СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

03.03.2020 Справа № 922/1795/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Доля Н.Г., прокурор Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури - на підставі службового посвідчення від 26.06.2019 №053142;

від 1-го відповідача: Пантелей В.В., головний спеціаліст відділу правового забезпечення юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Харківській області - на підставі довіреності від 08.01.2020 №32-20-0.14-10/62-20; Положення про Юридичне управління ГУ Держгеокадастру у Харківській області; Положення про ГУ Держгеокадастру у Харківській області; наказу від 04.11.2019 №834-К;

від 2-го відповідача: Прокопченко С.В., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 08.07.2011 №360) - на підставі ордеру від 04.02.2020 серії ВМ №1003684;

від 3-го відповідача: Яровенко О.Ю., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 22.10.2019 №3131) - на підставі ордеру від 23.12.2019 серії ВІ №1005865;

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства «Фацелія 2017», м.Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 (суддя Погорелова О.В.), ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області у м. Харкові о 09год.58хв., повний текст якого складений 16.12.2018,

у справі №922/1795/19,

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, м.Дергачі,

до 1-го відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків,

2-го відповідача: ОСОБА_1 , м.Харків,

3-го відповідача: Фермерського господарства "Фацелія 2017", м.Харків,

про визнання наказів незаконними, визнання договорів оренди недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земельних ділянок у відання держави,

ВСТАНОВИЛА:

10.06.2019 Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Фацелія 2017" про:

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.09.2015 №1503-СГ про надання громадянину Філатову Віктору ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовним розміром 15,6014 га за рахунок земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07.09.2015 №1504-СГ про надання громадянину Філатову Віктору Михайловичу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовним розміром 12,3525 га за рахунок земель резервного фонду державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 №5815-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 15,6014га (кадастровий номер :02:000:1169) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 30.06.2016 №5817-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 12,3525 га (кадастровий номер :04:000:0979) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області;

- визнання недійсним договір оренди землі площею 15,6014 га із кадастровим номером №:02:000:1169 від 09.09.2016, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 20.12.2016 (номер запису про інше речове право 18257008), площею 15,6014 га із кадастровим номером №:02:000:1169, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним договору оренди землі площею 12,3525 га від 09.09.2016 із кадастровим номером №:04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 20.12.2016 (номер запису про інше речове право 18248941), площею 12,3525 га із кадастровим номером №:04:000:0979, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Фермерське господарство "Фацелія 2017" та ОСОБА_1 повернути у відання держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки державної власності, загальною площею 27,9539 га (12,3525 га та 15,6014 га), кадастрові номери №:02:000:1169, :04:000:0979, які розташовані за межами населених пунктів на території Заміської сільської ради Валківського району Харківської області (т.1, а.с. 5-115).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 у справі №922/1795/19 позов задоволено повністю (т.2, а.с. 176-191).

Рішення суду із посиланням на ст.ст. 5,22,31,93,123, 124 ЗК України, ст.ст.1,7,8 Закону України «Про фермерське господарство» мотивовано тим, що: по-перше, розглядаючи заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства орган державної влади повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, у тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів; пересвідчитись в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду; по-друге, можливість передачі земельних ділянок державної та комунальної форми власності для ведення фермерського господарства юридичним особам, тобто після створення громадянином фермерського господарства та його державної реєстрації, відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про фермерське господарство», без проведення земельних торгів, чинним законодавством України як на момент прийняття оскаржуваних рішень, так і на момент розгляду справи не передбачена. Передача громадянину земельної ділянки для ведення фермерського господарства здійснюється без проведення земельних торгів (аукціону) тоді, коли земельна ділянка передається громадянину, який виявив бажання зайнятися фермерським господарством саме для створення фермерського господарства та реєстрації його у встановленому законом порядку, а не для розширення вже існуючого фермерського господарства; по-третє, право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додаткові земельні ділянки громадянин або фермерське господарство може отримати на конкурсних засадах через участь у торгах. У зв`язку з цим місцевий господарський суд дійшов висновку, що накази Головного управління Держземагенства у Харківській області підлягають визнанню незаконними.

В частині визнання недійсними спірних договорів оренди землі суд з посиланням на статті 15,16, 203, 215 ЦК України зазначив, що спірні договори оренди землі від 09.09.2016 є похідними від незаконних наказів Головного управління Держгеокадасту у Харківській області, а отже вони підлягають визнанню недісними з моменту їх вчинення, як такі, що прийняті з порушенням статей 7,8 Закону України «Про фермерське господарство», статті 123, частини 2 статті 124, статті 134 ЗК України. Також місцевий господарський суд визнав обґрунтованою вимогу прокурора про зобов`язання повернути спірні земельні ділянки відповідно до статей 216,1212, 1213 ЦК України.

Крім того, суд зазначив, що звернення прокурора з цим з позовом у цій справі спрямоване на припинення незаконної діяльності органів виконавчої влади та зміцнення авторитету держави, а також відновлення законності при вирішення суспільно значимого питання з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власності, оскільки прийняття незаконних рішень органами виконавчої влади порушує рівновагу у соціально-економічних відносинах та негативно впливає на зміцнення їх авторитету у суспільстві.

Фермерське господарство «Фацелія 2017» із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 26.12.2019 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2019 у справі №922/1795/19 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю (т.3, а.с.1-20).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на відсутність підстав для звернення прокурора до суду з цим позовом, оскільки суб`єктом владних повноважень у сфері земельних відносин, державного нагляду за дотриманням земельного законодавства є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, до якої прокурор на виконання приписів статті 23 Закону України «Про прокуратуру» мав звернутися та повідомити про намір звернутися до суду з питань недотримання Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області вимог чинного законодавства у своїй діяльності, що також свідчить про безпідставність твердження прокурора про відсутність органу з відповідними функціями. Крім того, скаржник вказує на те, що накази Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №5815-СГ та №5817-СГ видані 30.06.2016, договори оренди укладені 09.09.2016, тоді як державна реєстрація Фермерського господарства «Фацелія 2017» здійснена 27.04.2017, що свідчить про отримання земельних ділянок в оренду до реєстрації фермерського господарства та про реальність наміру ОСОБА_1 на ведення фермерського господарства на цих земельних ділянках. Отже, на думку скаржника, процедура набуття права користування на спірні земельні ділянки відбулася поза межами процедури земельних торгів, що відповідає вимогам чинного законодавства. Також вказує на те, що фактичне господарювання на орендованих земельних ділянках підтверджується наданими доказами із здійснення сільськогосподарської діяльності у 2017-2019 роках. Крім того, зазначає, що ні Законом України «Про фермерське господарство», а ні Земельним кодексом України не встановлено обмеження щодо кількості земельних ділянок, які можуть бути передані в оренду для ведення фермерського господарства. Скаржник вважає, що факт того, що ОСОБА_1 є засновником декількох підприємств, не обмежує останнього як фізичну особу на заснування фермерського господарства та отримання для цієї цілі земельних ділянок на праві строкового платного користування, що узгоджується з принципом свободи підприємницької діяльності.

07.02.2020 ОСОБА_1 подані письмові пояснення, які за своїм змістом є відзивом на апеляційну скаргу. Однак, в порушення приписів статті 263 ГПК України до вказаних письмових пояснень не надано доказів надсилання копій цих письмових пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи (т.3, а.с.71-13).

У відзиві на апеляційну скаргу від 31.01.2020 прокурор зазначає, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області є відповідачем у справі, а одна й та сама особа не може бути одночасно позивачем і відповідачем за цим же позовом, оскільки це суперечить нормам процесуального законодавства, отже у спірних правовідносинах відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції, у зв`язку з чим звертаючись з цим позовом прокурор набуває статусу позивача. Також вказує на те, що звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільних потреб у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, вказує на те, що ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.08.2015 №785-СГ вже раніше надавалась земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 22,056га з кадастровим номером :03:000:0325 для ведення фермерського господарства. Тобто на момент створення останнім ФГ «Фацелія 2017» у ОСОБА_1 в оренді перебували земельні ділянки, надані на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.08.2015 №785-СГ, від 30.06.2016 №5817-СГ, від 30.06.2016 №5815-СГ. Також вказує на те, що станом на 30.06.2016 надання земельних ділянок державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, виключно на підставі земельних торгів (т.3,а.с.100-102).

26.02.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області на виконання вимог суду апеляційної інстанції надані письмові пояснення, в яких воно зазначило, що гр. ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (пасовища) площаю 22,056га із кадастровим номером :03:000:0325, зареєстровану в державному реєстрі речових прав 29.07.2015 (реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 12) (т.3,а.с.165,166).

26.02.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області поданий відзив на апеляційну скаргу (т.3, 169-176).

Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що відзив на апеляційну скаргу поданий ГУ Держгеокадастру у Харківській області з пропуском строку, встановленого ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у цій справі та без клопотання про продовження відповідного строку у відповідності до вимог статті 119 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення вказаного відзиву без розгляду.

При розгляді матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду постановлено ухвалу у справі № 912/2385/18 (за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп», Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90 577,26грн), якою справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019 прийнято до розгляду справу №912/2385/15, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24.03.2020.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що вона погоджується з висновком Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема, їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

При ухваленні рішення у справі №922/1795/19, яке є предметом оскарження, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірність звернення прокурора із даним позовом в інтересах держави.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на відсутність підстав для представництва інтересів держави за поданим позовом в контексті застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки прокурором не надано належних та допустимих доказів відсутності уповноваженого органу на здійснення захисту інтересів держави в спірних правовідносинах та не доведено відсутності відповідного органу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки з позовом про визнання наказів незаконними, визнання договорів оренди недійсними, скасування їх реєстрації та повернення земельних ділянок у відання держави звернувся керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №912/2385/18, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду щодо застосування положень статті 23 Закону України Про прокуратуру, є подібними до правовідносин у цій справі, становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду.

Аналогічних висновків щодо необхідності зупинення провадження у справі з цих підстав за позовами прокурора дійшов Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у справах 922/3272/18, №922/3042/16.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зупинення провадження у справі №922/1795/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

За таких обставин, керуючись статтями 228, 229, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №922/1795/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови.

2. Зобов`язати сторони повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-289 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою www.ear.court.gov.ua та також www.reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза