ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3354/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Трускал Олександра Миколайовича, м.Лозова Харківської області 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: №1- Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області, м.Барвінкове Харківської області; №2 - Гаврилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, с.Гаврилівка Харківської області
про визнання угоди укладеною
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Науменко В.В. (адвокат, ордер ДН 094708 від 26.02.2020 року);

3-ої особи №1 - не з`явився;

3-ої особи №2 - Потапенко Т.І. (сільський голова, посвідчення б/н від листопада 2015 року); Шеховцова К.І. (секретар сільської ради, рішення від 11.11.2015 року)

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління Держгеокадастру у Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Трускал Олександра Миколайовича про визнання угоди укладеною.

В обґрунтування позовних вимоги позивач вказує на те, що низький розмір орендної плати спричиняє недоотримання коштів за оренду земельних ділянок відповідному місцевому бюджету. Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 року №105 впродовж 2018 року проводились роботи по проведенню загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка вже затверджена наказом Мінагрополітики України від 16.11.2018 року №552 та набула чинності з 01 січня 2019 року. В зв`язку з затвердженням Технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, що надані в оренду ФОП Трускал О.М., які розташовані за межами населених пунктів Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області згідно з рішенням Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області VII скликання від 15.02.2018 року, Гаврилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, як орган місцевого самоврядування, листом від 05.03.2018 року №162/02-21 висловлює прохання при визначенні орендної плати на земельні ділянки загальною площею 209,1317 га не менше 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Річну суму орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначено з урахуванням інформації, наданої Департаментом агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації про загальний розмір орендної плати за договорами оренди станом на 23.01.2019 року та враховуючи листи Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 15.03.2018 року №162/02-21, від 21.12.2018 року №895/02-21.

Відповідач заперечував проти позову в частині внесення змін до п. 9 договору, про внесення орендної плати орендарем у грошовій формі у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у розмірі 2128779,93 грн.; внесення змін до п.13 договору, підпунктом такого змісту: "Зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки"; в частині надання до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області агрохімічного паспорту земельної ділянки станом на 2019 рік", протягом трьох місяців після укладання цієї додаткової угоди.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3354/19 за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 04.12.2019 року.

03.12.2019 року позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№29390, а.с.65-66), яке судом задоволено.

04.12.2019 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 23.12.2019 року.

Позивач надав до суду наступні документи:

- відповідь на відзив (вх.№29834 від 09.12.19 р. );

- клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№4659 від 21.02.20р.).

Відповідач надав до суду наступні документи:

- відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову (вх.№31189 від 23.12.19 р.);

- клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх.№31279 від 23.12.19 р.), яке не було підтримано в судовому засіданні;

- заяву про продовження строку підготовчого провадження (вх.№31281 від 23.12.19 р.);

- клопотання про допуск адвоката (вх.№5092 від 26.02.20);

- клопотання про долучення декларацій та копій рішень суду у справах №922/3355/19, №922/3356/19 (вх.№5093 від 26.02.20)

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.12.2019 року продовжено строк підготовчого провадження по справі №922/3354/19 на 30 днів до 10.02.2020 року включно, розгляд підготовчого засідання відкладено на 22.01.2020 року.

02.01.2020 року відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх.№15).

22.01.2020 року відповідач надав до суду письмові пояснення (вх.№1614).

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі №922/3354/19, призначивши справу №922/3354/19 до судового розгляду по суті на 04.02.2020 року.

Судом 04.02.2020 року оголошено протокольну ухвалу на підставі ст.216, ч.5 ст.233 ГПК України про відкладення судового засідання на 26.02.2020 року о 12:30.

У судовому засіданні 26.02.2020 року відповідач проти позову заперечував, 3-я особа №2 позов підтримувала, суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи без його участі, 3-я особа №1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

05.08.2008 року між Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавець) та ФОП Трускал Олександром Миколайовичем (орендар) укладено договір оренди землі площею 63,4797 га, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Гаврилівській раді вчинено запис від 27.08.2008 року за № 32 (далі - Договір), відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Гаврилівської сільської ради (землі державного резервного фонду).

Згідно із пунктом 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 623652,92 грн. станом на 01.01.2008 року.

Відповідно до пункту 8 Договору договір укладено до - 01.01.2018 року включно

Згідно із пунктом 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в грошовому виразі, що становить 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на поточний рік сплати орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації.

Відповідно до пункту 13 Договору розмір орендної плати переглядається згідно законодавства у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09 липня 2018 року по справі №922/703/18 за позовом ФОП Трускала О.М. до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання договору оренди землі від 05.08.2008 року №б/н площею 63,4797 га, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.08.2008 за №32 поновленим на тих самих умовах, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 лютого 2019 року по справі № 922/703/18 касаційну скаргу ФОП Трускала О.М. задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 09 липня 2018 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05 листопада 2018 року у справі № 922/703/18 скасовано та поновлено договір оренди землі від 05.08.2008 № б/н площею 63,4797 га, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.08.2008 за № 32 на той самий строк і на тих самих умовах.

З 2008 року умови договору оренди землі від 05.08.2008 року № б/н, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.08.2008 за № 32 не переглядались.

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером :03:000:0694, розташованої на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, площею 63,4797 га, становить 2128779,93 грн.

Відповідно до пункту 34 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Позивач зазначає, що низький розмір орендної плати спричиняє недоотримання коштів за оренду земельних ділянок відповідному місцевому бюджету.

Згідно з інформацією, наданою Департаментом агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації листом № 07-27/02/311 від 12.02.2019 на запит позивача, про загальний розмір орендної плати за договорами оренди станом на 23.01.2019 землекористувачами на території Харківської області, згідно якого середній розмір орендної плати за договорами оренди землі по Харківській області становить не менше 7-8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а по Барвінківському району Харківської області не менше 7,3 % відповідно. Також, посилається на лист Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 05.03.2018 № 162/02-21, яка висловлює прохання встановити розмір орендної плати на земельну ділянку загальною площею 209,1317 га не менше 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, та вказує на проведення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №105 загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель с/г призначення за межами населених пунктів, яка затверджена наказом Мінагрополітики України від 16.11.2018 №552, та набула чинності з 01.01.2019. Посилається на рішення Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області VII скликання від 15.02.2018 "Про затвердженням Технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, що надані в оренду ФОП Трускал О.М., які розташовані за межами населених пунктів Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області", та набрання чинності Податкового кодексу України (ст. 288 ПКУ) щодо порядку розрахунку орендної плати. Вважає, що з прийняттям вказаних нормативно-правових актів відбулися істотні зміни обставин, а отже виникли підстави для застосування пункту 13 договору щодо перегляду розміру орендної плати.

Станом на час розгляду справи, сторони не досягли згоди щодо внесення змін до договору. Додаткової угоди до договору між сторонами укладено не було.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду у цій справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч.1 ст.174 Господарського кодексу України (ГК України) закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Статтею 632 ЦК України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Пунктом 34 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Аналогічні правила щодо змін умов договору оренди землі за взаємною згодою сторін містить і стаття 30 Закону України "Про оренду землі", якою передбачено, що у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Матеріали справи не містять належних доказів звернення позивача до відповідача із листом-пропозицією про необхідність приведення у відповідність до вимог Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про оцінку земель", Податкового кодексу України, умов договору щодо розміру орендної плати та направлення відповідачеві проекту додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.

Проте, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №914/2649/17 від 12.02.2019 викладено наступну правову позицію (п. 8.15.): "Те, що сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині другій статті 651 ЦК України".

Отже, суд вважає, що ненаправлення позивачем пропозицій про внесення змін до договору оренди землі не можуть бути підставою для відмови у позові.

Частиною 1 статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини 1 та 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі").

За змістом пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, з урахуванням положень статті 632 ЦК України, статті 288 Податкового кодексу України і статей 15, 21 Закону України "Про оренду землі" нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 3-34гс13 (справа №5009/3430/12) від 03.12.2013, № 3-481гс15 (справа №922/3871/14) від 07.10.2015, № 3-476гс15 (справа №922/583/14) від 02.03.2016, № 6-325цс16 від 18.05.2016, постановах Верховного Суду від 13.06.2019 у справі №910/11764/17, №908/4582/15 від 20.11.2018.

За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Виходячи зі змісту статей 632, 651 ЦК України та статті 30 Закону України "Про оренду землі" слід дійти висновку про те, що за загальним правилом зміна умов договору, в тому числі в частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін. За відсутності такої згоди такий договір може бути змінений за рішенням суду лише у випадках, встановлених умовами договору або в силу закону.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У матеріалах справи міститься Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0694 розташовану не території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області площею 63,47974 га, згідно якого нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 2128779,93 грн.

Зважаючи на те, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати і рішення про зміну нормативної грошової оцінки є обов`язковим, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для внесення змін у п.5 договору оренди земельної ділянки від 05.08.2008 та зазначення у ньому нової нормативної грошової оцінки.

Суд зазначає, що внесення доповнення у пункт 2 договору оренди землі щодо кадастрового номеру земельної ділянки узгоджується із вимогами частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі", якою унормовано, що зазначення кадастрового номеру земельної ділянки в договорі оренди є обов`язковим. Крім того, така істотна умова договору оренди землі та внесення такого пункту в договір не змінює прав та обов`язків сторін договору, оскільки не покладає на них будь-яких додаткових обов`язків та не надає додаткових прав, а є лише необхідним для відповідності додаткової угоди вимогам законодавства на час її укладення.

Щодо вимог позивача про внесення змін у п. 9 договору щодо зміни орендної ставки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині необхідності внесення змін в п.9 договору оренди земельної ділянки, якими визначити новий розмір орендної плати, позивач вказує на те, що відповідно до наявної в Головному управлінні інформації, наданої Департаментом агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації листом від 12.02.2019 № 07-27/02/311 на запит Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.02.2019 № 11-20-14,3-1098/0/19-19 про загальний розмір орендної плати за договорами оренди станом на 23.01.2019 землекористувачами на території Харківської області, середній розмір орендної плати за договорами оренди землі по Харківській області становить не менше 7-8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а по Барвінківському району Харківської області не менше 7,3 % відповідно. В зв`язку з затвердженням Технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, що надані в оренду ФОП Трускал Олександру Миколайовичу, які розташовані за межами населених пунктів Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області згідно рішення Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області VII скликання від 15.02.2018, Гаврилівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, як орган місцевого самоврядування, листом від 05.03.2018 № 162/02-21 висловлює прохання при визначенні орендної плати на земельні ділянки загальною площею 209,1317 га не менше 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Окрім того, листом Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 21.12.2018 №895/02-21 відповідно до рішення XXIX сесії VII № 328-УІІ від 21.12.2018 запропоновано переглянути договори оренди землі за межами населених пунктів та збільшити орендну плату не менше 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

В силу приписів статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення органів місцевого самоврядування є обов`язковими для виконання на відповідній території. Водночас, ці рішення не є актами цивільного законодавства в розумінні статті 4 ЦК України, якою визначено коло відповідних актів.

Суд зазначає, що рішення сільської ради може бути самостійною підставою для внесення змін до договору оренди, якщо сторони цього договору визначили безпосередньо в самому договорі таку підставу для внесення змін до нього, що відповідає принципу свободи договору, встановленому статтями 3, 6, 627 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.04.2018 у справі №910/7905/17, у постанові Верховного суду у складі суддів касаційного господарського суду від 20.11.2019 у справі №916/2769/18.

Водночас, як зазначалось вище, положеннями п.13 договору оренди визначено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Тобто, умовами договору оренди земельної ділянки не передбачено такої підстави для зміни розмірів орендної ставки, як прийняття сільською радою рішення про зміну розмірів орендної ставки, а рішення сільської ради не є випадком, передбаченим законодавством України.

Крім того, до переліку повноважень сільської ради у галузі земельних відносин, визначеного статтею 12 Земельного кодексу України не входить законодавче встановлення або зміна граничного (мінімального чи максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, оскільки такі повноваження в силу приписів статті 288 Податкового кодексу України належать Верховній Раді України - єдиному органу законодавчої влади в Україні (стаття 75 Конституції України).

Враховуючи наведене, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині внесення змін до пункту 9 договору оренди земельної ділянки.

Вирішуючи спір в частині внесення змін до п.п.13, 21, 28, 29, 37 договору оренди, суд виходить з наступного.

Дійсно, у відповідності до частини 4 статті 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, в т.ч. Типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Конкретизувати умови означає визначити ті умови договору, які мають змінюваний характер в залежності від конкретних умов відповідних правовідносин (стосовно договору оренди земельної ділянки, наприклад, це місцезнаходження, цільове призначення, площа та якісні характеристики земель, перелік, характеристика і стан лінійних споруд, інших об`єктів інфраструктури, у тому числі доріг, наявність обмежень, ставка та розмір орендної плати, строк дії договору тощо).

Однак, суд наголошує, що позов складається з його підстав та предмету. Під предметом позову розуміється певна матеріальна правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставами позову є зазначені позивачем в позовній заяві обставини, якими він обґрунтовує свої матеріально-правові вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В даному ж випадку, ці пункти безпосередньо не стосуються зміни розміру орендної плати за договором у зв`язку зі зміною розміру нормативної оцінки землі, що вже відбулася.

Із наведеного вбачається, що запропоновані позивачем зміни виходять за межі підстав позову. Будь-яких клопотань про вихід за межі позову та зміни підстав позову в порядку статті 46 ГПК України, позивач суду не заявляв, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про внесення змін до вказаних пунктів договору оренди землі.

Так, підставою для внесення змін до договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін є наявність відповідного застереження в договорі щодо відповідних підстав для його зміни чи прямої вказівки в законі про необхідність внесення змін. Втім, у спірному договорі оренди землі сторони не погодили право на внесення змін до його положень, які запропоновані в додатковій угоді позивачем. Чинне законодавство також не містить прямих вказівок щодо необхідності внесення таких змін до договору оренди землі.

Конституція України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. До загальних принципів господарювання відноситься заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини (ст. 6 ГК України). Згідно з п.3 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 627 ЦК України (свобода договору) встановлено наступне. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині внесення змін у п.п.13, 21, 28, 29, 37 договору оренди.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами статті 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду України.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються: висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, враховуючи фактичні обставини та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, в частині внесення змін по п.п. 2, 5 договору оренди землі від 05.08.2018 року. В решті позовних вимог суд відмовляє.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до п.1 ч.1 якої судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Відповідач зазначає у клопотанні (вх.№5093 від 26.02.20р.) про звільнення його від сплати судового збору як інваліда 2 групи відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір".

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Довідкою Міністерства охорони здоров`я України №264296 встановлено 2 групу інвалідності Трускал Олександру Миколайовичу .

Таким чином, відповідач звільняється від сплати судового збору на підставі ст.5 ЗУ "Про судовий збір".

Враховуючи вищевикладене, судові витрати покладаються на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в задоволенні позову та звільненням відповідача від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 236, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.08.2008 № б/н, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.08.2008 за № 32, в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін до договору оренди землі від 05.08.2008 № б/н, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Гаврилівській раді вчинено запис від 27.08.2008 за №32

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (), в особі виконуючого обов`язки начальника Головного управління Саранчі Василя Івановича, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, як «ОРЕНДОДАВЕЦЬ», а з іншої сторони

фізична особа - підприємець Трускал Олександр Миколайович, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця №2003525 від 24.11.1993, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , як «ОРЕНДАР», склали цю угоду про таке:

Орендодавець і орендар, на підставі статей 15-1, 93, 122, 124 Земельного кодексу України, статті 30 Закону України «Про оренду землі», глави 53 Цивільного кодексу України, дійшли згоди внести наступні зміни до договору оренди землі (далі - Договір) від 05.08.2008 № б/н, який зареєстровано у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.08.2008 за № 32:

- пункт 2 Договору викласти в такій редакції: «В оренду передається земельна ділянка державної власності з кадастровим номером :03:000:0694, площею 63,4797 га, землі сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля)»;

- пункт 5 Договору викласти в такій редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2019 відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки складає 2128779,93 грн. (два мільйони сто двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят дев`ять 93 копійки)»

Реквізити сторін».

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "10" березня 2020 р.

Суддя К.В. Аріт