ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 Справа № 908/4338/13

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Геращенка Сергія Володимировича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 у справі №908/4338/13 (головуючий суддя Дроздова С.С., судді Зінченко Н.Г., Проскуряков К.В., повна ухвала складена 20.12.2019)

за позовом Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, м.Запоріжжя, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах:

Міністерства інфраструктури України, м. Київ

Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м.Київ в особі Бердянської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м.Бердянськ Запорізької області

до фізичної особи-підприємця Геращенка Сергія Володимировича, м.Запоріжжя

про стягнення 90874грн.60 коп.

за участю: Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя

заінтересована особа: прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1, м.Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 у справі №908/4338/13 клопотання фізичної особи-підприємця Геращенка Сергія Володимировича про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишено без задоволення;

- при винесенні ухвали господарський суд, з посиланням на положення ст.337 Господарського процесуального кодексу України виходив з обставин щодо невиконання рішення суду від 29.05.2014 у даній справі до теперішнього часу, свідомого ухилення боржника фізичної особи-підприємця Геращенка С.В. за відповідним наказом суду від його виконання, невжиття ним заходів виконання рішення, а також з того, що невиконання судового рішення у даній справі підтверджено представниками боржника, виконавчої служби та прокуратури в судовому засіданні;

- не погодившись з винесеною ухвалою, фізична особа-підприємець Геращенко С.В. подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи просить цю ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортних документів названої фізичної особи-підприємця;

- у поданій скарзі йдеться про те, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення у разі свідомого ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов"язань, про те, що жодних дій, які б свідчили про ухилення від виконання рішення суду боржник не здійснював, про те, що у виконавчому провадженню з примусового виконання рішення по даній справі більше року відбувається втручання у право підприємця покидати країну, про те, що умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили або перешкоджання його виконанню є складом окремого кримінального правопорушення, про надання господарському суду відповіді Запорізької місцевої прокуратури, згідно з якою жодній особі не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за фактом невиконання рішення суду фізичною особою-підприємцем Геращенко С.В., про те, що господарським судом не було з"ясовано, які дії проводилися у виконавчому провадженні протягом з 27.11.2018 та яким чином про ці дії повідомлявся боржник, про те, що при зверненні з поданням до господарського суду державний виконавець зазначав про те, що боржник з"являється на його виклики, за можливості надає майно для реалізації, добровільно частково погашає заборгованість шляхом зарахування коштів на депозитний рахунок виконавчої служби, повідомляє своїм контрагентам рахунки, на які накладено арешт для здійснення розрахунків з метою їх подальшого списання, а також про те, що ігнорування судом доречних аргументів сторони, зокрема, відсутність доказів свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, фактична бездіяльність державного виконавця, неспівмірність втручання є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- у додаткових поясненнях скаржник посилається на те, що постановою апеляційного суду Запорізької області від 19.06.2018 скасована ухвала Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, винесена за наслідками розгляду подання державного виконавця про обмеження Геращенка С.В. у праві виїзду за кордон та встановлено, що державним виконавцем не було доведено факту ухилення цієї особи від виконання ним своїх зобов"язань, на те, що з моменту звернення державного виконавця з поданням до господарського суду та отримання ухвали про обмеження виконавчою службою не вчинено жодної дії, направленої на отримання виконання за рішенням суду, що підтверджується численними скаргами прокуратури та постановами начальника відділу про їх задоволення, на те, що доводи відносно виїзду боржника за кордон за рахунок уникнення виконання рішення базується на припущеннях, а також на те, що обмеження права виїзду за кордон це виключна міра, яка може бути застосована до боржника у випадку доведення його ухилення від виконання рішення;

- прокурор вважає ухвалу господарського суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи при цьому, що протягом 2019 року на виконання рішення суду грошові кошти скаржником не сплачувалися, будь-яке майно для реалізації державним виконавцем не надавалося, скаржник не скористався правом на звернення з заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення, що державним виконавцем вживалися заходи з метою примусового виконання рішення, а боржником вживаються дії, направлені саме на ухилення від виконання рішення суду, а також, що доводи скаржника не є такими, що містять обставини, які є новими та вказують на вжиття ним заходів по виконанню рішення суду;

- позивач 1 відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судові засідання не з"явився, про час та місце засідання позивач 1 повідомлений належним чином;

- позивач 2 проти апеляційної скарги заперечує, посилаючись на те, що заборгованість скаржника за рішенням суду на теперішній момент не погашена, у зв"язку з чим, господарським судом винесено правомірне рішення, що боржник ухиляється від виконання наказів господарського суду;

- Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відзив на апеляційну скаргу не надав;

- з метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги та забезпечення явки представника відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні оголошувалися перерви до 25.02. та 05.03.2020 з одночасним направленням на адресу останнього відповідних ухвал;

- 26.02.2020 Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя надані письмові пояснення, в яких міститься посилання на те, що державним виконавцем вживаються заходи по встановленню місцезнаходження майна боржника та його коштів, на те, що оскаржувана ухвала господарського суду є законною та обґрунтованою, а також на те, що в матеріалах виконавчого провадження станом на 26.02.2020 відсутні відомості щодо причин невиконання боржником виконавчих документів, які входять до складу зведеного виконавчого провадження з об"єктивних причин, у зв"язку з чим, боржник є таким, що свідомо ухиляється від виконання рішення суду має змогу виконати зобов"язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин;

- представник відділу в судові засідання не з"явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та прокурора, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Запорізької області від 29.05.2014 у справі №908/4338/13 позов Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері задоволено, з фізичної особи-підприємця Геращенко С.В. на користь державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Бердянської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" стягнуто 90874грн.60коп. заборгованості, на користь державного бюджету з відповідача стягнуто 1827грн. судового збору.

28.01.2015 на виконання прийнятого рішення Господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ.

Виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 28.01.2015 відкрито 13.02.2015 за №46515253 на підставі заяви стягувача, про що державним виконавцем винесена відповідна постанова.

Матеріали справи свідчать також і про те, що наказ господарського суду перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя у складі зведеного виконавчого провадження №48522872.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.11.2018 задоволено частково подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортних документів фізичної особи-підприємця Геращенка Сергія Володимировича на строк до повного виконання судового рішення у даній справі згідно з наказом, виданим Господарським судом Запорізької області 28.01.2015.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у даній справі вказана ухвала господарського суду залишена без змін.

При цьому апеляційним судом було зазначено, що невиконання протягом тривалого строку рішення господарського суду, звітування в органи доходів і зборів про наявні доходи від зайняття підприємницькою діяльністю, відкриття нових рахунків в банківських установах, відсутність відомостей про звернення до суду з заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду, систематичний виїзд за межі України свідчить про свідоме ухилення фізичною особою-підприємцем Геращенком С.В. від його виконання та підтверджує виключність обставин, які є підставою для застосування обмеження його у праві виїзду за межі України, у зв"язку з чим, висновок господарського суду про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця є правильним.

11.12.2019 фізична особа-підприємець Геращенко С.В. звернувся до господарського суду Запорізької області з клопотанням про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортних документів підприємця по даній справі.

В обґрунтування клопотання фізична особа-підприємець Геращенко С.В. посилається на те, що поняття "ухилення від поняття зобов"язань, покладених на боржника рішенням суду" слід розуміти як будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов"язку, на те, що право державного виконавця на звернення з відповідним поданням до суду виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, на те, що при звернені з поданням державний виконавець зазначав про систематичні явки боржника на його виклики, надання майна для реалізації, добровільне часткове погашення заборгованості, повідомлення контрагентів про рахунки, на які накладено арешт, на те, що жодних дій, які б свідчили про ухилення від виконання рішення суду боржник не здійснював, на те, що наявність кримінального провадження за фактом невиконання рішення суду не є належним доказом ухилення від його виконання, а також на те, що обмеження у праві виїзду за кордон у даному виконавчому провадженні діє більше року, тобто більше року відбувається втручання в право ОСОБА_1 покидати країну, гарантоване пунктом 2 статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наслідками розгляду клопотання фізичної особи-підприємця Геращенка С.В. господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

П.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з ч.ч.1, 4, 6 ст.145 названого Кодексу суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання. Саме це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З урахуванням положень наведених норм та встановлених під час розгляду клопотання фізичної особи-підприємця Геращенка С.В. обставин щодо невиконання рішення суду у даній справі протягом тривалого часу, свідомого ухилення підприємця від його виконання та невжиття ним ніяких заходів щодо виконання рішення господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення цього клопотання.

Звертаючись з апеляційною скаргою, фізична особа-підприємець Геращенко С.В. не спростовував висновків суду першої інстанції щодо правових підстав для відмови у скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування винесеної ним ухвали.

Однозначно слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.86 Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даному випадку, при зверненні з клопотанням про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України фізичною особою-підприємцем Геращенко С.В. не надано доказів того, що після застосування такого обмеження ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.11.2018 у даній справі змінилися обставини, які спричинили це застосування.

При цьому доводи, зазначені у клопотанні та апеляційній скарзі, фактично зводяться до заперечення обставин, викладених у поданні державного виконавця від 08.11.2018 №34828, оцінку яким надано судами першої та апеляційної інстанції при вирішенні питання про застосування до підприємця тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Фізичною особою-підприємцем Геращенком С.В. не наведено і нових обставин, які можуть обґрунтовувати необхідність скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Оскільки фізичною особою-підприємцем Геращенком С.В. не наведено, а також належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які можуть бути підставами для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та враховуючи, що клопотання підприємця ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами першої та апеляційної інстанцій у процесі розгляду подання державного виконавця, клопотання фізичної особи-підприємця Геращенка С.В. слід залишити без задоволення.

З огляду на викладене підстави для скасування ухвали господарського суду відсутні.

Доводи скаржника про невчинення державним виконавцем дій, направлених на отримання виконання за судовим рішенням визнані колегією суддів необґрунтованими, оскільки таке невчинення не звільняє боржника від обов"язку виконання рішення.

Посилання скаржника на те, що він влаштувався на роботу та має намір здійснювати дії, направлені на виконання судового рішення апеляційним судом не прийняті до уваги тому, що відповідні обставини не були предметом дослідження під час розгляду його клопотання судом першої інстанції.

Керуючись ст.255, 269, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.12.2019 у справі №908/4338/13 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає;

- повна постанова складена 06.03.2020

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя Л.П.Широбокова