РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2020Справа № 910/18662/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

За позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харес Інжиніринг Україна»

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Трансекспрес»

про стягнення 197 456,01 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою «Харес Інжиніринг Україна» про стягнення 197 456,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна банку №185-00/6/040116 від 01.01.2016 та договором від 01.03.2017 про заміну сторони у договорі оренди нерухомого майна банку №185-00/6/040116 від 01.01.2016, у зв`язку із чим позивачем заявлено до стягнення заборгованість в розмірі 197 456,01 грн.

Господарський суд міста Києва від 27.12.2019 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/18662/19, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 27.12.2019, направленою на адресу місця знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Харес Інжиніринг Україна»: 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 17/2, зазначеного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду від 27.12.2019 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Отже, за змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Третя особа письмових пояснень на позов не надала. Про розгляд справи третю особу було повідомлено ухвалою суду від 27.12.2019, направленою на адресу місця знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Трансекспрес»: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 23Д, зазначеного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвала суду від 27.12.2019 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (змінило назву на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України») (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК «Трансекспрес» (третя особа, орендар) укладений договір оренди нерухомого майна банку №185-00/6/040116, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 331,70 кв.м., а саме: приміщення другого поверху №302, №303, №305, №№311-316 площею 319, 70 кв.м. та частина приміщень ІІ (гараж) площею 12 кв.м. підвального поверху будинку (надалі - орендоване приміщення), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 17/2 (надалі - будівля), зі всіма внутрішніми системами та комунікаціями, що існують на час укладення цього договору.

У відповідності до п. 3.1. договору, орендодавець 01 січня 2016 року передає, а орендар приймає у строкове платне користування орендоване майно на підставі акту приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря, що складається у формі, викладеній в Додатку № 2 до цього договору.

Згідно із актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 0.01.2016 позивач передав, а третя особа прийняла у строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 331,70 кв.м., а саме: приміщення другого поверху №302, №303, №305, №№311-316 площею 319, 70 кв.м. та частина приміщень ІІ (гараж) площею 12 кв.м. підвального поверху будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 17/2, загальною вартість без ПДВ 7 807 851,81 грн..

Загальний розмір орендної плати за 1 календарний місяць користування орендованим майном становить 65 390,00 грн., крім того ПДВ - 13 078,00 грн., а всього з ПДВ - 78 468,00 грн. (абз. 3 п. 4.1. договору).

Згідно із п. 4.2. договору, орендна плата нараховується, починаючи з дати передачі орендованого майна орендарю за актом приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря та сплачується орендарем орендодавцю щомісячно на підставі рахунків-фактур, виставлених орендодавцем, протягом п`яти банківських днів з дня отримання орендарем відповідного рахунку-фактури.

Орендна плата не включає вартість комунальних послуг (послуг з електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані із орендованим майном (п. 4.4. договору).

Компенсація вартості комунальних послуг (послуг з електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення), що безпосередньо пов`язана із орендованим майном здійснюється орендарем орендодавцю щомісячно у сумі фактичних витрат орендодавця, що розраховується орендодавцем за діючими на дату отримання послуг цінами і тарифами, збільшеними на суму ПДВ (абз. 1. п. 4.4.1. договору).

Оплата платежів передбачених п. 4.4. договору здійснюється орендарем протягом п`яти банківських днів з дня отримання відповідного акту-рахунку від орендодавця, який виставляється орендодавцем до 25 числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання орендарем таких послуг абз. 3 п. 4.4.1. договору).

Розмір експлуатаційних витрат за один календарний місяць, користування 1 (один) кв.м. орендованого майна становить 30,00 грн., крім того ПДВ - 6,00 грн., а всього з ПДВ - 36,00 грн. Загальний розмір експлуатаційних витрат за один календарний місяць користування орендованим майном становить 9951,000 грн., крім того ПДВ - 1990,20 грн., а всього з ПДВ - 11941,20 грн. (п. 4.4.2. договору).

Експлуатаційні витрати нараховуються, починаючи з дати передачі орендованого мана орендарю за актом приймання-передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря та сплачуються орендарем орендодавцю, щомісяця, на підставі рахунків-фактур вставлених орендодавцем, протягом 5 банківських днів з дня отримання орендарем відповідного рахунку - фактури (п. 4.4.3. договору)

Відповідно до п. 12.1. договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін та діє до останнього для строку оренди. В частині сплати орендарем орендної плати, індексації орендної плати, компенсації орендодавцю вартості комунальних послуг, експлуатаційних та інших витрат, передбачених договором, сплати неустойки (штрафів/пені) за порушення умов договору, зобов`язань компенсації спричинених збитків, договір діє до повного та належного виконання сторнами зобов`язань за ним.

Орендоване майно передається орендарю у строкове платне користування до 31.12.2016 року включно (п. 3.2. договору).

Орендоване майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (п. 3.4. договору).

Як вбачається із матеріалів справи, 28.02.2017 третя особа повернула орендоване майно позивачу, що вбачається з акту приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця.

01.03.2017 між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (змінило назву на Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України») (орендодавець, позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК «Трансекспрес» (третя особа, орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харес Інжинирінг Україна» (новий орендар, відповідач) укладено договір про заміну сторони в договорі оренди нерухомого майна банку №185-00/6/040116 від 01.01.2016, відповідно до умов якого за згодою орендодавця орендар передає, а новий орендар приймає на себе всі права та обов`язки орендаря за договором оренди і стає боржником щодо виконання перед орендодавцем всіх обов`язків орендаря за договором оренди. Всі невиконані станом на дату укладання цього договору грошові зобов`язання орендаря за договором оренди на загальну суму в розмірі 555 233,22 грн. з ПДВ, а також грошові зобов`язання за договором оренди, що виникають після укладання цього договору, зокрема щодо компенсації орендарю вартості посулг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення за лютий 2017 року (збільшеної на суму ПДВ), вважати таким, що підлягають виконанню (сплаті) новим орендарем на користь орендодавця рівними частинами протягом трьох місяців з дати підписання цього договору.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що після укладання договору від 01.03.2017, у відповідача залишились невиконаними зобов`язання з погашення заборгованості по оплаті: оренди за період з січня 2017 року по лютий 2017 року в сумі 132 304,72 грн., експлуатаційних витрат за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року в сумі 59 706,00 грн., комунальних послуг за грудень 2016 року в розмірі 5445,29 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Матеріалами справи підтверджено, позивач передав, а третя сторона прийняла у користування нерухоме майно, загальною площею 331,70 кв.м., а саме: приміщення другого поверху №302, №303, №305, №№311-316 площею 319, 70 кв.м. та частина приміщень ІІ (гараж) площею 12 кв.м. підвального поверху будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 17/2

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В п. 4.2. договору сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем протягом п`яти банківських днів з дня отримання орендарем відповідного рахунку-фактури.

Компенсація вартості комунальних послуг та експлуатаційні витрати сплачується орендарем протягом п`яти банківських днів з дня отримання відповідного акту-рахунку від орендодавця, який виставляється орендодавцем до 25 числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання орендарем таких послуг (абз. 3 п. 4.4.1. договору та п. 4.4.3. договору).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору позивачем виставлено третій особі:

- рахунки-фактури на оплату орендної плати: №01ПР/2017 за січень 2017 року на суму 78468,00 грн., №02/ПА/2017 за лютий 2017 року на суму 78468,00 грн.;

- рахунки-фактури на оплату експлуатаційних послуг: за жовтень 2016 року на суму 11941,20 грн., за листопад 2016 року на суму 11941,20 грн., за грудень 2016 року на суму 11941,20 грн., за січень 2017 року на суму 11941,20 грн., за лютий 2017 року на суму 11941,20 грн.;

- акт-рахунок на компенсацію комунальних послуг за грудень 2016 на суму 5936,50 грн.

За розрахунком позивача за період з січня 2017 року по лютий 2017 року у третьої особи залишилась не оплаченою заборгованість у сумі 132 304,72грн. з оплати орендної плати., заборгованість за експлуатаційні витрати за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року в сумі 59 706,00 грн. та заборгованість за комунальні послуги за грудень 2016 року в розмірі 5445,29 грн.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

01.03.2017 між позивачем третьою особою та відповідачем укладено договір про заміну сторони боржника в договорі оренди нерухомого майна банку №185-00/6/040116 від 01.01.2016, відповідно до умов якого до відповідача перейшли зобов`язання третьої особи щодо оплати орендної плати, комунальних послуг до договору№185-00/6/040116 від 01.01.2016.

Відповідно до статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 Цивільного кодексу України)

Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (стаття 521 Цивільного кодексу України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (стаття 513 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.627, ч.1 ст.628 ЦК України).

09.07.2018 позивач направив відповідачу вимогу про оплату заборгованості за договором заміни сторони від 01.03.2017 (лист №216-00/39). На доказ направлення листа позивач надав суду копію опису вкладення в цінний лист, копію чеку про відправлення та копію листа.

Відповідно до п. 1 договору про заміну сторони в договорі оренди всі невиконані станом на дату укладання цього договору грошові зобов`язання орендаря за договором оренди на загальну суму в розмірі 555 233,22 грн. з ПДВ, а також грошові зобов`язання за договором оренди, що виникають після укладання цього договору, зокрема щодо компенсації орендарю вартості посулуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення за лютий 2017 року (збільшеної на суму ПДВ), вважати таким, що підлягають виконанню (сплаті) новим орендарем на користь орендодавця рівними частинами протягом трьох місяців з дати підписання цього договору.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання по сплаті заборгованості за договором заміни сторони від 01.03.2017 в повному обсязі не виконав.

Позивач вказує, що відповідач не здійснив оплату орендної плати за період з січня 2017 року по лютий 2017 року на суму 132 304,72грн., експлуатаційних витрат за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року в сумі 59 706,00 грн. комунальних послуги за грудень 2016 року в розмірі 5445,29 грн.

Доказів в спростування заборгованості по договору заміни сторони від 01.03.2017 в загальному розмірі 197 465,01 грн. відповідачем не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи викладене вище, оскільки, невиконане зобов`язання з оплати орендної плати на виконання договору заміни сторони від 01.03.2017 у розмірі 197 465,01 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 197 465,01 грн., з яких орендна плата в сумі 132 304,72 грн., експлуатаційні витрати в сумі 59 706,00 грн., комунальні послуги в розмірі 5445,29 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє повністю позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харес Інжиніринг Україна» про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 197 456,01 грн. за договором від 01.03.2017 про заміну сторони в договорі оренди нерухомого майна банку №185-00/6/040116 від 01.01.2016.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харес Інжиніринг Україна» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 17/2, ідентифікаційний код 35371306) на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112) заборгованість у розмірі 197456,01 грн та судовий збір у розмірі 2962,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 03.03.2020.

Суддя О.В. Гулевець