ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"10" березня 2020 р. Справа№ 910/11615/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Отрюха Б.В.

Полякова Б.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Київської міської державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2020

у справі №910/11615/18 (суддя - Івченко А.М.)

за заявою Державної компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Державного комунального підприємства «Київжитлотеплокомуненерго»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 постановлено:

Клопотання про направлення запиту до Міністерства юстиції України щодо надання в матеріали справи висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо боржника задовольнити.

Направити запит до Міністерства юстиції України щодо надання в матеріали справи висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо боржника.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Київська міська державна адміністрація 28.02.2020 (згідно вхідного штампу місцевого господарського суду) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 у справі №910/11615/18 і винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про направлення запиту до Міністерства юстиції України щодо надання в матеріали справи висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо боржника.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу та додані до неї документи, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги Київської міської державної адміністрації без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення містяться у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Відтак, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, а реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Поряд з цим, попри визначені основні засади судочинства, що полягають у забезпеченні права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це може спотворити саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Нормами частини 1 статті 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції. Зазначений перелік є вичерпним.

Водночас відповідно до частини 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що дотримання вимог наведеної статті Кодексу є обов`язковим для учасників справи та спрямоване на виконання інших принципів господарського судочинства, зокрема, щодо розумності строків розгляду справи судом.

Як встановлено Судом, Київська міська державна адміністрація звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 12.02.2020, якою задоволено клопотання ліквідатора боржника про направлення запиту до Міністерства юстиції України щодо надання в матеріали справи висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо боржника у справі №910/11615/18.

Проте, судова колегія зазначає, що частиною 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості оскарження окремо від рішення суду першої інстанції ухвал суду першої інстанції про задоволення клопотань у справі.

Крім цього жодною іншою нормою ГПК України та положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено права на оскарження ухвали суду першої інстанції про задоволення клопотання у справі.

Зокрема, норми статті 207 ГПК України ("Розгляд заяв та клопотань") не містять вказівки щодо права оскарження ухвали, постановленої за результатами розгляду клопотання, окремо від рішення суду.

У зв`язку із викладеним Північний апеляційний господарський суд зауважує, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції та відсутні законні підстави для її перегляду в апеляційному порядку.

Цей висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19.06.2018 у справі №18/1544-10 (пункт 6.14), згідно з яким відсутність у переліку частини першої статті 255 ГПК України ухвали, що може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, не позбавляє особу права оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку у разі, якщо право оскарження вказаної ухвали передбачено іншою процесуальною нормою, зокрема в іншій статті ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вище викладене та беручи до уваги, що ухвала суду першої інстанції про задоволення клопотання ліквідатора боржника про направлення запиту до Міністерства юстиції України щодо надання в матеріали справи висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо боржника не входить до переліку ухвал, на які може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду, згідно ч. 1 ст. 255 ГПК України, судова колегія доходить висновку про повернення апеляційної скарги Київської міської державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 у справі №910/11615/18.

Разом з тим, судова колегія роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 255 ГПК України сторона не позбавлена права навести свої заперечення з приводу вищезазначеної ухвали в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції чи касаційній скарзі на постанову суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст. 260 ГПК України про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена у касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст.242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 254, 255, п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської державної адміністрації на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 у справі №910/11615/18 повернути скаржнику.

2. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

3. Матеріали справи №910/11615/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Поляков