СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" березня 2020 р. Справа № 905/913/19

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (вх. № 725 Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 по справі № 905/913/19 (суддя Фурсова С.М.; повний текст ухвали складено та підписано у судовому засіданні 06.02.2020)

по скарзі Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» на дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (84400, Донецької області, місто Лиман, вулиця Пушкіна, будинок 12-б; )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок № 1-А, )

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок № 5, код - ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Кірова, будинок №22, код ЄДРПОУ - 40150216)

про стягнення 108273,73 гривень нестачі вантажу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.07.2019 по справі № 905/913/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 108273,73 гривень задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 108273,73 гривень вартості нестачі вантажу, 1921,00 гривень судового збору.

29.07.2013 на виконання вказаного рішення господарським судом видано наказ у відповідності до вимог ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

На адресу Господарського суду Донецької області 28.01.2020 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» надійшла скарга на дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі №905/913/19, в обґрунтування якої скаржником зазначено, що дії Відділу щодо відкриття виконавчого провадження та стягнення грошових коштів є протиправними, незаконними, стягнення яких призведе до порушення норм законодавства України. На підставі викладеного, скаржник просив:

-визнати незаконною постанову Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №60991016 від 16.01.2020, щодо стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» - 108273,73 гривень вартості нестачі вантажу, 1 921,00 гривень судового збору;

-скасувати постанову Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №60991016 від 16.01.2020 на виконання наказу суду від 29.07.2019;

-зобов`язати Лиманський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винести постанову про повернення наказу від 29.07.2019 у справі №905/913/19 стягувачу, у відповідності до п.9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 по справі № 905/913/19 у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - відмовлено.

28.02.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» звернулося до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 по справі № 905/913/19 скасувати та задовольнити скаргу на дії державної виконавчої служби.

Разом із цим, скаржник посилаючись на подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту отримання ним копії оскаржуваного судового рішення (ухвали), а саме 20.02.2020, що підтверджується штемпельною відміткою з вхідним номером документа, просить поновити строк на апеляційне оскарження згідно частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Донецької області по справі № 905/913/19 постановлена судом 06.02.2020, представники сторін в даному судовому засіданні не були присутні, повний текст ухвали складено та підписано 06.02.2020 та отримано позивачем 20.02.2020, а апеляційна скарга подана 28.02.2020, тобто протягом 10-ти днів з дня вручення скаржнику повного тексту оскаржуваного ним судового рішення, тому скаржник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження згідно частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із цим, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України визначено форму і зміст апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Подана апеляційна скарга підписана представником Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» - юрисконсультом 1 категорії структурного підрозділу «Служби вагонного господарства» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Тертичним М.Б., на підтвердження повноважень якого до апеляційної скарги додано копію довіреності б/н від 25.07.2019.

29.12.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18.12.2019 №390-IX.

Відповідно до даних змін, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу скаржника на приписи частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Положення зазначеної норми закріплюють, що повноваження особи як керівника юридичної особи, члена виконавчого органу, іншої особи, уповноваженої діяти від її імені, у тому числі, підписувати апеляційні скарги, брати участь у справі, мають бути передбачені безпосередньо у законі або ж підтверджуватися статутом, положенням, трудовим договором (контрактом).

Відповідно ж до приписів частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина 2 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Однак сама лише довіреність, яка долучена до апеляційної скарги, не може підтверджувати повноваження Тертичного М.Б., як юрисконсульта структурного підрозділу регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», представляти інтереси цього підприємства в судах України в порядку самопредставництва, оскільки до скарги не додано доказів того, що Тертичний М.Б. обіймає зазначену посаду, а також доказів, які дозволяють встановити обсяг повноважень вказаної посадової особи щодо повноважень юрисконсульта на представництво інтересів АТ «Українська залізниця» у суді (статут, положення, трудовий договір (контракт).

Вказані докази відсутні і в матеріалах справи, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості самостійно перевірити обсяг повноважень представника регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця».

Відповідно до частин 4, 9 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Документів, які б підтверджували правовий статус Тертичного М.Б. як адвоката до апеляційної скарги не додано. Не містить відповідних відомостей і Єдиний реєстр адвокатів України.

Отже, додана до апеляційної скарги довіреність б/н від 25.07.2019, видана юрисконсульту 1 категорії структурного підрозділу «Служби вагонного господарства» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» Тертичному М.Б., за відсутності у нього статусу адвоката, а також за відсутності передбачених частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України доказів, не може підтверджувати повноваження Тертичного М.Б., представляти інтереси підприємства в порядку самопредставництва в судах України.

Таким чином, Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» необхідно надати документи, що посвідчують повноваження Тертичного М.Б., представляти інтереси підприємства в порядку самопредставництва в судах України, відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із цим, відповідно до пункту 2 частини третьої та частини четвертої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Як свідчать матеріали апеляційної скарги, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 по справі № 905/913/19 та задовольнити його скаргу на дії державної виконавчої служби.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 становить 2102,00 грн.

Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Проте, скаржник не надав жодних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, що також підтверджується матеріалами апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з частиною шостою статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку частини першої статті 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (вх. № 725 Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 по справі № 905/913/19 залишити без руху.

2.Скаржнику впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

-докази сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/);

-документи, що посвідчують повноваження Тертичного М.Б., представляти інтереси підприємства в порядку самопредставництва в судах України, відповідно до вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

3.Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова