ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. м.Київ Справа№ 920/933/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання: Короля Д.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 26.02.2020 року у справі №920/933/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

на рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019, повний текст якого складено та підписано 29.11.2019

у справі №920/933/19 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Приватного підприємства «КАРЛА МАРКСА-2»

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10 , 11. ОСОБА_11 , 12. ОСОБА_12 , 13. ОСОБА_13 , 14. ОСОБА_14 , 15. ОСОБА_15 , 16. ОСОБА_16

про визнання незаконними дій органу державної влади та внесення змін до договору оренди землі.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Приватне підприємство «КАРЛА МАРКСА-2» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом про визнання незаконними дії Головного управління Держгеокадастру в Сумській області (далі-відповідач), спрямовані на поділ земельних ділянок :09:002:0211 площею 15,7735 га, :09:002:0210 площею 15,6225 га, а також визнання укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі б/н від 24.03.2010 в редакції, наведеній у позові.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від внесення змін до діючого договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19 позов задоволено у повному обсязі.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції визнав, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відтак підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення та про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судовго рішення не надано правової оцінки всім обставинам справи, а також невірно застосував матеріального та процесуального права.

Також скаржник стверджує, що жодних порушень не було вчинено, а також діяв в межах законодавства України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019, справу №910/12843/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Тищенко А.І., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19; задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19 призначено на 28.01.2020 о 09:20 год.; повідомлено учасників справи, що призначене судове засідання на 28.01.2020 о 09 год. 20 хв. у справі №920/933/19 буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденко, 1-А (зал судового засідання №16).

20.01.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19 відкладено на 11.02.2020 о 09:50 год.; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати суду в строк до 07.02.2020 документально підтверджену інформацію щодо власників земельних ділянок (із зазначенням їх поштових адрес) за кадастровими номерами :09:002:0211, :09:002:0210, які в подальшому були розділені на 16 земельних ділянок, а саме: 1) земельна ділянка :09:002:0224 площею 1,6225 га; 2) земельна ділянка :09:002:0223 площею 2,0000 га; 3) земельна ділянка :09:002:0218 площею 2,0000 га; 4) земельна ділянка :09:002:0222 площею 2,0000 га; 5) земельна ділянка :09:002:0225 площею 2,0000 га; 6) земельна ділянка :09:002:0220 площею 2,0000 га; 7) земельна ділянка :09:002:0221 площею 2,0000 га; 8) земельна ділянка :09:002:0219 площею 2,0000 га; 9) земельна ділянка :09:002:0229 площею 1,7735 га; 10) земельна ділянка :09:002:0231 площею 2,0000 га; 11) земельна ділянка :09:002:0232 площею 2,0000 га; 12) земельна ділянка :09:002:0227 площею 2,0000 га; 13) земельна ділянка :09:002:0228 площею 2,0000 га; 14) земельна ділянка :09:002:0226 площею 2,0000 га; 15) земельна ділянка :09:002:0230 площею 2,0000 га; 16) земельна ділянка :09:002:0233 площею 2,0000 га.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за його участю в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити в приміщенні Господарського суду Сумської області.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 задоволено клопотання позивача та відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; повідомлено учасників справи, що призначене судове засідання на 11.02.2020 о 09 год. 50 хв. у справі №920/933/19 буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденко, 1-А (зал судового засідання №16); доручено забезпечення проведення відеоконференції - Господарському суду Сумської області (40011, м.Суми, пр.Т.Шевченка, 18/1).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 залучено до участі у справі №920/933/19 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_4 , 5. ОСОБА_5 , 6. ОСОБА_6 , 7. ОСОБА_7 , 8. ОСОБА_8 , 9. ОСОБА_9 , 10. ОСОБА_10 , 11. ОСОБА_11 , 12. ОСОБА_12 , 13. ОСОБА_13 , 14. ОСОБА_14 , 15. ОСОБА_15 , 16. ОСОБА_16 ; роз`яснено третім особам про право на подання пояснень щодо позову та апеляційної скарги протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали; розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19 відкладено на 26.02.2020 о 14:50 год.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за його участю в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити в приміщенні Господарського суду Сумської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції; повідомлено учасників справи, що призначене судове засідання на 26.02.20 о 14:50 год. у справі №920/933/19 буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденко, 1-А (зал судового засідання №6); доручено забезпечення проведення відеоконференції - Господарському суду Сумської області (40011, м.Суми, пр.Т.Шевченка, 18/1).

26.02.2020 представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник позивача у даному судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.03.2010 між позивачем, як орендарем, та Путивльською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, був укладений договір оренди землі (далі-Договір), відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування за рахунок земель державної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Сумська область, Путивльський район, В`язенська сільська рада.

Згідно з п.2 Договору в оренду надається земельна ділянка загальною площею 31,3960га, у тому числі 31,3960 га ріллі.

Пунктом 20 Договору сторони погодили, що передача земельної ділянки орендареві здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Договір укладено строком на сім років. Після закінчення строку дії договору орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору).

Відповідно до п.41 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як свідчать матеріали справи, Договір був зареєстрований у реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДПЦ ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2010 за № 35. Відтак, строк дії Договору встановлений до 01.04.2017.

В подальшому земельній ділянці державної власності розміром 31,3960 га присвоєно кадастровий номер :09:001:0011.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2017-2018 років Господарським судом Сумської області розглядалась справа №920/739/17 за позовом ПП «КАРЛА МАРКСА-2» до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, предметом розгляду якої було поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 24.03.2010 (зареєстровано за №27 від 01.04.2010, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.12.2016 за № 18200453), вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0011.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 року позов ПП «Карла Маркса-2» задоволено, а також визнано поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 24.03.2010 (зареєстровано за № 27 від 01.04.2010, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.12.2016 за № 18200453), вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 рішення Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 скасовано та прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На виконання вказаного судового рішення позивачем на підставі акт приймання-передачі передано відповідачу земельну ділянку.

При цьому, позивач не відмовився від свого законного права на поновлення Договору та продовжував здійснювати захист своїх прав та інтересів шляхом подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції.

Так, за наслідками розгляду касаційної скарги постановою Верховного Суду від 10.09.2018 року скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 у справі № 920/739/17, а рішення Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 залишено в силі.

Таким чином, на підставі зазначених судових рішень у справі № 920/739/17 визнано поновленим договір оренди землі від 24.03.2010 року щодо земельної ділянки державної власності розміром 31,3960 га, кадастровий номер :09:001:0011.

Водночас позивач зазначає про те, що з отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 10.01.2019 року по земельній ділянці з кадастровим номером :09:001:0011 відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні.

Головне управління Держгеокадастру в Сумській області листом № 29-18-0.6-693/2-19 від 30.01.2019 року повідомило позивача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0011 була поділена на 2 земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0210, :09:002:0211 на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області №18-7452/16-18-СГ від 21.09.2018 року.

Утворені внаслідок поділу земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0210, :09:002:0211 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2018 року на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області №18-7452/16-18-СГ від 21.09.2018 року, про що свідчать Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що на виконання рішення Господарського суду Сумської області № 920/739/17 від 21.09.2017 року надіслав на адресу відповідача лист №217 від 31.05.2019 року з проектом відповідної додаткової угоди до Договору для відображення в ньому поточного фактичного стану, а саме оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :09:002:0211 площею 15,7735 га, :09:002:0210 площею 15,6225 га, які сформовані в результаті поділу земельної ділянки площею 31,3960 га, кадастровий номер :09:001:0011.

Проте, відповідач у відповідь на лист позивача №217 надіслав лист №28-18-0.6.-4370/2-19 від 03.07.2019 року, в якому зазначив, що у відповідача немає правових підстав для внесення змін до договору оренди землі від 24.03.2010 року, обґрунтовуючи свою відмову тим, що на земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0011 в 2018 році проводились земельні торги й укладався договір оренди землі з ТОВ «Добробут-12». Згодом дана земельна ділянка розділялась на 2 нові з кадастровими номерами :09:002:0211, :09:002:0210.

Так, згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.07.2019 року раніше укладений між відповідачем і ТОВ «Добробут-12» договір оренди землі припинено на підставі додаткової угоди від 20.02.2019 року та укладено акт приймання-передачі (повернення) земельних ділянок.

Разом з тим, з Публічної кадастрової карти України позивачем отримана інформація про те, що відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0211, :09:002:0210 відсутні, а замість них на Публічній кадастровій карті України зазначено 16 земельних ділянок з цільовим призначенням « 01.03 Для ведення особистого селянського господарства», тип власності не визначено: 1) земельна ділянка :09:002:0224 площею 1,6225 га; 2) земельна ділянка :09:002:0223 площею 2,0000 га; 3) земельна ділянка :09:002:0218 площею 2,0000 га; 4) земельна ділянка :09:002:0222 площею 2,0000 га; 5) земельна ділянка :09:002:0225 площею 2,0000 га; 6) земельна ділянка :09:002:0220 площею 2,0000 га; 7) земельна ділянка :09:002:0221 площею 2,0000 га; 8) земельна ділянка :09:002:0219 площею 2,0000 га; 9) земельна ділянка :09:002:0229 площею 1,7735 га; 10) земельна ділянка :09:002:0231 площею 2,0000 га; 11) земельна ділянка :09:002:0232 площею 2,0000 га; 12) земельна ділянка :09:002:0227 площею 2,0000 га; 13) земельна ділянка :09:002:0228 площею 2,0000 га; 14) земельна ділянка :09:002:0226 площею 2,0000 га; 15) земельна ділянка :09:002:0230 площею 2,0000 га; 16) земельна ділянка :09:002:0233 площею 2,0000 га.

В той же час, згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.2019 року земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0211, :09:002:0210 залишаються зареєстрованими як об`єкти нерухомого майна державної власності.

Позивач наголошує на тому, що відповідач безпідставно не приймає запропоновані позивачем зміни до діючого договору оренди землі та ухиляється від укладення додаткової угоди, а отже порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що дії відповідача, спрямовані на поділ земельних ділянок з кадастровими номерами :09:002:0210, :09:002:0211 є незаконними і такими, що порушують охоронювані законом інтереси позивача, оскільки всупереч встановленій судом першої інстанції забороні вчиняти такі дії, а також не дивлячись на судове рішення у справі №920/739/17, відповідачем продовжувались вчинятися дії щодо поділу спірних земельних ділянок. Також суд першої інстанції вказав на те, що надіслання відповідачу листа №217 від 31.05.2019 року з проектом відповідної додаткової угоди до Договору для відображення в ньому поточного фактичного стану, а саме оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :09:002:0211 площею 15.7735 га, :09:002:0210 площею 15.6225 га, які сформовані в результаті поділу земельної ділянки площею 31,3960 га, кадастровий номер :09:001:0011 було спрямоване саме на реалізацію захисту охоронюваного законом інтересу позивача як прагнення до користування конкретним матеріальним благом у вигляді оренди земельної ділянки, право користування якою підтверджено судовими рішенням по справі №920/739/17.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дана норма кореспондується зі ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

У відповідності до ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено вище, позивачем було надіслано на адресу відповідача лист №217 від 31.05.2019 року з проектом відповідної додаткової угоди до Договору для відображення в ньому поточного фактичного стану, а саме оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :09:002:0211 площею 15,7735 га, :09:002:0210 площею 15,6225 га, які сформовані в результаті поділу земельної ділянки площею 31,3960 га, кадастровий номер :09:001:0011.

Проте, відповідач у відповідь на лист позивача №217 надіслав лист №28-18-0.6.-4370/2-19 від 03.07.2019 року, в якому зазначив, що у нього відсутні правові підстави для внесення змін до договору оренди землі від 24.03.2010 року.

В силу положень ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту ч.1 ст.326 ГПК України вбачається, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Так, рішенням Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 року у справі № 920/739/17 позов ПП «Карла Маркса-2» було задоволено та визнано поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 24.03.2010 (зареєстровано за № 27 від 01.04.2010, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.12.2016 за № 18200453), вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 рішення Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10.09.2018 року касаційну скаргу ПП «Карла Маркса-2» задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 у справі № 920/739/17 скасовано, а рішення господарського суду Сумської області від 21.09.2017 залишено в силі.

З огляду на що, на підставі зазначених судових рішень у справі №920/739/17 з 10.09.2018 (дати набрання законної сили постановою Верховного Суду) визнано поновленим договір оренди землі від 24.03.2010 року щодо земельної ділянки державної власності розміром 31,3960 га, кадастровий номер :09:001:0011.

Відповідно до ч.3 ст.110 Земельного кодексу України поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Згідно з ст.15 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

В той же час, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області №18-7452/16-18-СГ від 21.09.2018 року (тобто, після набрання законної сили постановою Верховного Суду у справі №920/739/17 від 10.09.2018, про що відповідачу було достеменно відомо, оскільки представник Управління приймала участь в судовому засіданні Верховного Суду) в результаті поділу земельної ділянки площею 31,3960 га з кадастровим номером :09:001:0011 були сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0211 площею 15,7735 га, :09:002:0210 площею 15,6225 га.

В силу положень ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

У відповідності до ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.09.2019 року інше речове право (право оренди) на спірні земельні ділянки не зареєстровано.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі № 910/16914/17 «...відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки Київська міська рада не виконала свій обов`язок щодо приведення договору оренди земельної ділянки у відповідність до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивач на підставі ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 30 Закону України «Про оренду землі» реалізував своє право на внесення змін до договору шляхом звернення з даним позовом».

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надіслання відповідачу листа № 217 від 31.05.2019 року з проектом відповідної додаткової угоди до Договору для відображення в договорі оренди землі поточного фактичного стану, а саме оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :09:002:0211 площею 15.7735 га, :09:002:0210 площею 15.6225 га, які сформовані в результаті поділу земельної ділянки площею 31,3960 га, кадастровий номер :09:001:0011 було спрямоване саме на реалізацію захисту охоронюваного законом інтересу позивача як прагнення до користування конкретним матеріальним благом у вигляді оренди земельної ділянки, право користування якою підтверджено рішенням Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 року та постановою Верховного Суду від 10.09.2018 року по справі № 920/739/17.

Крім того, колегія звертає увагу на те, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або обднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений законодавством спосіб. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.05.2019 по справі №367/2022/15-ц

Відтак, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до Договору в редакції, наведеній в позовні заяві, є правомірними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання незаконними дій Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, спрямованих на поділ земельних ділянок :09:002:0211 площею 15,7735 га, :09:002:0210 площею 15,6225 га, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині вимог, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.6 Закону Україні «Про державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2. ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Зі змісту ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Пунктом 29 Договору визначено, що до обов`язків орендодавця віднесено обов`язок не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою.

У відповідності до ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду №11-144апп19 від 15.05.2019 викладена правова позиція, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.15-2 Земельного кодексу України не передбачено віднесення до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, спеціальних функцій щодо поділу земельної ділянки в якості повноважень центрального органу виконавчої влади.

Згідно з ч.12 ст.186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується: у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Таким чином, відповідач вчиняючи дії щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :09:002:0210, :09:002:0211 діяло не як суб`єкт владних повноважень, що здійснював владні управлінські функції, а як суб`єкт приватного права - орендодавець за Договору.

У відповідності до положень ст.ст.13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 167, 169, 374 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 Господарського кодексу України та ст.ст.80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб`єктами підприємницької діяльності.

З огляду на що, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 4 ГПК України відносяться до юрисдикції господарських судів.

Згідно з ст.56 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на час поділу земельної ділянки) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути;

е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні);

є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Оскільки на даний момент земельні ділянки з кадастровими номерами :09:002:0210, :09:002:0211 на підставі рішення Господарського суду Сумської області від 21.09.2017 року перебувають (мають перебувати) в користуванні (в оренді) позивача, до складу технічної документації щодо поділу земельної ділянки має бути включена нотаріально посвідчена згода Приватного підприємства «Карла Маркса-2» на поділ, проте такої згоди позивач не надавав.

В той же час, з матеріалів справи та письмових пояснень відповідача вбачається, що 18.09.2018 року ТОВ «Добробут-12», як орендар, звернувся до Головного управління із заявою про надання дозволу на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0011.

21.09.2018 року наказом №18-7452/16-18-СГ відповідач надав згоду на поділ зазначеної вище земельної ділянки.

Наказом від 09.11.2018 №18-8894/16-18-СГ були внесені зміни до договору оренди землі від 05.09.2018 в частині передачі в оренду ТОВ "Добробут-12" земельної ділянки державної власності загальною площею 31,3960 га (рілля), у тому числі земельної ділянки площею 15,7735 га кадастровий номер :09:002:0211 та земельної ділянка площею 15,6225 га кадастровий номер :09:002:0210.

В подальшому, як встановлено вище, вказаний договір припинив свою дію та земельні ділянки були повернуті відповідачу.

При цьому, будучі обізнаним про розгляд Верховним Судом справи №920/739/17 та після набрання законної сили судового рішення від 10.09.2018, у квітні 2019 року відповідачем видано накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, орієнтованим розміром земельних ділянок 2 га для ведення особистого селянського господарства громадянам України у власність.

Накази видані на підставі заяв громадян України (третіх осіб) про надання дозволу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність сільськогосподарського призначення з державної.

Відповідно до інформаційної довідки щодо актуальної інформації фактичного стану використання земельної ділянки від 15.03.19 року № 205/409-19 Відділом у Путивльському районі Головного Держгеокадастру у Сумській області, земельна ділянка, щодо якої звернулись громадяни України з поданими ними графічними зображеннями бажаної земельної ділянки є такою, що вже сформована з кадастровими номерами :09:002:0210 та :09:002:0211.

На підставі наказів про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області орієнтований розмір земельної ділянки 2 га, громадянами розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, та присвоєні кадастрові номери щодо кожної земельної ділянки загальною площею 2 га.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до заяв, поданих 07.02.2020 відповідачем до суду апеляційної скарги, вказані громадяни просили не розглядати по суті заяви про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність.

Проте, наказами від 27.09-24.10.2019 року відповідачем надано у власність земельні ділянки громадянам та затверджено проекти землеустрою.

В той же час, під час розгляду справи відповідно до ухвали Господарського суду Сумської області від 09.09.2019 у справі №920/933/19 за заявою Приватного підприємства «КАРЛА МАРКСА-2» про забезпечення позову, судом першої інстанції було заборонено відповідачу здійснювати будь-які дії щодо розпорядження, зміни цільового призначення, зміни конфігурації, межі, складу угідь, кадастрових номерів, здійснювати поділ чи об`єднання, передання у власність чи надання в оренду, в тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельними ділянками або їх поділеними частинами земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, кадастровий номер :09:002:0211 площею 15.7735 га, та кадастровий номер :09:002:0210 площею 15.6225 га.

Примірник ухвали було надіслано на адресу відповідача 12.09.2019 та отримано останнім 13.09.2019, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с.113 т.1).

Тобто, відповідачем продовжувались вчинятися дії щодо поділу спірних земельних ділянок всупереч встановленій судом першої інстанції забороні вчиняти такі дії, а також не дивлячись на судове рішення у справі №920/739/17.

Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище фактів та положення ст.ст.73, 76-79, 86 ГПК України, колегія суддів визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, учасниками справи не надано.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 у справі №920/933/19 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

4.Матеріали справи №920/933/19 повернути до Господарського суду Сумській області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 03.03.2020.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

А.І. Тищенко