УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи до судового розгляду по суті

м. Київ

02.03.2020справа № 910/12348/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглядаючи у закритому судовому засіданні

справу № 910/12348/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» (14017, м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 39; ідентифікаційний код 32045765)

до комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 42; ідентифікаційний код 31958324)

про стягнення 30 166 020,48 грн.,

за участю представників:

позивача - Коваленко Н.В. (адвокат; ордер від 03.10.2019 серія АІ №1008229);

Лець Ю.В. (адвокат; ордер від 08.08.2019 серія КС №388780);

відповідача - Ковригіної В.Є. (довіреність від 14.02.2020 № 114/696),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (далі - Підприємство): 12 321 670,89 грн. основного боргу; 15 447 193,84 грн. втрат від інфляції; 2 397 155,75 грн. 3% річних, а всього 30 166 020,48 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 26.06.2002 Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської адміністрації (Управління) та Товариством (інвестор) укладено інвестиційний договір №1/н (далі - Інвестиційний договір), предметом якого є інвестиційна діяльність на основі фінансування інвестором замовленого Управлінням будівництва об`єкту, зазначеного в пункті 1.2 Інвестиційного договору; інвестиційна діяльність за Інвестиційним договором проводиться сторонами відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність»;

- пунктом 1.2 Інвестиційного договору передбачено, що об`єктом інвестиційної діяльності за Інвестиційним договором є проектування, будівництво та введення в експлуатацію Управлінням нових будівель за адресами у АДРЕСА_1 являтиме собою житлові будинки загальною площею орієнтовно 6 500 кв.м. і паркінг на 40 машино-місць; вартість об`єкта - 14 104 500 грн. (2 646 496 доларів США при курсі НБУ 5,3295 до долара США), в тому числі ПДВ 2 350 750 грн.; сторони домовилися, що за умовну одиницю вважається один долар США;

- у зв`язку з передачею Управлінням згідно з наказами від 10.06.2002 №125 «Про вирішення питань по організації роботи КП «Житлоінвестбуд-УКБ»» і від 28.02.2003 №59 «Про передачу функцій замовника КП «Житлоінвестбуд-УКБ»» функцій замовника з будівництва житлових будинків №23 і №23-а по вул. Вєтрова в м. Києві Підприємству, останнім, Управлінням і Товариством 18.07.2005 укладено додаткову угоду №1, якою внесено зміни до Інвестиційного договору;

- у зв`язку з залученням до участі у фінансуванні об`єкта нового інвестора товариства з обмеженою відповідальністю «БКФ Граніт» (далі - ТОВ «БКФ Граніт»), 18.07.2005 Підприємством, Товариством і ТОВ «БКФ Граніт» укладено додаткову угоду №2, якою внесено зміни до Інвестиційного договору;

- позивач здійснив загальні інвестиції у сумі 15 621 480 грн., за рахунок яких здійснюється фінансування будівництва 3 700,2 кв.м. об`єкта інвестування та 13 машино-місць у паркінгу; незважаючи на передбачений розмір інвестицій, Товариством було сплачено за Інвестиційним договором понад такий розмір значну суму; так, загальна сума платежів, які було здійснено позивачем за Інвестиційним договором, склала 27 943 150,89 грн.; відтак, понад передбачений Інвестиційним договором розмір інвестицій Товариством було сплачено 12 321 670,89 грн.;

- у зв`язку із надмірною сплатою коштів за Інвестиційним договором позивач запропонував відповідачу змінити умови Інвестиційного договору шляхом укладення додаткової угоди до нього; Підприємство відмовилося вносити зміни до Інвестиційного договору, у зв`язку з чим Товариство звернулося з позовом до господарського суду міста Києва; рішенням господарського суду міста Києва від 15.12.2011 у справі №26/150, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2012 і постановою Вищого господарського суду України від 27.08.2012, відмовлено у задоволенні позовних вимог;

- оскільки рішенням суду від 15.12.2011 у справі №26/150 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства, то у Підприємства виник обов`язок повернути позивачу надмірно сплачені кошти за Інвестиційним договором;

- оскільки відповідачем прострочено повернення позивачу надмірно сплачених коштів, то Товариством нараховано Підприємству 15 447 193,84 грн. втрат від інфляції та 2 397 155,75 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2017 (Пукшин Л.Г.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 (головуючий суддя Мальченко А.О., судді Дикунська С.Я. і Жук Г.А.), позов задоволено повністю; стягнуто з Підприємства на користь Товариства 12 321 670,89 грн. заборгованості за Інвестиційним договором, 15 447 193,84 грн. втрат від інфляції, 2 397 155,75 грн. 3% річних та 240 000 грн. судового збору.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.05.2019 (головуючий суддя Пільков К. М., судді Дроботова Т.Б. і Чумак Ю. Я.) постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 і рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 скасовано, а справу №910/12348/17 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи стало те, що:

- суди першої і апеляційної інстанцій дійшли висновку про наявність у позивача права вимагати виконання зобов`язання, яке виникло на підставі Інвестиційного договору, у зв`язку з надмірною сплатою ним грошових коштів, а у Підприємства відповідно обов`язку вказані кошти повернути Товариству;

- суди залишили поза увагою доводи учасників справи, які стосувались існування між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 договору від 24.03.2014 про відступлення права вимоги за Інвестиційним договором (далі - Договір від 24.03.2014);

- суди також не надали оцінки доводам учасників справи стосовно визнання недійсним вказаного договору відступлення права вимоги у судовому порядку, а також не перевірили та не надали належної оцінки доказам, наданим учасниками справи на підтвердження зазначених обставин.

Відповідно до автоматизованого розподілу справу №910/12348/17 було передано на розгляд судді Алєєвій І.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2019 суддею Алєєвою І.В. прийнято справу №910/12348/17 до свого провадження у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.08.2019.

Відповідач 09.07.2019 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:

- станом на сьогоднішній день Товариство на виконання умов Інвестиційного договору отримало від Підприємства 3 752,40 кв.м. об`єкта будівництва та 14 парко-місць на загальну суму 31 743 278,89 грн., що підтверджується актами приймання-передачі, а саме: від 04.06.2009 №86 - загальна площа квартир 850,50 кв.м. (5 квартир), договірною вартість з ПДВ - 7 417 877,75 грн.; від 05.02.2010 №9 - загальна площа квартир 1 294 кв.м. (10 квартир), вартість з ПДВ - 10 559 333,84 грн.; від 24.01.2013 №1 - загальна площа машино-місць 211 кв.м. (12 машино-місць), вартість з ПДВ - 953 783,30 грн.; від 30.12.2013 №75 - загальна площа нежитлових приміщень 749,80 кв.м., вартість з ПДВ - 2 215 224,34 грн.;

- згідно з мировою угодою, затвердженою ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/15923/15, позивачем прийнято у тому числі 210,30 кв.м. об`єкта будівництва та 2 машино-місця, що підтверджується актами приймання-передачі від 09.10.2015 №34/1 (загальна площа житлових приміщень 210,30 кв.м.; вартість з ПДВ - 4 552 95 грн.) та від 09.10.2015 №34/2 (загальна площа машино-місць 30,60 кв.м; вартість з ПДВ - 740 520 грн.);

- отже, за вказаними актами приймання-передачі позивач отримав проінвестовану площу у повному обсязі;

- перерахування коштів здійснювалося Товариством на виконання Інвестиційного договору та виключно на підставі форм звітності у будівництві КБ-2в та КБ-3, тобто за фактом виконаних робіт;

- позивач засвідчив погодження істотних умов Інвестиційного договору, у тому числі і стосовно «вартості інвестування», яка була змінена на підставі пункту 2.3 Інвестиційного договору, шляхом підписання актів приймання-передачі до Інвестиційного договору у спрощений спосіб;

- рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2014 у справі №761/19016/14-ц за позовом ОСОБА_2 до Підприємства, треті особи - Товариство і ТОВ «БКФ «Граніт», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та процентів позов задоволено; стягнуто з Підприємства на користь ОСОБА_2 12 825 870,89 грн. безпідставно отриманих коштів, 5 305 354,88 грн. процентів, 3 654 грн. судового збору; рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21.10.2014 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.08.2014 у справі №761/19016/14-ц скасовано; ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог; підставою звернення ОСОБА_2 до суду стало укладення вказаною особою і Товариством Договору від 24.03.2014;

- Підприємство звернулося до Деснянського районного суду міста Чернігова з позовом до ОСОБА_2 і Товариства, третя особа - ТОВ «БКФ «Граніт», про визнання Договору від 24.03.2014 недійсним; рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.08.2014 у справі №750/7700/14 позовні вимоги задоволено повністю; рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2015 рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.08.2014 у справі №750/7700/14 змінено шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на статті 1077 - 1079 Цивільного кодексу України та того, що за своєю правовою природою Договір від 24.03.2014 є договором факторингу; рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.08.2015 рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 12.05.2015 та рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 27.08.2014 у справі №750/7700/14 скасовано; отже Договір від 24.03.2014 є чинним, а тому позивач не має правових підстав для пред`явлення даного позову.

Разом з тим, відповідачем 09.07.2019 подано суду клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог Товариства.

Позивач 12.08.2019 подав суду відповідь на відзив, в якій вказав, що:

- виходячи зі змісту актів приймання-передачі житлових та нежитлових приміщень, останні підтверджують саме передачу квадратних метрів інвестору - Товариству, а не визначення вартості квадратних метрів, як помилково зазначено Підприємством; тому суми, які вказані в актах приймання-передачі об`єктів нерухомості, на які посилається відповідач, не відповідають умовам підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Інвестиційного договору в редакції додаткової угоди від 18.07.2005 №2, а тому не можуть розцінюватися як вартість об`єктів будівництва;

- акти приймання-передачі від 09.10.2015 №34/1 і №34/2 не містять відомостей про вартість нерухомості, а є підтвердженням приймання-передачі зазначеної в них площі;

- 10.07.2017 Товариством і Щибун (Тимошенко) І.Л. укладено угоду про розірвання Договору від 24.03.2014, відповідно до пункту 4 якої з моменту укладення угоди право вимоги до Підприємства щодо виконання зобов`язань за Інвестиційним договором переходить до Товариства;

- перебіг позовної давності для звернення до суду з даним позовом про стягнення надмірно сплачених коштів розпочався 28.08.2012 - з наступного дня з дати прийняття Вищим господарським судом України постанови від 27.08.2012 у справі №26/150; за період з 28.08.2012 по день звернення до суду за даним позовом, який було подано 25.07.2017, з боку позивача було вчинено ряд дій, зокрема, подано позови, наслідком яких стало переривання строку позовної давності.

У підготовчому засіданні 12.08.2019 суддею Алєєвою І.В. заявлено самовідвід.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2019 самовідвід судді Алєєвої І.В. від розгляду справи №910/12348/17 задоволено; передано справу №910/12348/17 уповноваженій особі апарату суду для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з повторним автоматизованим розподілом справу №910/12348/17 передано для розгляду судді Марченко О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.08.2019 прийнято справу №910/12348/17 до свого провадження; призначено підготовче засідання на 07.10.2019.

30.08.2019 Підприємство подало суду заперечення на відповідь на відзив, в яких фактично виклало доводи відзиву на позовну заяву.

04.10.2019 позивач подав суду додаткові пояснення про те, що право звернення у Товариства з позовом про повернення надмірно сплачених коштів за вказаним Інвестиційним договором виникло з 31.12.2013, тобто з наступного дня після підписання останнього акта приймання-передачі на виконання зобов`язань за Інвестиційним договором, оскільки на решту сплаченої суми позивачем не було отримано квадратні метри; крім того, неодноразово мало місце переривання строку позовної давності, а тому звернення з даним позовом відбулось у встановлені Цивільним кодексом України строки.

Товариство 04.10.2019 подало суду додаткові пояснення щодо заперечень на відзив, в яких зазначило про те, що: оскільки істотна умова Інвестиційного договору щодо розміру інвестування не була змінена у встановленому договором та законодавством порядку, а відповідно обов`язковим до виконання сторонами є ті умови Інвестиційного договору, які були належним чином погоджені сторонами та викладені у відповідності до вимог чинного законодавства України; з огляду на законодавчо закріплену презумпцію дійсності правочину, договір про відступлення права вимоги від 24.03.2014 був дійсним та правомірним до моменту його добровільного розірвання - 10.07.2017, після чого сторони правочину за взаємною згодою повернулись до первісного стану, тобто право вимоги, що є предметом цього спору, належить позивачеві; умови укладеної мирової угоди стосуються лише прав і обов`язків сторін щодо предмету спору у справі №910/15923/15, питання надмірно сплачених позивачем коштів за Інвестиційним договором не розглядалось в межах вказаного провадження, судове рішення з даного приводу, яке набрало законної сили, відсутнє; пункт 7 судового рішення від 17.09.15 у справі № 910/15923/15, яким затверджено мирову угоду: «...сторони домовились, що з моменту підписання цієї мирової угоди та належного її виконання, не будуть мати жодних претензій одна до одної...» також свідчить про відсутність у сторін претензій саме в цій частині грошових вимог, а не взагалі; враховуючи встановлений факт невиконання відповідачем грошового зобов`язання, правомірними є вимоги Товариства щодо стягнення 3% річних та втрат від інфляції, нарахованих на заборгованість, що утворилась за Інвестиційним договором.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2019 призначено у справі №910/12348/17 оціночно-будівельну експертизу та зупинено провадження у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №910/12348/17; ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2019 скасовано; справу №910/12348/17 передано на розгляд господарського суду міста Києва.

Матеріали справи №910/12348/17 14.01.2020 передано на сектор судді Марченко О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2020 провадження у справі №910/12348/17 поновлено; призначено підготовче засідання на 10.02.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/12348/17; відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/12348/17 на 02.03.2020.

У підготовче засідання 02.03.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 02.03.2020 наголосив на доводах клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої відповідач просить доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення експертизи відповідачі просить поставити такі питання:

« 1) Чи відповідають обсяги виконаних Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» робіт з будівництва нових будівель на АДРЕСА_1 вартості проінвестованих коштів Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» за Інвестиційним договором від 26.06.02 № 1/Н з додатковими угодами до нього?

2) Чи всі кошти проінвестовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Сівер-Буд» використані Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» на роботи з будівництва нових будівель на АДРЕСА_1 на виконання умов договору від 26.06.02 №1/Н з додатковими угодами до нього?».

Представники позивача у підготовчому засіданні 02.03.2020 наголосили на запереченнях проти задоволення клопотання відповідача, в яких зазначили про те, що: договір інвестування за своєю правовою природою не ставить в залежність від ціни договору фактичну вартість будівельних робіт, оскільки не є різновидом договору підряду, за яким витрати підрядника мають безпосереднє значення для визначення кінцевої ціни договору; натомість, інвестиційний договір являє собою згоду сторін щодо об`єму інвестування та подальшу передачу інвестору створеного майна, вартість створення якого не впливає на визначення обов`язки сторін договору; а тому перше питання, запропоноване відповідачем у клопотанні про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, виходить за межі розгляду справи; друге питання, запропоноване відповідачем на вирішення експерта, не потребує спеціальних знань та не може бути віднесене до предмету дослідження будівельно-технічної експертизи, про проведення якої просить відповідач.

Частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Частиною першою статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним з принципів господарського судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки наявних у матеріалах справи доказів достатньо для прийняття судом рішення по суті справи без призначення такої експертизи.

У підготовчому засіданні 02.03.2020 представник відповідача просив суд відкласти підготовче засідання для надання часу відповідачу підготувати правову позицію щодо даного спору.

Представники позивача у підготовчому засіданні 02.03.2020 заперечили проти задоволення клопотання представника відповідача, оскільки представник відповідача зловживає процесуальними правами та затягує розгляд справи №910/12348/17; повідомили суд про те, що заяв і клопотань не мають, ними вчинені всі дії, передбачені у підготовчому провадженні, в зв`язку з чим просили суд розглянути справу по суті.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, оскільки враховуючи принципи дотримання розумного строку розгляду справи, зважаючи, що ухвалою господарського суду міста Києва від 20.08.2019 суддею Марченко О.В. справу №910/12348/17 прийнято до свого провадження, відзив на позовну заяву подано Підприємством 09.07.2019, інших доказів сторони подавати не планували.

Згідно з частиною другою статті 177 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (пункт 18 частини другої статті 182 ГПК України).

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (пункт 3 частини другої статті 182 ГПК України).

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність закриття підготовчого провадження і призначення розгляду справи по суті на 21.04.2020.

Керуючись статтями 177 - 185, 194, 196, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі №910/12348/17.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/12348/17 до судового розгляду по суті на 21.04.20 о 10:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №12.

Ухвала набрала законної сили 02.03.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Марченко