ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"05" березня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2038/19
та до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про визнання недійсним кредитного договору б/н від 25.04.2018 р.,
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
Суддя Бабкіна В.М.
секретар судового засідання: Демідова А.А.
від АТКБ "Приватбанк": Олейнік Н.О. (довіреність № 6101-К-О від 07.10.2019 р.);
від ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ": не з`явився;
від ОСОБА_1 : не з`явився.
Обставини справи:
Рішенням господарського суду Київської області від 06.02.2020 р. у даній справі № 911/2038/19 у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" та до ОСОБА_1 про солідарне стягнення 82577,16 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 25.04.2018 р., у тому числі - 63747,67 грн. боргу за кредитом, 7467,32 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 10762,17 грн. пені, 600,00 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом, відмовлено повністю; зустрічний позов ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" до АТ КБ "Приватбанк" задоволено повністю, визнано недійсним кредитний договір б/н від 25.04.2018 р., укладений між ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" та АТ КБ "Приватбанк", стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" 1921,00 грн. судового збору; зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задоволено повністю, визнано недійсним договір поруки № Р572358587 від 02.05.2018 р., укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк", стягнуто з останнього на користь ОСОБА_1 1921,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 06.02.2020 р., до закінчення судових дебатів, представником ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" було зроблено заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу адвоката товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

11.02.2020 р., під час перебування судді Бабкіної В.М. у відпустці, до господарського суду Київської області від ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" надійшла заява б/н від 07.02.2020 р. (вх. № 3282/20 від 11.02.2020 р.) про подання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, а саме - копії договору № 129 від 11.06.2019 р. про надання правової допомоги, копії додатку № 1 до договору № 129 від 11.06.2019 р. про надання правової допомоги, копії акту передачі-прийому наданих послуг (виконаних робіт) до договору № 129 від 11.06.2019 р., опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відповідно до договору № 129 від 11.06.2019 р.

Згідно з ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено абз. 2 ч. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

Ухвалою господарського суду від 24.02.2020 р. було призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" судових витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі за заявою ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" б/н від 07.02.2020 р. (вх. № 3282/20 від 11.02.2020 р.) на 05.03.2020 р.

У судовому засіданні 05.03.2020 р. представник банку заперечувала проти задоволення заяви ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" б/н від 07.02.2020 р. (вх. № 3282/20 від 11.02.2020 р.) щодо вирішення питання про розподіл понесених останнім витрат на правничу допомогу, оскільки ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" до матеріалів даної справи не було надано доказів фактичного понесення витрат на послуги адвоката.

Водночас, у судове засідання 05.03.2020 р. представники відповідачів за первісним позовом, у тому числі - заявника, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату і час судового засідання сторони були повідомлені належно.

Розглянувши заяву ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" про покладення на позивача за первісним позовом витрат на правову допомогу, а також заслухавши усні заперечення представника АТ КБ «Приватбанк», суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження обставин щодо понесення судових витрат на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. у справі № 372/1010/16-ц.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ", на підтвердження своїх тверджень щодо понесення судових витрат на правничу допомогу, було надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги № 129 від 11.06.2019 р., додаткову угоду від 20.09.2019 р., акт приймання - передачі наданих правових послуг від 07.02.2020 р., опис робіт (наданих послуг) від 07.02.2020 р.

Як вбачається з матеріалів справи, судові витрати у розмірі 13200,00 грн. на оплату послуг адвоката заявлені ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" до стягнення з АТ КБ "Приватбанк" з огляду на те, що для захисту своїх порушених прав та майнових інтересів ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" звернулося за допомогою до адвоката Бондарчука Віталія Олександровича, про що свідчить наявний в матеріалах справи договір № 129 про надання правової допомоги від 11.06.2019 р.

20.09.2019 р. між ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" та адвокатом Бондарчуком В.О. було підписано додаток № 1 до договору № 129 про надання правової допомоги від 11.06.2019 р., відповідно до п. 4.3 якого клієнт оплачує адвокату вартість наданих адвокатом послуг (виконаних робіт) протягом 20 днів з дня підписання акту передачі-прийому наданих послуг.

З матеріалів справи слідує, що представництво інтересів ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" у господарському суді Київської області здійснював адвокат Бондарчук В.О. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії № 5150 від 29.08.2012 р.).

07.02.2020 р. між ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" та адвокатом Бондарчуком В.О. було підписано акт прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до договору № 129 від 11.06.2019 р. на суму 13200,00 грн., виходячи з наступного: підготовка позовної заяви (зустрічний позов у справі №911/2038/19) про визнання кредитного договору б/н від 25.04.2018 укладеного між ТОВ «ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» недійсним - 4200,00 грн.; підготовка відзиву на позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ «ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ» - 1200,00 грн.; представництво інтересів ТОВ «ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ» в 4 судових засіданнях - 4800,00 грн.; складення адвокатом, поданих у справі, чотирьох заяв та процесуальних документів правового характеру - 2400,00 грн.; одна година консультацій адвоката, пов`язаних із розглядом судової справи № 911/2038/19 - 600,00 грн.

Згідно з приписами частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, проаналізувавши надані ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" докази та наведені ним твердження в обґрунтування заяви про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" було здійснено оплату у розмірі 13200,00 грн. за надану адвокатом Бондарчуком В.О. правову допомогу у справі № 911/2038/19.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" не надано суду доказів, які б підтверджували оплату послуг адвоката за актом приймання-передачі виконаних робіт від 07.02.2020 р., в якому зазначено вартість останніх.

Відтак, оскільки ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" не надало доказів на підтвердження фактичного понесення витрат з оплати правничої допомоги у справі № 911/2038/19, суд дійшов висновку про відмову ТОВ "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" у задоволенні заяви про стягнення з АТ КБ "Приватбанк" витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 13200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ЕНЕРГОПРОМ" про покладення на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити повністю.

2. Додаткове рішення направити учасникам справи.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено 11.03.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна