ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" березня 2020 р. Справа № 916/3076/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Македонська І.О., згідно ордеру

позивача: Шоляк М.І., голова ОСББ відповідно до наказу №17/02-20К від 17.02.2020р.

відповідача ФОП Копійка Н.Г.: Копійка Н.Г., згідно паспорту

відповідача - ФОП Копійка Н.Г.: Васильев І.І., згідно ордеру №390978 від 21.10.2019р.

відповідача ГУ Держгеокадастру в Одеській області: Піндюр Т.С., згідно довіреності

третьої особи ОМР: Асташенкова О.І., згідно Положення

третьої особи ДКВ ОМР: Коваль І.В., згідно довіреності №01-36/2 від 15.01.2020р.

третьої особи ТОВ ВБМО Одесбуд: не з`явився,

дослідивши матеріали справи №916/3076/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Шота. (65074, м. Одеса, вул. Шота Руставелі,9) до Фізичної особи підприємця Копійки Наталії Гайясівни ( АДРЕСА_1 ), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул.Канатна, 83), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська,1), Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1), Товариства з додатковою відповідальністю Виробниче будівельно-монтажне об`єднання Одесбуд, про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.10.2019р. відкрито провадження у справі №916/3076/19, постановлено розглядати справу №916/3076/19 в порядку загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні.

У судовому засіданні 19.02.2020р. оголошено протокольну ухвалу, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження до 20.03.2020р. та оголошено перерву у судовому засіданні до 02.03.2020р. о 15год.00хв.

03.02.2020р. за вх.№2795/20 до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач виклав позовні вимоги у наступній редакції: про зобов`язання ФОП Копійка Н.Г. привести у відповідність із вимогами чинного законодавства проект землеустрою щодо відведення ФОП Копійка Н.Г. в оренду земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, загальною площею 0,6342 га, із цільовим призначенням 03.10 «Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), кадастровий номер :49:003:0014, зокрема, погодити межі земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7 із суміжним землекористувачем ОСББ «Шота.» та встановити межі земельної ділянки в натурі; про скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7 загальною площею 0,6342 га, 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) кадастровий номер :49:003:0014; про зобов`язання державного кадастрового реєстратора відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, загальною площею 0,6342 га, 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) кадастровий номер :49:003:0014, та внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру.

Таким чином, порівняно із позовними вимогами, викладеними позивачем безпосередньо у позові, у заяві про збільшення позовних вимог позивач виклав додаткову позовну вимогу: про скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7 загальною площею 0,6342 га, 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) кадастровий номер :49:003:0014.

Відповідач ФОП Копійка Н.Г. подало до суду 18.02.2020р. за вх.№4216/20 відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій, зокрема, зазначає, що вказана заява не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню позивачу, а провадження у справі закриттю за непідвідомчістю справи господарському суду. В обґрунтування заявленого відповідач зазначає про те, що в заяві «про збільшення позовних вимог» фактично викладено новий предмет і нові підстави позову, що чинним ГПК України не передбачено і не допускається. Збільшення позовних вимог до початку розгляду позову по суті може мати місце тоді, коли мова йде про кількісні характеристики позовних вимог. Наприклад, збільшення суми боргу, суми штрафів, пені, тощо. Збільшити вимоги можна і тоді, коли вимоги вимірюються площею, об`ємом, чи будь-якими одиницями, які піддаються обчисленню. У випадку, коли вимоги викладаються в іншій редакції із заміною їх суті, слід говорити про їх зміну; коли є нові вимоги - слід казати про доповнення вимог; коли є зміна формулювань вимог без зміни їх суті - має місце уточнення вимог в тій, чи іншій частині. Відповідач відмічає, що фактично у заяві про збільшення позовних вимог здійснено посилання на нові обставини, нові норми права. Також відповідач зазначає, що попри нову вимогу до державного кадастрового реєстратора, цієї особи немає серед відповідачів в титулі позову, що унеможливлює її розгляд, так як конкретна вимога має бути заявлена до певного відповідача. У зв`язку з цим, відповідач вважає, що позовні вимоги у «збільшеному» варіанті не відповідають вимогам статті 162 ГПК України.

02.03.2020р. за вх.№5555/20 до суду від ГУ Держгеокадастру в Одеській області надійшло пояснення щодо клопотання про закриття провадження по справі, у якому останнє підтримало зазначене клопотання, посилаючись на наступне. Позивачем оскаржуються дії Державного кадастрового реєстратора щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,6342 га, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), кадастровий номер: :49:003:0014. Позивач зазначає, що така реєстрація проведена всупереч частині 5 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Посилаючись на положення КАС України, роз`яснення, викладені у п.3 Постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018р. по справі №910/21404/17, ГУ Держгеокадастру в Одеській області дійшов висновку про те, що оскарження дій Державного кадастрового реєстратора підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, внаслідок чого згідно п.1 ч.1 ст.231 ГПК України вбачає підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст.46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У Господарському процесуальному кодексі України передбачено право позивача збільшити лише розмір позовних вимог. Відповідно до усталеної судової практики під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру (пункт 47 постанови Верховного Суду від 10.12.2019р. у справі 923/1061/18). Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Також аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020р. по справі №925/186/19.

Отже, за умови заявлення позивачем саме додаткової немайнової позовної вимоги до раніше заявленої у позові, така вимога не може бути прийнята судом до розгляду в межах даного позову, оскільки її заявлення не є збільшенням позовної вимоги.

Враховуючи вищенаведене та те, що заява позивача про збільшення позовних вимог є по суті новим позовом, що суперечить вимогам чинного законодавства, що не допускається згідно наведених положень ГПК України, суд вважає за необхідне повернути її заявнику без розгляду як таку, що подана в порушення ст.46 ГПК України.

Стосовно заявленої у позові позивачем позовної вимоги про зобов`язання державного кадастрового реєстратора відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, загальною площею 0,6342 га, 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) кадастровий номер :49:003:0014, та внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру - суд зазначає про наступне.

11.11.2019р. за вх.№23291/19 до Господарського суду Одеської області від ФОП Копійки Н.Г. надійшло клопотання про закриття провадження по справі, в обґрунтування якого заявник зазначає, що, ані вимоги ОСББ «Шота.» до ФОП Копійки Н.Г., а ні до ГУ «Держгеокадастру» не належать до предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, визначеної ч.1 ст.20 ГПК України. Отже, на думку відповідача, за проведену роботу по формуванню земельної ділянки винятково відповідальним є Державний кадастровий реєстратор, який таку реєстрацію здійснив, однак, така особа в позові не зазначена взагалі. ФОП Копійка Н.Г. вважає, що ГУ Держкомзему в Одеській області (чи його відділ в Одесі) не здійснюють державної реєстрації земельних ділянок і не проводять скасування такої реєстрації та не можуть бути відповідачами за такими вимогами.

Крім того, ФОП Копійка Н.Г. вказує, що до державної реєстрації права власності на земельну ділянку вона не може бути об`єктом цивільних прав, не зважаючи на її формування, а тому, спір щодо захисту майнових прав на таку земельну ділянку не може бути розглянутий в порядку господарського чи цивільного судочинства. Із чого відповідач дійшов висновку про те, що земельна ділянка, розмір якої визначено рішенням Одеської міської ради 2014 року, щодо якої внесено відомості до Державного земельного кадастру, і не внесено відомості до Державного реєстру речових прав, не є і не може бути об`єктом цивільних прав, тому спір про скасування кадастрового номеру не є цивільно-правовим, а має винятково ознаки адміністративного спору.

02.03.2020р. за вх.№5556/20 до суду від ГУ Держгеокадастру в Одеській області надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому зазначається, що у наведеній позивачем редакції збільшені позовні вимоги визначають такий спосіб захисту, що не відповідає нормам чинного законодавства України. Відповідач вважає, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Відповідач відмічає, що в даному випадку, проект землеустрою щодо відведення ФОП Копійка Н.Г. земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, площею 0,6342 га, із цільовим призначенням 03.10 «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) в користування (оренду)», кадастровий номер: :49:003:0014 не затверджувався, право користування (оренди) на вказану земельну ділянку у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України, не зареєстровано. З огляду на що ГУ Держгеокадастру в Одеській області дійшло висновку, що самостійна позовна вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки, без визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, задоволенню не підлягає.

02.03.2020р. за вх.№5340/20 до суду від позивача надійшло заперечення на клопотання про закриття провадження по справі. Так, позивач зазначає, що при визначенні підсудності спору, що є предметом розгляду Господарським судом Одеської області, позивач за результатами аналізу норм законодавства та судової практики дійшов висновку, що між ОСББ «Шота.» та ФОП Копійкою Н.Г. виник саме господарський спір щодо меж земельних ділянок за адресами м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 9 та м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, а вимоги до ГУ Дсржгсокадастру в Одеській області є похідними від зазначеного спору. Також позивач вказує, що проект землеустрою розроблений на замовлення ФОП Копійки Н.Г., яка своїм особистим підписом на акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 2017 року засвідчила, що несе відповідальність за достовірність наданих даних щодо суміжних землекористувачів (землевласників) і погоджень. Також в заяві від 20.01.2018р. ФОП Копіка Н.Г. просить не проводити роботи щодо закріплення межовими знаками встановленого зразка, тому, що поворотні точки меж земельної ділянки збігаються з природними та штучними лінійними спорудами, просить поворотні точки меж земельної ділянки позначити маркуванням фарбою.

Таким чином, на думку позивача, саме відповідачем надано недостовірні відомості щодо суміжних землекористувачів, шляхом зазначення замість ОСББ «Шота.», що фактично користується земельною ділянкою з адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 9, з 2014 року, ТДВ «ВБМО «Одесбуд», зазначення того, що нібито «поворотні точки меж земельної ділянки збігаються з природними та штучними лінійними спорудами», що не відповідає дійсності, оскільки межа земельної ділянки, що фактично використовується ФОП Копійка Н.Г. є огородженою та така огорожа не збігається із внесеними до Державного земельного кадастру відомостями про земельну ділянку. Позивач вважає, що звернувся за захистом свого права на отримання прибудинкової території, необхідної для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників, в першу чергу з міркувань забезпечення кругового пожежного проїзду навколо чотирнадцятиповерхового семисекційного багатоквартирного будинку. Посягання на це право здійснюється відповідачем - ФОП Копійкою Н.Г. шляхом вчинення, дій, направлених на отримання в оренду земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. ІІІота Руставелі, 7, з наміром її подальшого викупу, в конфігурації, що призводить до накладення частини такої ділянки на наявний пожежний проїзд багатоквартирного будинку за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 9, що в подальшому позбавить ОСББ «Шота.» можливості реалізувати право на оформлення в передбаченому законом порядку прав на прибудинкову територію. Позивач зазначає, що намір ФОП Копійка Н.Г. в подальшому викупити таку ділянку підтверджується тим фактом, що 02.03.2010р. ОСОБА_1 зверталась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, ЗАТ «ВБМО «Одесбуд» та інших про визнання права на отримання в оренду земельної ділянки та її викуп, визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання виконати певні дії (справа №2-а-1642/10/1522). Відповідно, відведення ФОП Копійкою Н.Г. у користування земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7 за тією конфігурацією та в тих межах, що зазначені в проекті землеустрою та Публічній кадастровій карті призводить до грубого порушення прав ОСББ «Шота.» тасвідчить про наявність спору щодо меж земельної ділянки, який в силу положень ст.20 ГПК України, підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Стосовно своєї позовної вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки позивач вказав, що вона є похідною від основної вимоги щодо меж земельних ділянок за адресами м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 9 та 7, оскільки відомості щодо меж земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, кадастровий номер :49:003:0014, площею 0,6342 та внесені на підставі проекту землеустрою, що містить недостовірні відомості щодо суміжних землекористувачів, про що було зазначено вище. А відповідальність та надання достовірних відомостей з цього питання покладено на відповідача ФОП Копійку Н.Г.

Позивач вказує, що з копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 019 вбачається, що органом, яким зареєстровано земельну ділянку є Відділ у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Витяг видано державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Овчаренко Тетяною Олексіївною, що вбачається з відтиску печатки, па якому також зазначено код 39765871. Цей код є кодом ЄДРПОУ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Відповідно, відсутні будь-які відомості про те, яким саме державним кадастровим реєстратором було проведено державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 0:49:003:0014. Відділ у м. Одесі ГУ Держгеокадастру в Одеській області не має статусу юридичної особи, відповідно, належним відповідачем по справі є саме ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

Крім того, позивач послався на п.п.30, 33, 34, 35, 37, 40, 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019р. по справі №911/2034/16. Так, правова позиція Верховного Суду полягає у наступному.

"При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Підвідомчість господарських справ установлено статтею 12 ГПК України, за змістом п.6 частини першої якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів. ГПК України в редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункти 6, 10, 15 частини першої статті 20 цього Кодексу). Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом, положення якої кореспондуються із частиною першою статті 19 цього Кодексу в редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають права власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими. Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи.

Також відповідно до п.п.6, 13 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 5, 9, 10, 11, 13 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (ст.ст.125, 126, ч.1 ст.202 ЗК України).

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки (ч.ч.1, 2, 9, 10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.39 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виконавці робіт із землеустрою та землеоціночних робіт, посадові особи, які здійснюють формування та/або внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, державні кадастрові реєстратори за порушення законодавства у сфері Державного земельного кадастру несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом. Рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені: до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на території дії повноважень відповідного Державного кадастрового реєстратора, та до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Положення ч.4 ст.231 ГПК України визначають, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи відсутність державної реєстрації спірної земельної ділянки вона не є об`єктом цивільних прав, не зважаючи на внесення про неї відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку з чим позовна вимога про зобов`язання державного кадастрового реєстратора відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :49:003:0014 не може бути розглянута в порядку господарського судочинства, а підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції. З огляду на те, що вказана позовна вимога не підлягає розгляду господарським судом, провадження у справі в частині цієї вимоги підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

У даному випадку до спірних правовідносин суд не застосовує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 01.10.2019р. по справі №911/2034/16, оскільки, як зазначив ВС, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. Тоді як у спірних правовідносинах по справі №916/3076/19 за позовною вимогою про скасування державної реєстрації земельної ділянки у ФОП Копійка Н.Г. за результатами спірного рішення про реєстрацію земельної ділянки не виникло права на таку земельну ділянку, з огляду на що правовідносини за такою вимогою не є приватноправовими.

Керуючись п.1 ч.1 ст.231, ст.ст.46, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути ОСББ «Шота.» заяву від 03.02.2020р. за вх.№2795/20 про збільшення позовних вимог.

2. Задовольнити частково клопотання ФОП Копійка Н.Г. від 11.11.2019р. за вх.№2329/29 про закриття провадження по справі.

3. Закрити провадження по справі №916/3076/19 в частині позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Шота. (65074, м. Одеса, вул. Шота Руставелі,9) до Фізичної особи підприємця Копійки Наталії Гайясівни ( АДРЕСА_1 ), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул.Канатна, 83), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл.Думська,1), Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1), Товариства з додатковою відповідальністю Виробниче будівельно-монтажне об`єднання Одесбуд про зобов`язання державного кадастрового реєстратора відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, загальною площею 0,6342 га, 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) кадастровий номер :49:003:0014, та внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру.

4. Роз`яснити ОСББ «Шота.», що позовна вимога про зобов`язання державного кадастрового реєстратора відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 7, загальною площею 0,6342 га, 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) кадастровий номер :49:003:0014, та внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру підлягає розгляду у в порядку адміністративного судочинства.

5. У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 02.03.2020р. та згідно ч.2 ст.254, ст.255 ГПК України в частині закриття провадження по справі підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

6. Повну ухвалу складено 04.03.2020р.

Суддя І.А. Малярчук