РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2020Справа № 910/17542/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М"

до Міністерства оборони України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про стягнення 348 556,90 грн.

Представники учасників процесу:

від позивача: Компанець М.Б.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 346392,11 грн., з яких 308 652,00 грн. грошових коштів, 27161,38 грн. інфляційних втрат та 10 578,73 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем на підставі протиправного рішення набуто та у подальшому без достатніх правових підстав збережені кошти, чим порушено права позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

23.12.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17542/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 30.01.2020.

17.01.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечив.

24.01.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідач намагається переоцінити обставини, встановлені при розгляді справи № 910/12778/18.

29.01.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 348 556,90 грн., з яких 308 652,00 грн. грошових коштів, 27 778,68 грн. інфляційних втрат та 12 126,22 грн. 3% річних.

У підготовчому засіданні 30.01.2020 суд постановив протокольні ухвали про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та про відкладення підготовчого судового засідання на 11.02.2020.

07.02.2020 та 10.02.2020 від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

10.02.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі з клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

У підготовчому засіданні 11.02.2020 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Також судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.02.2020.

У судовому засіданні 27.02.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином ухвалами суду, направленими на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які отримані відповідачем.

У судовому засіданні 27.02.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.07.2018 Міністерством оборони України через авторизований електронний майданчик на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua) оприлюднена нова редакція оголошення про проведення процедури закупівлі (переговорна процедура для потреб оборони) щодо предмета закупівлі Меблі для дому (3914) Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120 (ідентифікатор UA-2018-07-02-000582-a).

Відповідно до п. 9.1 вказаного оголошення про проведення процедури закупівлі замовником вимагалось внесення учасником забезпечення цінової пропозиції у формі електронної банківської гарантії.

Згідно з п. 9.3 оголошення про проведення процедури закупівлі розмір забезпечення цінової пропозиції - 308 652,00 грн.

09.07.2018 між позивачем та третьою особою укладено договір-заяву № G0718/9967 про надання гарантії.

Так, відповідно до банківської гарантії № G0718/9967 від 09.07.2018 гарант безвідклично та безумовно зобов`язується виплатити бенефіціару суму, що складає 308 652,00 грн. протягом 30 днів після одержання гарантом письмової вимоги бенефіціара, в якій бенефіціар заявляє про те, що принципал не виконав свої зобов`язання, що передбачаються його пропозицією, у таких випадках:

А) відмови або неучасті в переговорах, призначених замовником дату їх проведення та/або

Б) не підписання учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни та/або

В) ненадання учасником документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та/або

Г) ненадання переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення рол намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення вимагалось в оголошенні про проведення відбору.

За результатами розгляду та обговорення цінової пропозиції та інших документів ТОВ "Інтерфом-М" Тендерним комітетом прийнято рішення, оформлене протоколом №75/393/8 від 27.07.2018, провести переговори з ТОВ "Інтерфом-М" о 14 год. 30 хв. 01.08.2018 щодо закупівлі Меблі для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120).

Згідно з протоколом переговорів щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) від 01.08.2018 №75/393/9, за результатами проведення переговорів членами Тендерного комітету запропоновано ТОВ "Інтерфом-М" у термін до 14-30 02.08.2018 (включно) усунути недоліки у поданих ним документах та рекомендовано надати цінові пропозиції за результатами переговорів.

В подальшому, рішенням Тендерного комітету, оформленим протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, прийнято пропозицію ТОВ "Інтерфом-М" щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за переговорною процедурою закупівлі; визначено переможцем та прийнято рішення про намір укласти договори про закупівлю ТОВ "Інтерфом-М" - Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120 - 8900 шт. за ціною 1027,80 грн. на загальну вартість товару 9147420,00 грн з ПДВ.

30.08.2018 тендерним комітетом прийнято рішення згідно з яким, відповідно до п. 2 частини 15 ст. 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» у зв`язку з не підписанням учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни, а також відповідно до п. 4 частини 15 ст. 3 Закону, у зв`язку з ненаданням переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю, вирішено надіслати до АТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" вимогу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції.

08.10.2018 АТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" перерахував з рахунку покриття позивача на рахунок відповідача 308 652,00 грн. з призначенням платежу: «Платіж по вимозі по гарантії № G0718/9967 від 09.07.2018» (платіжне доручення № ВО5 від 08.10.2018).

03.10.2018 Тендерним комітетом прийнято рішення, яким відхилено пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерформ-М" щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) у зв`язку з тим, що переможець відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації, та прийнято рішенням від 11.10.2018, оформлене протоколом №75/393/13, про відміну процедуру закупівлі у зв`язку з відхиленням всіх пропозицій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного Господарського суду від 23.09.2019 у справі № 910/12778/18 визнано недійсним та скасовано рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн. на загальну вартість товару 9147420,00 грн. з ПДВ, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10.

Позивач зазначає, що звернувся до відповідача з вимогою вих. № 443 від 07.10.2019 у якій просив у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду у справі № 910/12778/18, повернути грошові кошти у розмірі 308 652,00 грн., які були перераховані 08.10.2018 по гарантії № G0718/9967 від 09.07.2018, оскільки вказані кошти отримані безпідставно.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом від 15.11.2019 вих. № 286/2/7107 зазначив, що у зв`язку з перерахуванням коштів у сумі 308 652,00 грн. до Державного бюджету України, Міністерство оборони України не має можливості сплатити їх на користь позивача.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач не повернув позивачу грошові кошти у розмірі 308 652,00 грн., позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути 308 652,00 грн. в судовому порядку, а також 27 778,68 грн. інфляційних втрат та 12 126,22 грн. 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, обставини встановлені рішенням суду у справі №910/1277/18 щодо недійсності та скасування рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн. на загальну вартість товару 9147420,00 грн. з ПДВ, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, повторного доведення не потребують.

Частиною 3 ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що за результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) замовник приймає рішення про намір укласти договір. Повідомлення про намір укласти договір обов`язково безоплатно оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу протягом одного дня після прийняття рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони» замовник має право укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі у строк не раніше ніж через чотири робочі дні та не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Положенням п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» забезпечення тендерної пропозиції - надання забезпечення виконання зобов`язань учасника перед замовником, що виникли у зв`язку з поданням тендерної пропозиції, у вигляді такого забезпечення, як гарантія.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі, зокрема, непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю; ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Аналогічні приписи містяться в п. 2, 4 ч. 15 ст. 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», відповідно до яких забезпечення цінової пропозиції не повертається учаснику виключно у разі: непідписання учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю у визначені замовником терміни; ненадання переможцем переговорної процедури закупівлі забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення вимагалося в оголошенні про проведення відбору.

В той же час, як встановлено судом вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного Господарського суду від 23.09.2019 у справі № 910/12778/18 визнано недійсним та скасовано рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн. на загальну вартість товару 9147420,00 грн. з ПДВ, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10.

При цьому, судом у справі № 910/12778/18 встановлено, що в порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", п. 15 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" Тендерним комітетом прийнято рішення про визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою щодо закупівлі Меблів для дому (3914) (Матрац для ліжка вид 1, розмір 1900х700х120) за ціною 1027 грн. на загальну вартість товару 9147420,00 грн. з ПДВ.

В силу п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" цінова пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерформ-М" підлягала відхиленню.

Отже, враховуючи обставини, встановлені у справі 910/12778/18 та те, що рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою, скасовано, суд дійшов висновку, що у позивача не виникло обов`язку щодо підписання договору про закупівлю у визначені замовником терміни.

Оскільки у судовому порядку скасовано рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання переможцем ТОВ "Інтерфом-М" та наміру укласти договір за переговорною процедурою, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/10, а рішення тендерного комітету від 30.08.2018 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції, прийнято на підставі скасованого рішення від 30.08.2018, то суд дійшов висновку, що у відповідача були відстутні підстави для прийняття рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про публічні закупівлі», забезпечення тендерної пропозиції повертається учаснику протягом п`яти банківських днів з дня настання підстави для повернення забезпечення тендерної пропозиції в разі: закінчення строку дії забезпечення тендерної пропозиції, зазначеного в тендерній документації; укладення договору про закупівлю з учасником, що став переможцем тендеру; відкликання тендерної пропозиції до закінчення строку її подання; закінчення процедури закупівлі в разі не укладення договору про закупівлю з жодним з учасників, які подали тендерні пропозиції.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на підставі п. 2, 4 ч. 15 ст. 3 Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», надіслано до АТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" вимогу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн.

Вказана вимога виконана 08.10.2018, що підтверджується платіжним дорученням № ВО5 від 08.10.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи обставини, встановлені судом у справі № 910/12778/18, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно утримав забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн., а тому вказані грошові кошти підлягають поверненню позивачу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідач на користь позивача 308 652,00 грн.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 27 778,68 грн. інфляційних втрат та 12 126,22 грн. 3% річних, нараховані за період з 08.10.2018 по 28.01.2020.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Стаття 625 ЦК розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Аналогічної правової позиції Верховний Суд у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, суд встановив, що він є невірним, оскільки, на переконання суду позивачем невірно визначено початок нарахування 3% річних та інфляційних втрат - з 08.10.2018.

Так, суд зазначає, що станом на дату перерахування коштів відповідачу (08.10.2018), рішення відповідача, оформлене протоколом від 03.08.2018 №75/393/1, ще не було скасовано.

На переконання суду, у відповідача виник обов`язок з повернення позивачу забезпечення цінової пропозиції у розмірі 308 652,00 грн. з дня набрання рішенням суду у справі № 910/12778/18 законної сили, тобто з 23.09.2019, а не з моменту перерахування коштів, як помилково зазначає позивач.

За перерахунком суду, здійсненим за період з 23.09.2019 по 28.01.2020, розмір 3% річних становить 3245,25 грн., розмір інфляційних втрат - 2470,13 грн., а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження, такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Крім того, у прохальній частині позову позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідно до наданого позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, останні становлять 20 000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Як встановлено судом, позивачем до матеріалів справи долучено лише копію договору про надання правової допомоги № 18/01 від 05.11.2018, копію ордеру серії КВ № 805622 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

В той же час, позивачем не надано жодних доказів понесення витрат на правову допомогу, зокрема, позивачем не надано ні опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, ні доказів здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тобто жодних доказів понесення надання та понесення витрат на правову допомогу матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем не підтверджено понесення витрат на правову допомогу, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача 20 000,00 грн. витрат на правову допомогу, які заявлені в попередньому орієнтовному розрахунку позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфом-М" (53400, Дніпропетровська обл., місто Марганець, ВУЛИЦЯ УКРАЇНСЬКА, будинок 20, ідентифікаційний код 35055734) 308 652,00 грн. заборгованості, 2470,13 грн. інфляційних втрат, 3245,25 грн. 3% річних та 4 715,51 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст рішення складено та підписано 10.03.2020.

Суддя С.О. Турчин