є підставою скасування даної постанови.

Так, у своїй скарзі ТзОВ "Форест Волинь" посилається на те, що при проведенні опису круглих лісоматеріалів приватним виконавцем було неналежним чином ідентифіковано майно, та, як наслідок, накладено арешт на майно, яке не відповідає характеристикам, зазначеним в ухвалі суду. Дане твердження суд вважає голослівним, оскільки не підтверджується жодними доказами доданими до скарги.

З матеріалів доданих до скарги вбачається, що при проведенні опису керівником ТзОВ "Форест Волинь" надавались пояснення в яких зазначалося, що майно, на яке накладається арешт, не відповідає характеристикам, вказаним в ухвалі суду, однак жодних документів, які б підтверджували походження та якість деревини, не було представлено ні в момент проведення виконавчих дій (про що зазначено в постанові від 17.02.2020), ні при зверненні до суду із скаргою.

Як слідує з відзиву на скаргу, ідентифікація приватним виконавцем круглих лісових матеріалів в момент проведення опису здійснювалася на підставі усних рекомендацій спеціаліста, який визначив сорт деревини; визначити строки заготівлі деревини органолептичним методом взагалі неможливо, оскільки її зовнішній вигляд та стан залежать від багатьох факторів: температура, метеоумови та ін.

Крім того, в перелік майна щодо якого застосовано заходи забезпечення, крім круглих лісоматеріалів, входить і інше рухоме майно (піддони, верстати, бензопили, тощо), однак про будь - які порушення при його описі та накладені арешту в скарзі не зазначено.

За даних обставин суд вважає, що скаржником не доведено порушень при винесенні оскаржуваних постанов, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин скарги в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. при винесенні оскаржуваних постанов є законними, а тому відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 339-343 ГПК України, Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд -

ухвалив:

В задоволенні скарги ТзОВ "Форест Волинь" від 27.02.2020 про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича та скасування постанови про призначення спеціаліста у виконавчому провадженні № 61277180 від 17.02.2020 та постанови про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 61277180 від 17.02.2020 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 12.03.2020.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С. В. Костюк