ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. Справа№ 911/1607/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Ярмак О.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 11.02.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп"

на рішення

Господарського суду Київської області

від 23.09.2019 (повний текст рішення складено 22.10.2019)

у справі № 911/1607/19 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Ярич"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп"

про стягнення 939 536, 55 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Ярич" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс груп" про стягнення 185 591,25 грн. боргу (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежного виконанням відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого товару на підставі договору №1І038918 від 01.10.2018.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.09.2019 у справі № 911/1607/19 позовні вимоги задоволено повністю.

На підставі рішення суду з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Ярич" 939 536 грн 55 коп. основного боргу та 14 093 грн. 05 коп. судового збору.

У задоволенні клопотання відповідача про покладення судових витрат на позивача відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з встановлених обставин стосовно неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого товару за договором поставки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" звернулося до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

В обґрунтування своїх доводів відповідач вказує на те,що видаткові накладні неправильно оформлені, а тому не є належними та допустимими доказами поставки позивачем товару та, як наслідок, наявності у відповідача заборгованості у заявленому до стягнення розмірі. А саме, апелянт зазначає, що:

- з наданих позивачем видаткових накладних не вбачається за можливе ідентифікувати особу представника покупця та його повноваження на отримання товару, оскільки такі накладні містять лише підпис особи без зазначення її прізвища та ініціалів, будь-яких документів на підтвердження повноваження осіб;

- видаткові накладні не містять печатки відповідача, тоді як відтиск прямокутного штемпеля на таких накладних не є такою печаткою для засвідчення проведення господарської операції.

Водночас, відповідач вказав, що позивач не надав належних та допустимих доказів надіслання та, відповідно, отримання відповідачем через EDI-провайдера, завіреного ЕЦП постачальника електронного документу "накладна" (COMDOC), а тому, на думку відповідача, передбачений п. 7.9. договору постачання строк оплати товару не настав.

Крім того, апелянт вказує, що позивачем неправильно розраховано вартість наданих відповідачем послуг за договорами про надання послуг, яка згідно наявних в архіві відповідача доказів складає 204 496,13 грн, тобто відповідач вказав, що позивач не врахував 471,38 грн в загальну вартість послуг, наданих відповідачем в рамках договору №1І038918.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачем подано відзив, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Книги - ХХІ" вказує, що судом першої інстанції повно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їх належна оцінка, а висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах чинного законодавства, натомість доводи апеляційної скарги є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи. У зв`язку з даними обставинами, позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Явка представників у судове засідання

Представник відповідача в судове засідання 11.02.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача Павленко С.В. про отримання копії ухвали на зворотному боці останньої сторінки ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Астерс груп" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Ярич" (постачальник) укладено договір №1І038918 (далі - договір поставки), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити його вартість за цінами, визначеними в специфікації/акційній специфікації чинній на момент замовлення товару.

До вказаного договору сторонами підписано 01.10.2018 протокол розбіжностей, копія якого разом з копією договору наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пп. 3.8., 5.1. та 11.1 договору поставки сторони погородили, що повідомлення покупця і постачальника (в тому числі, але не виключно, заявки на поставку товару, повідомлення про відвантаження товару, повідомлення про повернення, підтвердження повернення, нарахування штрафів, акти звірок, тощо), які відправляються сторонами за допомогою EDI-провайдера, мають юридичну силу, можуть бути представлені в судові інстанції в якості належних доказів, щодо подачі і прийняття повідомлень постачальником і покупцем. При відправці зазначених повідомлень і прийняття їх до виконання сторонами є звіт EDI-провайдера про відправку та отримання повідомлення стороною.

Перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент фактичного приймання-передачі товару на складі покупця, з обов`язком складанням покупцем електронного документа "накладна" (COMDOC) з ЕЦП покупця та відправленням постачальнику через EDI-провайдера протягом одного календарного дня з моменту фактичного приймання-передачі товару.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021.

Крім того, 01.10.2018 ТОВ "Астерс груп", як виконавцем, та ТОВ "Кондитерська фабрика "Ярич", як замовником, укладено такі договори:

- договір про надання логістичних послуг №Л 1І038918, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах визначених цим договором замовник доручає виконавцеві, а виконавець зобов`язується надати замовнику за плату логістичні послуги (далі - послуги), вказані в пп. 1.2 даного договору, стосовно товарів, поставлених замовником згідно з договором №1І038918 від 01.10.2018 (далі - договір постачання) до розподільчого центру виконавця;

- договір про надання послуг №В3 1І038918, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає виконавцеві, а виконавець зобов`язується надати замовнику за плату маркетингові послуги (далі - послуги), вказані в пп. 1.2 даного договору, стосовно товарів, поставлених замовником згідно з договором №1І038918 від 01.10.2018 (далі - договір постачання) в мережу магазинів виконавця "Фуршет" (далі - мережа магазинів), вказаних в додатку №1 до цього договору;

- договір про надання рекламних послуг №Р 1І038920, відповідно до п. 1.1. якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати замовнику рекламні послуги (далі - рекламна кампанія), в порядку та на умовах, визначених цим договором, а замовник зобов`язується прийняти так і послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, передбачених цим договором (далі - договори про надання послуг).

Відповідно до умов вищевказаних договорів про надання послуг оплата за надані послуги здійснюється шляхом зарахування зустрічних вимог, тобто зарахування належних виконавцю за ці послуги сум із грошових коштів, які виконавець зобов`язаний перерахувати замовнику за поставлений товар відповідно до договору постачання. Підставою для таких розрахунків є акт прийому-передачі наданих послуг, підписаний обома сторонами. Залік зустрічних вимог проводиться замовником без підписання сторонами додаткових документів (актів, протоколів тощо).

На виконання умов договору поставки позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 143 561,30 грн, в підтвердження чого позивачем додано до позовної заяви копії наступних, підписаних сторонами, видаткових накладних:

- №398 від 11.01.2019 на суму 316 732,99 грн;

- №190000487 від 11.01.2019 на суму 3 324,31 грн;

- №190001335 від 25.01.2019 на суму 69 558,70 грн;

- №190001766 від 01.02.2019 на суму 114 223,48 грн;

- №190002197 від 08.02.2019 на суму 80 762,70 грн;

- №190002657 від 15.02.2019 на суму 72 890,87 грн;

- №190003074 від 22.02.2019 на суму 87 208,12 грн;

- №190003541 від 01.03.2019 на суму 82 964,57 грн;

- №190004000 від 08.03.2019 на суму 63 980,28 грн;

- №190004406 від 15.03.2019 на суму 78 291,60 грн;

- №190004805 від 22.03.2019 на суму 81 176,87 грн;

- №190005212 від 29.03.2019 на суму 92 446,81 грн (далі - накладні/видаткові накладні).

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором постачання свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов такого договору.

В підтвердження належного виконання власних договірних обов`язків в частині реєстрації податкових накладних на поставку відповідачу товару за вищевказаними видатковими накладними позивачем також надано копію витягу з Державного реєстру податкових накладних за період з 01.01.2019 по 04.06.2019.

Водночас, за твердженнями позивача, за договорами про надання послуг в січні-квітні 2019 року він отримав від відповідача послуги загальною вартістю 204 024,75 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг):

- відповідно до договору №Л 1І038918 від 01.10.2018 - № від 31.01.2019 на суму 31 169,28 грн, № від 28.02.2019 на суму 28 406,81 грн, № від 31.03.2019 на суму 24 513,06 грн, № від 30.04.2019 на суму 7 395,73 грн;

- відповідно до договору №В3 1І038918 від 01.10.2018 - № від 31.01.2019 на суму 5212,43 грн, № від 28.02.2019 на суму 4 788,67 грн, № від 31.03.2019 на суму 4 099,31 грн, № від 30.04.2019 на суму 1 236,78 грн;

- відповідно до договору №Р 1І038920 від 01.10.2018 - № від 31.01.2019 на суму 33117,36 грн, № від 28.02.2019 на суму 30 182,23 грн, № від 31.03.2019 на суму 26 045,12 грн, № від 30.04.2019 на суму 7 857,97 грн, копії яких наявні в матеріалах справи.

Звертаючись за позовом до суду, ТОВ "Кондитерська фабрика "Ярич" вказує, що скористалося передбаченим договорами про надання послуг порядком розрахунків та сплатило відповідачу 204 024,75 грн вартості послуг шляхом зарахування відповідної суми із коштів, належних до сплати відповідачем за поставлений товар згідно договору постачання, як наслідок належна до сплати відповідачем сума поставленого позивачем товару у розмірі 1143561,30 грн зменшилась на 204 024,75 грн та, відповідно, склала 939 536,55 грн.

Разом з тим, відповідач свої грошові зобов`язання за договором постачання належним чином не виконав, кошти за отриманий товар, з урахуванням проведеного позивачем зарахування, не сплатив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникло 939 536,55 гривень основного боргу.

В подальшому, 03.04.2019 та 04.06.2019 позивач звертався до відповідача з вимогами, відповідно до яких надав відповідачу акти звірки взаєморозрахунків, повідомив відповідача про наявну у нього заборгованість у розмірі 939 536,55 гривень та просив її погасити протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимог. Копії вказаних вимог разом з додатками до них наявні в матеріалах справи.

Проте, вказані вище вимоги залишені відповідачем без розгляду та задоволення, що у сукупності з обставинами порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором постачання і стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з ТОВ "Астерс груп" 939 536,55 гривень основного боргу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами ст. ст. 655,692, 627, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 7.9. договору постачання в редакції протоколу розбіжностей сторони погородили, що підставою для здійснення покупцем оплати за поставлений товар є виконання постачальником своїх зобов`язань за договором, зокрема, обов`язок надати покупцю через EDI-провайдера електронний документ "накладна" (COMDOC) завірений ЕЦП постачальника, та обов`язок зареєструвати "податкову накладну" в Єдиному реєстрі податкових накладних, з дотриманням умов цього договору на дату настання строку оплати за товар.

Покупець здійснює оплату постачальнику за поставлений товар через 60 днів, в перший наступний робочий день, з моменту отримання покупцем через EDI-провайдера від постачальника електронного документу "накладна" (COMDOC), завіреного ЕЦП постачальника, та за умови наявності зареєстрованої "податкової накладної" в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше, ніж за 2 (два) календарних дні до настання строку оплати за товар.

Як підтверджено матеріалами справи, позивачем на виконання умов договору постачання у січні-квітні 2019 року надіслано відповідачу через EDI-провайдера підписані ЕЦП електронні накладні (COMDOC) на поставку товару за видатковими накладними: №190001335 від 25.01.2019; №190001766 від 01.02.2019; №190002197 від 08.02.2019; №190002657 від 15.02.2019; №190003074 від 22.02.2019; №190003541 від 01.03.2019; №190004000 від 08.03.2019; №190004406 від 15.03.2019; №190004805 від 22.03.2019; №190005212 від 29.03.2019, а остання електронна накладна була підписана позивачем та відправлена відповідачу 04.04.2019.

Крім того, з наявної в матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру податкових накладних за період з 01.01.2019 по 04.06.2019 слідує, що позивачем на виконання умов договору постачання у січні-квітні 2019 року зареєстровано податкові накладні на поставку відповідачу товару за всіма видатковими накладними, а остання податкова накладна на поставку відповідачу товару за видатковою накладною 190005212 від 29.03.2019 була зареєстрована позивачем 04.04.2019.

Водночас відповідачем зазначені обставини не заперечено та не спростовано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підписання сторонами видаткових накладних без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленої за договором продукції у сукупності із обставинами належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором щодо надіслання через EDI-провайдера підписаних ЕЦП електронних накладних та реєстрації податкових накладних, свідчить про прийняття відповідачем товару за видатковими накладними та, відповідно, породжує для ТОВ "Астерс груп" обов`язок по сплаті вартості поставленого за договором товару у повному обсязі у передбачені договором строки, зокрема за останньою надісланою 04.04.2019 електронною накладною з реєстрацією податкової накладної у відповідну дату, - до 04.06.2019.

Відтак, судом встановлено виконання позивачем умов договору поставки товару відповідачу на загальну суму 1143561,30 грн. При цьому, враховуючи передбачений договорами про надання послуг порядок розрахунків та сплату відповідачу вартості послуг шляхом зарахування 204 024,75 грн в рахунок поставленого відповідачу товару, заборгованість відповідача перед позивачем становить 939 536,55 грн.

При цьому, матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати повної вартості поставленого товару.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо законності та обґрунтованості позовних вимоги.

Заперечення ТОВ "Астерс груп" щодо невідповідності видаткових накладних вимогам закону, у тому числі щодо не зазначення у таких документах уповноважених на отримання товару осіб та відсутність печатки підприємства, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За змістом видаткових накладних, наданих позивачем в підтвердження здійснення господарських операцій з поставки відповідачу товару за договором, вказані накладні містять передбачені законом реквізити, тоді як такі неістотні недоліки накладних, як відсутність посад осіб, які приймали товар від імені відповідача, не перешкоджають можливості ідентифікувати відповідних осіб з огляду на наявність їх прізвищ, ініціалів та особистих підписів.

Водночас, згідно умов договору постачання разом з протоколом розбіжностей до нього, підписаних відповідачем без будь-яких зауважень чи заперечень щодо умов вказаного правочину, обставини передачі-приймання товару пов`язані з моментом складення відповідачем електронної накладної (COMDOC) з ЕЦП та відправлення її позивачу через EDI-провайдера протягом одного календарного дня з моменту фактичного приймання-передачі товару, тоді як момент виникнення обов`язку по оплаті покупцем поставленого товару, пов`язаний з датою отримання електронної накладної та за умови реєстрації податкової накладної позивачем.

Як встановлено судом першої інстанції, вказані вище умови сторонами спору дотримано, тоді як невиконання відповідачем власного договірного обов`язку по формуванню та надісланню позивачу через EDI-провайдера електронних накладних (COMDOC) з ЕЦП на поставку товару за видатковими накладними №398 від 11.01.2019 та №190000487 від 11.01.2019, не спростовує обставин прийняття відповідачем такого товару за відповідними видатковими накладними та, у сукупності з обставинами реєстрації податкових накладних на поставку відповідачу товару за вказаними видатковими накладними, не нівелює обов`язку відповідача здійснити оплату вартості відповідно отриманого товару.

Крім того, відповідно до пункту 3 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами - підприємцями" №1982-VIII від 23.03.2017 текст статті 58-1 Господарського кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої, зокрема: "Суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків".

З огляду вищезазначеного, заперечення відповідача стосовно відсутності належних та допустимих доказів проведення між сторонами господарських операцій за договором постачання та, як наслідок, відсутності у відповідача обов`язку по сплаті заявлених до стягнення коштів є доказово необґрунтованими та нормативно безпідставними.

Усі ж інші, викладені в обґрунтування заперечень на заявлені позовні вимоги, доводи відповідача, у тому числі стосовно неправильного розрахунку вартості наданих відповідачем послуг за договорами про надання послуг - неврахування 471,38 грн в загальну вартість послуг, є доказово необґрунтованим та такими, що не відповідають обставинам справи і наявним в ній доказам.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскільки наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 939536,55 грн. підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позову та стягнення з відповідача заявленої суми.

Крім того, з огляду на задоволення позову, а також доказову необґрунтованість судових витрат відповідача у розумінні приписів ст. 129 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про залишення без задоволення клопотання відповідача про покладення судових витрат на позивача.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 23.09.2019 у справі № 911/1607/19 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" на рішення Господарського суду Київської області від 23.09.2019 у справі № 911/1607/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 23.09.2019 у справі № 911/1607/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/1607/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченими статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 04.03.2020.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська