СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2020 р. Справа № 905/1353/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Білецька А.М. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін:

від позивача - Зінов`єв І.Г., довіреність №26-1296-26.1 від 10.01.2020,

від відповідача - адвокат Краснопивцев О.К., свідоцтво КВ№005565 від 02.03.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область (вх.№ 332 Д/З) на рішення господарського суду Донецької області від 19.12.2019 у справі №905/1353/19 (повний текст складено та підписано 23.12.2019р., м. Харків) - суддя Чернова О.В.

за позовом Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СП Конкріт Строй», м.Маріуполь, Донецька область

про розірвання договору на довгострокову оренду нежитлового приміщення від 30.03.2007р.

ВСТАНОВИЛА:

23.07.2019 року позивач, Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Конкріт Строй", м. Маріуполь, Донецької області про розірвання договору на довгострокову оренду нежитлового приміщення від 30.03.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №1640, невід`ємними частинами якого є додатковий договір від 01.12.2009 зареєстрований в реєстрі за №3783, додатковий договір від 27.04.2012 зареєстрований в реєстрі за №408, додатковий договір від 30.10.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Апалько М.Ю., який зареєстровано в реєстрі за №770, додатковий договір від 04.05.2017 зареєстрований в реєстрі за №228 (т.1, а.с 5-16).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.08.2019 відкрито провадження по справі № 905/1353/19, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (т.1, а.с 1-2).

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.12.2019р. у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (т.1, а.с. 242-247).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем дотримані умови договору оренди щодо отримання згоди орендодавця на передання орендарем майна в піднайм (суборенду) третім особам, що виключає істотне порушення відповідачем умов спірного договору оренди. Встановивши зазначені обставини, місцевий суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його прав.

Позивач, Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.12.2019 року у справі №905/1353/19 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т.3, а.с. 1-10).

Скаржник вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідачем по справі укладено з третіми особами додаткові угоди, якими внесено зміни у п. 8.4 договору суборенди правомірно, це не є підставою для розірвання договору оренди від 30.03.2007 в силу того, що наявна згода орендодавця на первинні договори суборенди.

Скаржник вважає, що з даним твердженням не можна погодитися з огляду на те, що первинний договір оренди укладено за типовою формою, якій містить положення про необхідність отримання погодження орендодавця для передачі майна в суборенду; Департаментом надано погодження про передачу в суборенду виключно на умовах, які визначені в договорах суборенди №01/18 по 19/18, 21/18, 22/18, 24/18, тобто на строк, що не перевищує 31.12.2018; Департаментом міського майна та Департаментом по роботі з активами міської ради не узгоджувались внесення змін та укладання будь-яких додаткових угод до договорів суборенди, що за своєю суттю робить додаткові угоди від 03.01.2018 №5 нікчемними; відсутнє погодження Департаменту на продовження строку дії договору суборенди, що викладено у листі від 19.03.2019 №36.9-1103-26.1; з листа - звернення відповідача від 12.01.2018 №839-749 вбачається, що ним надано звернення з проханням продовжити договори суборенди нежитлових приміщень (підземний перехід за адресою м. Маріуполь, пр. Миру, 71-а), жодних відомостей про додаткові угоди до договорів суборенди взагалі не сказано.

Також, скаржник посилається на порушення істотних умов договору, які знаходять свої підтвердження у наданні в суборенду приміщення, яке надано орендарю у користування без згоди орендодавцям, у зв`язку з чим договір на довгострокову оренду нежитлового приміщення від 30.03.2007 року підлягає розірванню.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2020 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В.,Чернота Л.Ф. (т.3, а.с.24)

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2020р. по справі №905/1353/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 19.12.2019 по справі №905/1353/19, встановлено строк відповідачу до 10.02.2020 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (т.3, а.с. 25-27).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2020р. по справі №905/1353/19 призначено справу до розгляду на 04.03.2020 о 09:30 год (т.3, а.с. 30-31).

10.02.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду відповідачем поштою направлено на відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить визнати поважними причини неподання доданих до цього відзиву доказів у господарському суді Донецької області і долучити такі докази до матеріалів справи, у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-3 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції вважає, що нові докази подані відповідачем на стадії апеляційного провадження, судом першої інстанції не досліджувались, неможливість подання їх до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, відповідачем не доведено, тому клопотання щодо залучення до матеріалів справи цих доказів судом відхиляється.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що повноваження Зінов`єва І.Г. виступати від імені позивача в порядку самопредставництва не підтверджені документально.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи містять лист, який надійшов від позивача на електрону адресу апеляційного суду, підписаний електронним цифровим підписом щодо повноважень підписанта, а саме позивачем надіслано розпорядження міського голови від 06.11.2018 №644ос про призначення Зінов`єва І.Г. з 12.11.2018 на посаду начальника юридичного відділу Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради (т.3, а.с. 53-56).

Крім того, позивачем до судового засідання надано посадову інструкцію начальника юридичного відділу Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, затверджену директором департаменту (т.3, а.с. 61-63).

Вказаний відзив судом апеляційної інстанції розглянуто, прийнято до уваги та долучено до матеріалів справи (т.3 а.с 33-50).

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020, у зв`язку із знаходженням на лікарняному судді Зубченко І.В., змінено склад колегії суддів та сформовано наступний: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Білецька А.М., Чернота Л.Ф. (т.3, а.с.59).

Апелянт у судове засідання з`явився, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання з`явився, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, вважав, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.03.2007 року між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Конкріт Строй" (Орендар) укладено договір на довгострокову оренду нежитлового приміщення (т.1 а.с. 22-26).

Згідно з п.1.1. (в редакції додаткового договору від 27.04.2012р. (т.1 а.с.30-31) Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частину підземного переходу, загальною площею 465,4 кв.м. з Літ. А/п, перехрестя, розташованого за адресою: місто Маріуполь, проспект Леніна (змінено назву на проспект Миру), 71а (сімдесят один "а"), на земельній ділянці, яка знаходиться у розпорядженні міської ради, а саме: прим. №1(один), кімн.№1,24 прим.№2 (два), кімн.№1; прим. №3 (три), кімн.№1,2,3; прим. №4 (чотири), кімн.№1,2; прим.№5 (п`ять), кімн.№1; прим.№6 (шість), кімн.№1; прим.№7 (сім), кімн.№1; прим.№8 (вісім), кімн.№1; прим.№9 (дев`ять), кімн.№1; прим.№10(десять), кімн.№1; прим.№11 (одинадцять), кімн.№1; прим.№12 (дванадцять), кімн.№1; прим.№13 (тринадцять), кімн.№1; прим.№14 (чотирнадцять), кімн.№1; прим.№15 (п`ятнадцять), кімн.№1; прим.№16(шістнадцять), кімн.№1; прим.№17 (сімнадцять), кімн.№1; прим.№18 (вісімнадцять), кімн.№1; прим.№19 (дев`ятнадцять), кімн.№1; прим.№20 (двадцять), кімн.№1; прим.№21 (двадцять один), кімн.№1; прим.№23 (двадцять два), кімн.№1; прим.№24 (двадцять чотири), кімн.№1; прим.№25 (двадцять п`ять), кімн.№1; прим.№26 (двадцять шість), кімн.№1,2,3 для використання за призначенням та облаштування в ньому магазинів загального профілю, дозвілля, реклами та громадського харчування.

Підземний перехід дійсно належить територіальній громаді м. Маріуполя згідно свідоцтва на право власності САС №183357, виданого Маріупольською міською радою 26.03.2012р. та зареєстрованого у реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно витягу про державну реєстрацію прав від 26.03.2012р., виданого Маріупольським БТІ за реєстраційним №966958 та витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським БТІ від 26.03.2012р. за №36605432 під реєстраційним №966958 (номер запису:215 в книзі:2) (п.1.2 договору.

Відповідно до п.2.1. Договору вступ Орендаря у тимчасове платне володіння та користування частиною підземного переходу наступає на підставі договору з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі вказаного об`єкта.

Підпунктом "г" п.4.1. Договору визначено, що Орендодавець має право здійснювати контроль за використанням майна, переданого в оренду, в порядку, передбаченому ст.32 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно пп. "а" п.4.3. Договору Орендар має право за згодою Орендодавця здавати майно в суборенду і передавати свої права та обов`язки за цим договором щодо цих цінностей іншій особі за умови, що це не порушує інших положень цього договору.

Орендодавець зобов`язаний не передавати повноваження Орендаря з договору третім особам. Передавати частину орендованої площі у суборенду тільки з письмової згоди Орендодавця. При цьому строк договору суборенди не може перевищувати строку цього Договору. Плата за суборенду майна, яку отримує Орендар, не повинна перевищувати орендної плати Орендаря (пп. "ж" п.4.4. Договору).

Розділом 5 Договору (в редакції додаткового договору від 04.05.2017р. (т.1 а.с 35) визначені умови щодо платежів та розрахунків згідно договору.

Пунктом 8.6. Договору встановлено, що договір може бути розірваний за ініціативою однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадку невиконання істотних умов Договору та з інших підстав, які передбачені законодавчими актами України.

Договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації (п.11.2. Договору).

Цей договір підписаний сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Апалько М.Ю., який зареєстровано в реєстрі за №1640.

02.06.2010 року між сторонами складено Акт виконаних робіт капітального ремонту та реконструкції підземного переходу м. Маріуполя, пр. Леніна 71а, згідно якого встановлено, що Орендарем шляхом залучення підрядних організацій виконано та здійснено оплату робіт "Капітальний ремонт та реконструкція підземного переходу загальною площею 2 128,3 кв.м." згідно п.4.4. договору оренди від 30.03.2007р., зареєстрованого в реєстрі №1640 на суму 2554919,00 грн. (т. 2, а.с.62).

27.04.2012 року за актом приймання - передачі Орендодавець передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, загальною площею 15,7 кв.м. розташоване: підземний перехід по пр. Леніна, 71-А (т. 1, а.с.33).

30.10.2014 року між сторонами укладено додатковий договір, яким викладено п.1.1. договору від 30.03.2007р. в наступній редакції: "Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частину підземного переходу, розташованого за адресою: місто Маріуполь, проспект Леніна, 71а (сімдесят один "а"), на земельній ділянці, яка знаходиться у власності Маріупольської міської ради, а саме: приміщ.№1 (кімн.1,2), приміщ.№2 (кімн.1 ), приміщ.№3 (кімн.1,2,3), приіщ.№4 (кімн.1,2), приміщ.№5 (кімн.1), приміщ.№6 (кімн.1), приміщ.№7 (кімн.1), приміщ.№8 (кімн.1), приміщ.№9 (кімн.1), приміщ.№10 (кімн.1), приміщ.№11 (кімн.1), приміщ.№12 (кімн.1), приміщ.№13 (кімн.1), приміщ.№14 (кімн.1), приміщ.№15 (кімн.1), приміщ.№16 (кімн.1), приміщ.№17 (кімн.1), приміщ.№18 (кімн.1), приміщ.№19 (кімн.1), приміщ.№20 (кімн.1), приміщ.№21 (кімн.1), приміщ.№23 (кімн.1), приміщ.№24 (кімн.1), приміщ.№25 (кімн.1), приміщ.№26 (кімн.1,2,3) із літ. А/п загальною площею 465,4 кв.м., що становить 29/100 часток (т.1, а.с. 34).

04.05.2017 року між Орендодавцем та Орендарем укладено додатковий договір до договору на довгострокову оренду нежитлового приміщення від 30.03.2007р., згідно якого на підставі заяви Орендаря від 06.02.2017р. вхідний №571-2808-361, Сторони встановили, що згідно ст.631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. Договір на користування частиною підземного переходу, розташованого за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Миру, 71-А (сімдесят один "А"), загальною площею 465,4 кв.м., згідно технічного паспорту БТІ, для використання за призначенням та облаштуванням в ньому магазинів загального профілю, дозвілля та громадського харчування, набирає сили з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації та діє до " 27" квітня 2027 року (т.1, а.с. 35).

01.01.2018 року між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Дмитрашик Р.В. (Суборендар) укладено договір суборенди №09/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №11 загальною площею 21.4 кв.м (т.1, а.с. 73-77).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Кирович К.В. (Суборендар) укладено договір суборенди №08/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №10 загальною площею 28.9 кв.м (т.1, а.с. 84-88).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Гороховцев В.І. (Суборендар) укладено договір суборенди №01/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №1 загальною площею 10.9 кв.м (т.1, а.с. 93-97).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ПП "Фортуна-Табак" (Суборендар) укладено договір суборенди №02/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №2 загальною площею 12.10 кв. м (т.1, а.с. 102-106).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Федоров А.О. (Суборендар) укладено договір суборенди №05/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №7 загальною площею 12.9 кв.м (т. 1, а.с. 111-113).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Федоров А.О. (Суборендар) укладено договір суборенди №06/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №8 загальною площею 22,1 кв.м. (т. 1, а.с. 117-121).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Полупай Е.А. (Суборендар) укладено договір суборенди №13/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №24 загальною площею 19.9 кв.м. (т. 1, а.с.127-131).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Афоніна О.Ю. (Суборендар) укладено договір суборенди №10/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №12 загальною площею 21.7 кв.м. (т. 1, а.с. 136-140).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Скоба О. М. (Суборендар) укладено договір суборенди №21/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №15 загальною площею 22.4 кв.м. (т. 1, а.с.145-149).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Узденова Я.В. (Суборендар) укладено договір суборенди №16/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №18 загальною площею 20.9 кв.м. (т. 1, а.с.154-158).

01.01.2018р. між Відповідачем та ФОП Мартинова С.М. (Суборендар) укладено договір суборенди №14/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №19 загальною площею 19.1 кв.м. (т. 1, а.с.163-167).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Калініна Ю.В. (Суборендар) укладено договір суборенди №17/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №16 загальною площею 12.6 кв.м. (т. 1, а.с. 172-176).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Юрченко Н.Ш. (Суборендар) укладено договір суборенди №15/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №17 загальною площею 20.6 кв.м. (т. 1, а.с. 181-185).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Резник О.А. (Суборендар) укладено договір суборенди №18/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення № 20 загальною площею 21.9 кв.м. (т. 1, а.с. 190-194).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Гринчук І. Г. (Суборендар) укладено договір суборенди №03/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №5 загальною площею 22.2 кв.м. (т. 1, а.с. 199-203).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Коваленко І.В. (Суборендар) укладено договір суборенди №24/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №26 загальною площею 20.9 кв.м. (т. 1, а.с. 208-212).

01.01.2018р.між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Іщенко Н.М. (Суборендар) укладено договір суборенди №20/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №23 загальною площею 25.5 кв.м. (т. 1, а.с. 217-220).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Филипенко О.Ю. (Суборендар) укладено договір суборенди №19/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №21 загальною площею 22.6 кв.м (т. 1, а.с. 226-230).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Подобна І.В. (Суборендар) укладено договір суборенди №04/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення № 6 загальною площею 14.8 кв.м. (т. 1, а.с.234-238).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Завадько І.В. (Суборендар) укладено договір суборенди №07/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №9 загальною площею 13.0 кв.м. (т. 2, а.с.1-5).

01.01.2018р. між Відповідачем (Суборендодавець) та ФОП Шлик В.П. (Суборендар) укладено договір суборенди №22/18 щодо частини нежитлового приміщення, що знаходиться на території підземного переходу за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Леніна, 71а, а саме приміщення №25 загальною площею 13.0 кв.м. (т. 2, а.с.11-15).

Всі договори укладено в одній формі і містять ідентичні умови.

Відповідно до п. 8.1. ці Договори суборенди набирають чинності з моменту їх підписання та діють до 31.12.2018р.

Умовами п.8.4. Договорів суборенди визначено, що якщо у разі закінчення строку договору Сторони не висловлять наміру припинити його дію, вважається, що договір розірвано. Суборендар, при наявності наміру укласти договір на новий строк, зобов`язаний надати письмову згоду від Департаменту міського майна м. Маріуполя на продовження договору суборенди приміщення.

Зазначені Договори Суборенди підписані сторонами у встановленому законодавством порядку.

Актами прийому-передачі приміщень за договорами суборенди від 01.01.2018р. Суборендодавець передав, а Суборендарі прийняли об`єкти суборенди.

03.01.2018р. між Суборендодавцем та вищевказаними Суборендарями укладено додаткові угоди №5 до договорів суборенди від 01.01.2018р., згідно яких сторони дійшли згоди викласти п.8.4. договору в наступній редакції: "У разі закінчення строку Договору Сторони у письмовій формі не висловили намір припинити його дію, договір автоматично продовжується на той самий строк та на тих самих умовах" (т. 2 а.с. 117-138).

12.01.2018р. відповідач звернувся до позивача з проханням надати дозвіл на продовження Договорів суборенди нежитлових приміщень, розташованих в підземному переході за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 71а, а саме: прим. № 1 - 10,9 кв.м., прим. № 2 - 12,1 кв.м, прим. № 5 - 22,2 кв.м., прим. № 6 - 14,8 кв.м., прим. № 7 - 12,9 кв.м., прим. № 8 - 22,1 кв.м., прим. № 9 - 13 кв.м., прим. № 10 - 28,9 кв.м., прим. № 11 - 21,4 кв.м., прим. № 12 - 21,7 кв.м., прим. №13-21,5 кв.м., прим. № 14 - 13 кв.м., прим. №17 - 20,6 кв.м., прим. № 18 - 20,9 кв.м., прим.№20 - 21,9 кв.м., прим. № 21 - 22,6 кв.м., прим. № 23 - 25,5 кв.м., прим. № 24 - 19,9 кв.м., прим. №25 - 13 кв.м., прим. №25 - 14 кв.м., прим. № 26 - 20,9 кв.м., прим.№16 - 12,6 кв.м., прим.№15 - 22,4 кв.м., прим.№19 - 19,1 кв.м. (т.2, а.с.204).

23.01.2018 року листом №36.9.-749-36.1 позивач не заперечив проти продовження суборенди на нежитлові приміщення (для вищевказаних суборенда торів), розташовані за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 71а (підземний перехід), орендовані на підставі договору оренди від 30.03.2017р. (т. 2, а.с. 205-206).

Рішенням Маріупольської міської ради від 25.04.2018 року №7/30-2615 було внесено зміни до структури та положень виконавчих органів міської ради. Відповідно до пункту 5 зазначеного рішення з 01.08.2018 припинено орган місцевого самоврядування - Департамент міського майна Маріупольської міської ради у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради. Також пунктом 5.3 рішення встановлено, що Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та юридичних обов`язків Департаменту міського майна Маріупльської міської ради (т.2 а.с 17-19).

15.01.2019 року відповідач звернувся до позивача з проханням продовжити договори суборенди нежитлових приміщень, розташованих в підземному переході за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 71а (т. 1 а.с.66).

Листом №36.9-1103-26.1 від 19.03.2019р. позивач відмовив у наданні дозволу на передачу в суборенду 447,9 кв.м. об`єкту оренди у зв`язку з перевищенням 10% від загальної площі орендованого майна згідно п.3.16 "Положення про порядок обліку, передачі в оренду майна, яке належить до міської комунальної власності", затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 26.09.2018р. №7/35-3119, яке набрало чинності 03.10.2018р (т.1 а.с. 67).

17.05.2019 та 20.05.2019 представниками позивача здійснено виїзне обстеження об`єкту оренди за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 71а, за результатами якого складено акти, в яких зазначено про використання суборендарями приміщень №12, №25, №1, №5, №11, №9, №12, №23, №16, №10, №16, №14, №19, №6, №24, №20, №15, №18, №7, №8, №21, №2, №25, №17 на підставі договорів суборенди від 01.01.2018р. та додаткових угод №5 від 03.01.2018р. без погодження з Департаментом по роботі з активами Маріупольської міської ради, що є порушенням п.3.16 рішення Маріупольської міської ради "Про затвердження положення про порядок обліку, передачі в оренду майна, яке належить до комунальної власності" від 26.09.2018р.

27.05.2019 року позивач листом №36-29980-26.1 звернувся до відповідача з вимогою усунути встановлені порушення, щодо передачі орендованого приміщення в суборенду шляхом звільнення приміщень від суборендарів (т. 1 а.с. 68).

13.06.2019 року позивачем повторно здійснено виїзне обстеження, за результатами якого встановлено продовження використання зазначених вище приміщень без погодження з позивачем, про що складено відповідні акти, від підпису суборендарі відмовились.

Враховуючи вищенаведене, на думку позивача, відповідачем порушено передачу орендованого майна в суборенду третім особам, а саме без згоди Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, що й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також нормами спеціального закону - Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Заслухавши представників позивача, відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, суть позовних вимог полягає у припиненні шляхом розірвання договору оренди у зв`язку з невиконанням відповідачем його істотних умов та поверненні орендованого майна.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 2 ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно норм ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.2 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1, 2 ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Положеннями ст. 284 Господарського кодексу України визначені істотні умови договору оренди.

Так, істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (ч.1 ст. 284 ГК України).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що сторонами при укладенні договору від 30.03.2007р погоджено всі істотні умови, які визначались законодавством для даного виду договорів та необхідні для його дійсності.

Тобто, в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір оренди на довгострокову оренду нежитлового приміщення від 30.03.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1640 є належною підставою для виникнення у останніх зобов`язань, визначених його умовами.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, в обгрунтування вимог до відповідача про розірвання договору оренди від 30.03.2007р., посилається на порушення відповідачем його істотних умов, які полягають у передачі орендованого майна в суборенду третім особам без згоди Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради.

Відповідно до положень ч.3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено перелік підстав, за яких наймодавець має право вимагати розірвання договору найму.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу, якою врегульовано загальні підстави зміни та розірвання договорів і яка, відповідно, застосовується в комплексі з положеннями спеціальних норм законодавства, що регулюють відповідні види договірних правовідносин, а саме - ч.3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ст. 783 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Водночас, ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України тлумачить зміст поняття істотного порушення договору, відповідно до якої, істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відтак, позивач, звертаючись до суду, повинен довести факт істотності тих порушень договору відповідачем, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог про розірвання договору та, відповідно, факт завдання цими порушеннями такої шкоди, яка позбавила його того, на що він розраховував при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору є розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

Статтею 774 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Зазначені норми закону не передбачають обов`язковість розірвання договору оренди, в разі порушення орендарем зобов`язань за договором, а надають можливість їх застосування в залежності від конкретних обставин справи.

При цьому, підставою для розірвання договору може бути належним чином доведений факт укладення договору піднайму (суборенди) за відсутності згоди наймодавця (орендодавця).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №915/742/17.

Статтею 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди.

При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди. Плата за суборенду цього майна, яку отримує орендар, не повинна перевищувати орендної плати орендаря за майно, що передається в суборенду. Різниця між нарахованою платою за суборенду і тією її частиною, яку отримує орендар, спрямовується до державного або місцевого бюджету. Контроль за визначенням розміру плати за суборенду та спрямуванням її (в частині, що перевищує суму орендної плати за майно, яке передається в суборенду) до відповідного бюджету покладається на орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону. Порядок використання плати за суборенду майна визначається: Кабінетом Міністрів України - для об`єктів, що перебувають у державній власності; органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого самоврядування - для об`єктів, що перебувають у комунальній власності. До договору суборенди застосовуються положення про договір оренди.

За змістом ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна.

За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання договору оренди.

Господарський суд вірно встановив, що пп."а" п.4.3. спірного договору, орендар має право за згодою орендодавця здавати майно в суборенду і передавати свої права та обов`язки за цим договором щодо цих цінностей іншій особі, при цьому пп."ж" п.4.4. цього договору визначено обов`язок відповідача передавати частину орендованої площі у суборенду тільки з письмової згоди позивача.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2018р. між відповідачем та третіми особами укладено договори суборенди, згода на укладання яких надана позивачем, що підтверджується листом №36.9.-749-36.1 від 23.01.2018р. (т.2, а.с.95- 96).

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, при укладанні зазначених договорів суборенди, відповідачем дотримані положення ст. 774 Цивільного кодексу України, а також умови пп."ж" п.4.4. договору оренди щодо отримання згоди орендодавця на передачу майна в суборенду, що свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність такої згоди.

Також, господарський суд враховував, що відповідач належним чином виконує зобов`язання за спірним договором, зокрема, щодо здійснення капітального ремонту та реконструкції об`єкту оренди та внесення орендної плати, що також не заперечувалось позивачем.

Тобто, зазначені скаржником обставини не свідчать про те, що останній, як сторона договору, значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки основною метою оренди для орендодавця є отримання прибутку від орендованого майна у вигляді орендної плати.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що господарський суд дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору оренду нежитлового приміщення від 30.03.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Апалько М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №1640.

Крім того, суд першої інстанції правомірно зазначив, що посилання позивача на укладання відповідачем з третіми особами додаткових угод №5 від 03.01.2018р., якими внесено зміни у п.8.4. договорів суборенди, не є підставою для розірвання договору оренди від 30.03.2007р., оскільки застосування п.2 ч.1 ст.783 Цивільного кодексу України можливе за умови передання річчі без дозволу наймодавця, а не за фактом внесення змін до договорів суборенди, на укладання яких наявна згода орендодавця, у зв`язку з чим доводи в цій частині апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду.

Продовження строку дії договорів суборенди не порушує умов договору оренди від 30.03.2007р. в частині строку їх укладання (пп."ж" п.4.4. договору), оскільки останній не перевищує строку дії основного договору.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що твердження позивача про порушення відповідачем положень п.3.16. Положення про порядок обліку, передачі в оренду майна, яке належить до комунальної власності, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 26.09.2018р. №7/15-3119, правомірно не прийняті до уваги господарським судом, оскільки за умовами договору на довгострокову оренду від 30.03.2007р орендар отримав право за згодою орендодавця передавати в суборенду майно без обмеження.

Обмеження по передачі майна в суборенду у розмірі 10% встановлено вищевказаним Положенням, яке прийнято після укладеного договору на довгострокову оренду від 30.03.2007. у зв`язку з чим воно не розповсюджує свою дію на відносини, що виникли за договором оренди від 30.03.2007р.

В силу положень ч.4 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до яких умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря, зазначений пункт не розповсюджується на відносини, що виникли за договором оренди від 30.03.2007р.

Таким чином, з урахуванням положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна», встановивши, що право (зобов`язання) відповідача в суборенду відповідне нерухоме майно було визначено умовами договору, а наявність інших істотних порушень умов договору позивачем не доведено, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги та позовних вимог щодо розірвання договору оренди у зв`язку з передачею відповідачем об`єктів нерухомості в суборенду.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 19.12.2019р. у справі №905/1353/19 грунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, оскаржуване судове рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 19.12.2019 року у справі №905/1353/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 19.12.2019 року у справі №905/1353/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.03.2020р.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя А.М. Білецька

Суддя Л.Ф. Чернота