Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. м. Рівне Справа № 918/939/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г. при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" до Житлово-комунального спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Галузеве"

про стягнення заборгованості в сумі 216 194 грн. 62 коп.

в засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Житлово-комунального спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Галузеве" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 206 034 грн. 62 коп.

Ухвалою суду від 28.12.2019 року позовну заяву залишено без руху. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області подати: письмову заяву з розрахунком сум, що стягуються з відповідача, а саме: зазначити період (з…. по…) та кількість днів прострочення за який стягується пеня, 3% річних та інфляційні збільшення; докази направлення цієї заяви відповідачу; узгодити зазначену ціну позову з сумою стягнення, заявленою у прохальній частині позовної заяви.

10 січня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено письмову заяву з розрахунком сум, що стягуються з відповідача та позовну заяву з узгодженням ціни позову з сумою стягнення, заявленою у прохальній частині позовної заяви.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи призначено на 04.02.2020 року.

23 січня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просить суд прийняти дану заяву та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням збільшення позовних вимог на суму 10 160, 00 грн.

Вказана заява відповідає вимогам ст.ст. 46, 170 ГПК України, а тому прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року розгляд справи відкладено на 19.02.2020 року.

У судове засідання 19.02.2020 року представник позивача не з`явився. Однак, 12.02.2020 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судове засідання представник відповідач також не з`явився, вимог ухвали суду від 13.01.2020 року не виконав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про, що свідчить повідомлення поштового зв`язку про вручення ухвали суду від 04.02.2020 року, яке знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 19.02.2020 року, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" (Виконавець) та Житлово-комунальним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством "Галузеве" (Замовник) було укладено Договір № 211470/14 з додатками (далі - Договір) (а.с.16-19).

Згідно з п. 1.1. Замовник доручає, а Виконавець організовує та надає Замовнику послугу з надання в користування цифрових Каналів передачі даних за адресами в м. Рівному згідно з Додатком № 1, який є невід`ємною частиною Договору, а Замовник оплачує Послуги Виконавця на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що Виконавець цілодобово протягом всього терміну дії Договору забезпечує працездатність Каналів з наступними технічними параметрами: пропускна спроможність каналу - згідно з Додатком № 1 до Договору; рівень наданого каналу - Lауег 2 (802.Ц УЬАІЧ); втрата пакетів не більше 0,1%; затримка передачі пакетів не більше 60 мілісекунд; джитер (розкид) не більше 10 мілісекунд.

Згідно з п. 4.1. Договору плата за надання послуг сплачується Виконавцю щомісяця з розрахунку 35 грн. в т.ч. ПДВ (тридцять п`ять грн. 00 коп.) за користування одним Каналом.

Пунктом 4.2. Договору визначається, що оплата вартості послуг згідно п. 4.1. проводиться в розмірі 100% авансовим платежем шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Виконавця до початку місяця.

Термін дії Договору у відповідності до п. 11.2. продовжується автоматично на наступний календарний рік, якщо жодна Сторона за 60 (шістдесят) днів до закінчення терміну його дії не виступить з ініціативою про його розірвання.

Пунктом 11.1. Договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 28.02.2015 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками останніх.

Згідно до п. 11.3. Договору, закінчення терміну дії Договору або припинення (розірвання) Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Тож, Договір № 211470/14 від 01 березня 2014 року між позивачем та відповідачем діє, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" як Виконавець послуг за даним Договором безперервно виконує свої зобов`язання в повному обсязі.

В подальшому між сторонами договору було укладено ряд додаткових угод до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року якими було визначено наступне, а саме:

Додатковою угодою № 4 до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року від 01 липня 2015 року між Сторонами погоджено викласти Додаток № 4 Договору в новій редакції від 01.07.2015 року, а Додаток в попередній редакції вважати таким, що втратив чинність з моменту вступу в силу Додаткової угоди. Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги, що надаються за Договором № 211470/14 складає 5 110,00 грн. (п`ять тисяч сто десять грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 851,67 грн. (вісімсот п`ятдесят одна гривня 67 коп.) на місяць, з розрахунку плати за користування одним каналом у розмірі, що вказаний у п. 4.1. Договору (а.с. 20-22).

Додатковою угодою № 5 до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року від 01 серпня 2015 року між Сторонами погоджено викласти Додаток № 5 Договору в новій редакції від 01.08.2015 року, а Додаток № 4 в редакції від 01.07.2015 року вважати таким, що втратив чинність з моменту вступу в силу Додаткової угоди. Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги, що надаються за Договором № 211470/14 складає 5775,00 грн. (п`ять тисяч сімсот сімдесят п`ять грн. 00 коп..), в т.ч. ПДВ 962,50 грн. (дев`ятсот шістдесят дві гривні 50 коп.) на місяць, з розрахунку плати за користування одним каналом у розмірі, що вказаний у п. 4.1. Договору (а.с. 23-26).

Додатковою угодою № 6 до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року від 01 вересня 2015 року між Сторонами погоджено викласти Додаток № 6 Договору в новій редакції від 01.09.2015 року, а Додаток № 5 в редакції від 01.08.2015 року вважати таким, що втратив чинність з моменту вступу в силу Додаткової угоди. Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги, що надаються за Договором № 211470/14 складає 6230,00 грн. (шість тисяч двісті тридцять грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ 1038,33 грн. (одна тисяча тридцять вісім гривень 33 коп.) на місяць, з розрахунку плати за користування одним каналом у розмірі, що вказаний у п. 4.1. Договору (а.с. 27-30).

Додатковою угодою № 7 до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року від 01 жовтня 2015 року між Сторонами погоджено викласти Додаток № 7 Договору в новій редакції від 01.10.2015 року, а Додаток № 6 в редакції від 01.09.2015 року вважати таким, що втратив чинність з моменту вступу в силу Додаткової угоди. Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги, що надаються за Договором № 211470/14 складає 6440,00 грн. (шість тисяч чотириста сорок грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 1073,33 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 33 коп.) на місяць, з розрахунку плати за користування одним каналом у розмірі, що вказаний у п. 4.1. Договору (а.с.31-34).

Додатковою угодою № 8 до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року від 04 січня 2016 року між Сторонами погоджено викласти Додаток № 8 Договору в новій редакції від 04.01.2016 року, а Додаток № 7 в редакції від 01.10.2015 року вважати таким, що втратив чинність з моменту вступу в силу Додаткової угоди. Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги, що надаються за Договором № 211470/14 складає 6930,00 грн. (шість тисяч дев`ятсот тридцять грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 1155,00 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.) на місяць, з розрахунку плати за користування одним каналом у розмірі, що вказаний у п. 4.1. Договору (35-41).

Додатком до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року (затверджений Додатковою угодою) Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги, що надаються за Договором № 211470/14 складає 6 895,00 грн. (шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 1149,17 (одна тисяча сто сорок дев`ять грн. 17 коп.) на місяць, з розрахунку плати за користування одним каналом у розмірі, що вказаний у п. 4.1. Договору.

Додатковою угодою № 9 до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року від 01 червня 2018 року Сторони дійшли згоди викласти Додаток № 9 від 01.06.2018 року у новій редакції, після підписання якої Додаток № 8 в попередній редакції втрачає свою дію. Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги, що надаються за Договором № 211470/14 в червні 2018 року складає 9675,00 грн. (дев`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 1612,50 грн. (одна тисяча шістсот дванадцять грн. 50 коп.) (а.с43-46).

Загальний розмір плати за послуги, що надаються з липня 2018 року складає 8 600,00 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 1433,33 грн. 33 коп. на місяць, з розрахунку плати за користування одним каналом у розмірі 40,00 грн. 00 коп.

Додатковою угодою № 10 до Договору № 211470/14 від 01 березня 2014 року від 31 грудня 2018 року Сторони дійшли згоди викласти Додаток № 10 від 01.01.2019 року у новій редакції, після підписання якої Додаток № 9 від 01.06.2018 року в попередній редакції втрачає свою дію. Сторонами погоджено, що загальний розмір плати за послуги за місяць, що надаються за Договором № 211470/14 складає 10160 грн. 00 коп. (десять тисяч сто шістдесят грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 1693 грн. 33 коп. (одна тисяча шістсот дев`яносто три грн. 33 коп.), з розрахунку плати за місяць за користування одним каналом у розмірі 40,00 грн. (сорок грн. 00 коп.) (а.с.47-50).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ЖК СРБП "Галузеве" свої зобов`язання по договору № 211470/14 в частині оплати наданих послуг виконуються не в повному обсязі, в результаті чого в ЖК СРБП "Галузеве" перед ТОВ "Телесвіт" утворилась заборгованість за вказані нижче періоди, а саме: станом на 31.05.2018 утворена заборгованість в розмірі 6 895,00 грн.; станом на 31.07.2018 утворена заборгованість в розмірі 8 600,00 грн.; станом на 31.08.2018 утворена заборгованість в розмірі 8 600,00 грн.; станом на 30.09.2018 утворена заборгованість в розмірі 8 600,00 грн.; станом на 31.10.2018 утворена заборгованість в розмірі 8 600,00 грн.; станом на 30.11.2018 утворена заборгованість в розмірі 8 600,00 грн.; станом на 31.12.2018 утворена заборгованість в розмірі 8 600,00 грн.; станом на 31.01.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 28.02.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 31.03.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 30.04.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 31.05.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 30.06.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 31.07.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 31.08.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 30.09.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.; станом на 31.10.2019 утворена заборгованість в розмірі 10 160,00 грн.

Натомість позивач ТОВ "Телесвіт" виконував свої зобов`язання та надавав телекомунікаційні послуги з приймання та передання сигналу зображення та звуку, що підтверджується Актами наданих послуг за Договором 211470/14, що підписані та завірені сторонами, а саме: Акт надання послуг № 541 від 31 травня 2018 року на суму 6895 грн.; Акт надання послуг № 751 від 31 липня 2018 року на суму 8600 грн.; Акт надання послуг № 854 від 31 серпня 2018 року на суму 8600 грн.; Акт надання послуг № 962 від 30 вересня 2018 року на суму 8600 грн.; Акт надання послуг № 1083 від 31 жовтня 2018 року на суму 8600 грн.; Акт надання послуг № 1191 від 30 листопада 2018 року на суму 8600 грн.; Акт надання послуг № 1296 від 31 грудня 2018 року на суму 8600 грн.; Акт надання послуг № 65 від 31 січня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 193 від 28 лютого 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 286 від 31 березня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 402 від 30 квітня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 518 від 31 травня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 627 від 30 червня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 741 від 31 липня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 851 від 31 серпня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 955 від 30 вересня 2019 року на суму 10160 грн.; Акт надання послуг № 1065 від 31 жовтня 2019 року на суму 10160 грн. (а.с. 51-67)

Всього станом на 31.10.2019 року заборгованість відповідача, згідно з Актом звірки взаєморозрахунків станом за період січень 2019 р. - жовтень 2019 р., який підписано сторонами, складає 160 095,00 грн.

23 січня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просить суд прийняти дану заяву та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням збільшення позовних вимог на суму 10 160, 00 грн.

Вказана заява обгрунтована тим, що згідно Акту надання послуг № 1184 від 30 листопада 2019 року на суму 10 160,00 грн. у відповідача перед позивачем збільшилась заборгованість за надані послуги на 10 160,00 грн. (а.с. 169)

Вказана заява ухвалою суду від 04 лютого 2020 року прийнята судом до розгляду.

Відтак, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги становить 170 255,00 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням договору надання послуг в частині вчасної оплати наданих послуг, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Проаналізувавши умови укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" та Житлово-комунальним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством "Галузеве" договору № 211470/14 від 01.03.2014 року, суд прийшов до висновку, що він містить положення, які за своєю правовою природою відповідають змісту договору надання послуг.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виходячи зі змісту ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК).

Пунктом 4.2. Договору визначається, що оплата вартості послуг згідно п. 4.1. проводиться в розмірі 100% авансовим платежем шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Виконавця до початку місяця.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем надано послуги з надання в користування цифрових каналів передачі данних на загальну суму 170 255,00 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи актами надання послуг. Однак взяті на себе договірні зобов`язання по оплаті за надані послуги відповідач не виконав, що у свою чергу призвело до виникнення заборгованості в сумі 170 255,00 грн.

Доказів погашення вищезазначеної заборгованості матеріали справи не містять.

Відтак, вимоги позивача про стягнення 170 255,00 грн. - боргу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Окрім того, на підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3 060,00 грн. 3% річних та 5 711,26 інфляційних втрат.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведених норм матеріального права, які регулюють наслідки порушення зобов`язання, вбачається право кредитора здійснити нарахування інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання боржником грошового зобов`язання.

Судом за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE перевірено доданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, визнано його правильним та обгрунтованим.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3 060,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 5 711,26 грн. підтверджуються матеріалами справи, грунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

Також, позивачем на підставі пункту 6.2. нараховано пеню в розмірі 0,1% від суми платежу за кожний день затримки в сумі 37 168,36 грн..

Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Договором № 211470/14 від 01 березня 2014 року в п. 6.1. також визначено, що Сторони несуть відповідальність за невиконання, або неналежне виконання зобов`язань по Договору відповідно до чинного законодавства України та Договору.

Пунктом 6.2. Договору встановлюється, що у разі несвоєчасної оплати вартості робіт, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми платежу за кожний день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відтак, суд розглянув позовні вимоги про стягнення 0,1% пені від суми платежу за кожний день затримки в розмірі 37 168,36 грн., перевіривши правильність його нарахування, вказує, що наданий розрахунок здійснено правильно, а тому вимоги про стягнення 0,1 % є обґрунтованими та підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Телесвіт" до ЖКСРБП "Галузеве" підлягають до задоволення повністю в сумі 170 255 грн. 00 коп. - основного боргу, 37 168 грн. 36 коп. - пені, 3 060 (три тисячі шістдесят) грн. 00 коп. - три проценти річних, 5 711 грн. 26 коп. - інфляційне збільшення

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на відповідача в розмірі 3 242,93 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Житлово-комунального спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Галузеве" (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесвіт" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, БЦ "Фім-Центр", поверх 3, ) - 170 255 (сто сімдесят тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. - основного боргу, 37 168 (тридцять сім тисяч сто шістдесят вісім) грн. 36 коп. - пені, 3 060 (три тисячі шістдесят) грн. 00 коп. - три проценти річних, 5 711 (п`ять тисяч сімсот одинадцять) грн. 26 коп. - інфляційне збільшення та 3 242 (три тисячі двісті сорок дві) грн. 93 коп. - витрат по оплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 24 лютого 2020 року.

Суддя Романюк Ю.Г.