ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
19.02.2020 Справа № 905/1692/19
Суддя - Говорун О.В.
Секретар судового засідання Коновалова А.І.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Аси-Норд".
Відповідач 1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Централ Капітал".
Відповідач 2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл".
Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна".
Третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області.
Про визнання права власності на майно та виключення з актів опису та арешту майна, що належить позивачу.
Представники сторін:
Від позивача Давиденко Сергій Олександрович.
Від відповідача 1 Ткаченко Юлія Олегівна.
Від відповідача 2 Давиденко Катерина Юріївна.
Від третьої особи 1 не з`явився.
Від третьої особи 2 не з`явився.
Від третьої особи 3 не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аси-Норд" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" (далі відповідач 1) про визнання права власності на майно та виключення з актів опису та арешту майна від 30.09.2016, що належить позивачу.
Відповідно до ухвали суду від 17.09.2019, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Згідно з ухвалою суду від 21.10.2019, до участі у справі залучено співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" (далі відповідач 2) та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц - Україна". За клопотанням ТОВ "Аси-Ойл" розгляд справи розпочатий спочатку.
Ухвалою суду від 14.11.2019 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ТОВ "Аси-Ойл" та Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" у 2012 році були укладені кредитні договори та відповідні договори застави та іпотеки. В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Аси-Ойл" надало рухоме та нерухоме майно, яке складалось, зокрема, з нежитлових приміщень автозаправного комплексу з обладнанням, що знаходились за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, смт.Ясногірка, вул.Баженова, 2-а та багатопаливний автозаправний комплекс, який розташований за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, траса Київ Довжанський, 1. Як вказує позивач, під час окупації, АЗК у місті Слов`янську та АЗК у місті Краматорську були розграбовані, доведені до непридатності будівлі АЗК, викрадено обладнання тощо. Після звільнення міста Слов`янськ та міста Краматорськ, ТОВ "Аси-Ойл" не мало можливості для відновлення роботи АЗК, тому, для збереження того, що залишилось передало в оренду позивачу. Для відновлення АЗК позивач здійснив відновлювальний ремонт та заміну обладнання і устаткування. Частина обладнання була придбана у ТОВ "Аси-Ойл" відповідно до договорів купівлі-продажу від 25.03.2015 № 03/25-12 та №03/25/11. Рішенням господарського суду Запорізької області по справі №908/1245/15-г стягнуто з ТОВ "Аси-Ойл" заборгованість за кредитним договором, виданий судовий наказ, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Стягувачем є відповідач1. 30.09.2016 державними виконавцями складені акти опису та арешту майна №5171395 та №51713954 до яких увійшло майно, частина з якого, на думку позивача, є його власністю та не перебувало у заставі як забезпечення виконання відповідачем2 своїх кредитних зобов`язань. Крім того, в актах відсутні відмінні ознаки майна, а саме не вказані їх інвентаризаційні номери, серійні номери зовнішні характеристики та складові. Отже, враховуючи, що до актів опису та арешту майна увійшло майно, яке було придбане позивачем у відповідача 2, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на це майно та виключення його з актів опису та арешту майна.
Відповідачем1 до суду наданий відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач1 не є власником спірного майна, а був стягувачем у виконавчому провадженні щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Аси-Ойл". Висновок №99 за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи не підтверджує та не спростовує доводи позивача, оскільки експерту була надана лише документація позивача, а документація боржника за виконавчим провадженням (ТОВ "Аси-Ойл"), яка підтверджувала б належність останньому обладнання, експерту не надавалась. Державним виконавцем було здійснено опис майна боржника, з подальшою його оцінкою та продажем в рахунок погашення заборгованості з прилюдних торгів. Крім того, судовими рішеннями у справах №905/651/17 та №905/333/17, у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення та відсутності згоди іпотекодержателя, встановлений факт нікчемності договорів оренди АЗК у м.Слов`янську та Краматорську нежитлових приміщень, укладених між позивачем та відповідачем2. Також, відповідач1 зазначив, що державний виконавець, здійснюючи виконавчу дії з опису та арешту майна, має право описати та арештувати не лише заставне майно, а і будь-яке майно, що належить боржнику, оскільки державним виконавцем виконувалось рішення суду про стягнення заборгованості, а не про звернення стягнення на предмет застави.
09.12.2019 від представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшов відзив на позов, у якому останній зазначив, що на підставі постанови директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.08.2016 утворену виконавчу групу щодо виконання виконавчого провадження №51713954 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області №908/1245/15 від 09.02.2016 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал" заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28485908,27 грн. Згідно з договорів іпотеки №033-08-12/4, №033-08-12/3 та договорів застави обладнання №033-08-12/8, №033-08-12/7, з метою забезпечення кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" передало в іпотеку та заставу нежитлові приміщення автозаправочного комплексу з обладнанням, загальною площею 122,90 кв.м., які розташовані за адресою Донецька область, м.Краматорськ, смт.Ясногірка, вул.Баженова, 2-А; нежитлові приміщення багатопаливного автозаправочного комплексу з обладнанням, загальною площею 241,30 кв.м., які знаходяться за адресою:Донецька область, м.Слов`янськ, траса-Київ-Довжанський, 1. Відповідно до договорів застави обладнання знаходиться за адресами автозаправочних комплексів. З метою виявлення опису та арешту майна боржника, 30.09.2016 державними виконавцями проводились виконавчі дії, за результатами яких складені акти опису та арешту майна №51713954 та №5171395. Майно передане на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Централ Капітал". У державного виконавця було достатньо підстав вважати, що описане майно належить боржнику, оскільки нерухоме майно та земельні ділянки, на яких знаходилось відповідне майно, належать боржнику; згідно договорів іпотеки та застави передане в заставу рухоме та нерухоме майно знаходяться за адресами: вул. Баженова. 2а, смт.Ясногірка, м.Краматорськ, Донецька обл. та траса Київ-Довжанський, 1 м.Слов`янськ, Донецька обл.; обладнання за кількістю, виробником та кількістю рукавів повністю відповідає майну, переданому в заставу боржником. Також зазначає, що позивачем не доведено звернення до правоохоронних органів за фактом викрадення майна ТОВ "Аси-Ойл"; позивач придбав майно, яке повністю відповідає ознакам викраденого майна (така ж фірма виробника, кількість та комплектація, включаючи підземні стальні резервуари об`ємом 10м3); не надано доказів вводу в експлуатацію нового автозаправного обладнання.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача 1 заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.
Представник відповідача 2 щодо задоволення позовних вимог не заперечував.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
25.03.2015 між Товариство м з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аси-Норд" (покупець) укладено договори купівлі-продажу №03/25-11 та №03/25-12, відповідно до п.1.1 яких, продавець зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити належне продавцеві на праві власності майно, згідно з актом приймання-передачі (т.1 а.с.41-44).
Відповідно до п.1.2 договору, за домовленістю сторін, враховуючи стан майна, сторони погодили, що ціна цього договору становить 738460 (сімсот тридцять вісім тисяч чотириста шістдесят) грн 04 коп. та 928513 (дев`ятсот двадцять вісім тисяч п`ятсот тринадцять) грн 01 коп. відповідно.
Право власності на майно переходить до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі (п.1.3 договорів).
Згідно з п.2.1 договорів, продавець зобов`язаний передати покупцю майно за актом приймання-передачі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня набрання чинності цим договором.
Розрахунки за придбане майно здійснюються покупцем у безготівковій формі або готівкою, або у будь-який інший спосіб, не заборонений законодавством (п.2.2 договорів).
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент визначений у п.5.1 цього договору і закінчується 31.12.2015 (п.п.5.1, 5.2 договору).
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 у справі №908/1245/15-г стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц -Україна" заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 1732 505 (один мільйон сімсот тридцять дві тисячі п`ятсот п`ять) 68 доларів США, що станом на 16.12.2014 р. за офіційним курсом НБУ (15,773905) складає 27 328 380 (двадцять сім мільйонів триста двадцять вісім тисяч триста вісімдесят) грн. 01 коп.; 8 150 (вісім тисяч сто п`ятдесят) 63 доларів США, що станом на 16.12.2014 р. за офіційним курсом НБУ (15,773905) складає 128 567 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят сім) гривень 26 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом; 31 195 (тридцять одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень 64 коп. - пеня за неналежне виконання зобов`язань по кредиту; 66 653 (шістдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят три) 00 доларів США, що станом на 16.12.2014 р. за офіційним курсом НБУ (15,773905) складає 1 051 378 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 09 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом та витрати по сплаті судового збору в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.12.2015 рішення Господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 у справі №908/1245/15-г змінено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" заборгованість за кредитним договором, а саме: 1 732 505,68 доларів США заборгованість за основною сумою кредиту (що станом на 16.12.2014 р. за офіційним курсом НБУ становить 27 328 380,01 грн.); 8 150,63 доларів США поточну заборгованість за відсотками за користування кредитом (що станом на 16.12.2014 р. за офіційним курсом НБУ становить 128 567,26 грн.); 65 038,27 доларів США прострочену заборгованість за відсотками за користування кредитом (що станом на 16.12.2014 р. за офіційним курсом НБУ становить 1 024 221,98 грн.); 4 739,02 грн, пеню за несвоєчасну сплату кредиту з 12.02.2014 по 18.03.2014. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На підставі вказаної постанови видані відповідні судові накази від 09.02.2016 у справі №908/1245/15-г.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 05.08.2016 було зареєстроване публічне обтяження, арешт рухомого майна ТОВ "Аси-Ойл", здійсненого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (т.1 а.с.152).

Відповідно до постанови директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.08.2016, утворену виконавчу групу щодо виконання виконавчого провадження №51713954 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області №908/1245/115 від 09.02.2016 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал" заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 28485908,27 грн (т.1 а.с.99).

30.09.2016 державними виконавцями були складені акти опису та арешту майна №5171395 та №51713954 (т.1 а.с.101-104).

Як вказує позивач, державним виконавцем безпідставно було накладено арешт на частину майна, яке було придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аси-Ойл" на підставі договорів купівлі-продажу від 25.03.2015 та є власністю позивача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частинами 1, 2 статті 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували підписання договорів купівлі-продажу майна та передачу йому відповідного майна саме 25.03.2015, тобто до реєстрації заборони відчуження рухомого майна відповідачем2, а отже, враховуючи, що договори укладені в простій письмовій формі, суд вважає недоведеним укладання відповідних договорів 25.03.2015.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення оплати за договорами купівлі-продажу відповідного майна.

Надані позивачем акти звірки взаєморозрахунків за договорами № 03/25-12 та №03/25-11 (т.1 а.с.191,192), без надання відповідних первинних документів про здійснення перерахування грошових коштів, суд не приймає як доказ на підтвердження здійснення позивачем оплати за договорами.

З таких саме підстав суд не приймає до уваги показання свідка директора ТОВ "Аси-Норд" Недосєкова М.Б., який був допитаний як свідок в судовому засіданні та пояснив, що позивачем розрахунок за договорами купівлі-продажу здійснений в повному обсязі.

Позивачем також не надано доказів переміщення (транспортування) до відповідних АЗК майна, переданого йому за актами приймання-передачі.

Судом враховано, що згідно з наданим позивачем протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Аси-Норд" від 20.02.2015, відповідно якого вирішено, зокрема, створити ТОВ "Аси-Норд", єдиним учасником позивача є ОСОБА_1 , частка якого у статному капіталі складає 100 грн. В той же час, вартість майна за договорами купівлі-продажу від 25.03.2015, укладених через 33 дні після створення позивача, становила 1666973,05 грн. Отже, позивачем не доведена і фінансова спроможність придбання майна за договорами купівлі-продажу.

Позивачем та відповідачем 2 не підтверджено доказами обставини, які зазначені в позовній заяві. Так, не доведено, що майно, яке належало відповідачу2 та знаходилось на АЗК в м.Слов`янську та м.Краматорську було викрадено. Зокрема, не надано доказів звернення відповідача2 з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Також, не доведено і передача в оренду позивачу від відповідача2 майна, яке залишилось у відповідача2.

Не доведено також і наявність у позивача відповідних ресурсів для, як зазначає позивач в позові, "збереження того, що залишилось" після розграбування АЗК у місті Слов`янську та місті Краматорську.

Позивачем не доведено правомірність користування об`єктами нерухомого майна, що розташовані за адресами: Донецька обл., м.Краматорськ, смт.Ясногірка, вул.Баженова, 2-А та Донецька область, м.Слов`янськ, траса Київ-Довжанський, 1, де знаходилось спірне рухоме майно.

Судом прийнято до уваги, що рішеннями Господарського суду Донецької області від 06.04.2017 та від 11.07.2017 у справах №905/333/17 та №905/621/17 відповідно, встановлено, що укладені позивачем та відповідачем2 договори оренди частини нежитлових приміщень, розташованих за вказаними вище адресами, є нікчемними у зв`язку з тим, що вказані договори не були нотаріально посвідчені (т.1 а.с.67-74).

Позивачем також не надано доказів і на підтвердження здійснення відновлювального ремонту та заміни обладнання та устаткування на відповідних АЗК. Зокрема, не надано документів на підтвердження встановлення відповідних колонок та паливонакопичувальних стальних підземних резервуарів об`ємом 10м3.

Таким чином, позивач не довів реальність укладання договорів купівлі-продажу від 25.03.2015, а дії позивача та відповідача 2 можуть свідчити про намагання ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі №908/1245/15-г.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення інженерно-технічної експертизи №99 складеного від 23.03.2017, оскільки висновки, зроблені експертом за результатом дослідження стосуються виключно ідентифікуючих ознак майна та не доводять наявність обставин, які б свідчили про правомірність набуття позивачем спірного майна.

Відповідно до ч.5 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з ч.5 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

За таких обставин, оскільки на примусовому виконанні знаходився виконавчий документ про стягнення з ТОВ "Аси-Ойл" грошових коштів, враховуючи недоведеність позивачем придбання спірного майна та виникнення щодо цього майна відповідних прав, дії державних виконавців щодо включення спірного майна до актів опису та арешту майна були правомірними.

Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, за приписами ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.03.2020.

Суддя О.В. Говорун