ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2020 р. м.Київ Справа№ 910/10629/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.10.2019 (повний текст рішення складено 11.10.2019)

у справі №910/10629/19 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 119 986,38 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - позивач, ТОВ «Лемтранс») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач, АТ «Українська залізниця»), в якому просило стягнути збитки у розмірі 119986,38 грн. та суму сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у лютому 2019 року відповідачем здійснено перевезення вантажних вагонів, які перебувають у володінні позивача. На станціях Львів, Ковель, Ужгород, Чоп та Бурштин виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) позивача, про що складені акти про пошкодження вагонів. Вказані вагони направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей. Позивачем придбані деталі, які встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах у розмірі 75 869,06 грн. Необхідні деталі, для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, передані структурним підрозділам та встановлені відповідно до актів. Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 29 098,33 грн. Також, при проведенні технічного обслуговування вагонів позивача понесені витрати з подавання та забирання вагонів на суму 15 018,99 грн. Прямі збитки, які виникли у позивача у зв`язку з розкомплектуванням вагонів становлять 119 986,38 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" - задоволено частково, ухвалено стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" 65 484,04 грн. збитків, 1 921,00 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині присудження стягнення з відповідача на користь позивача 65 484,04 грн. збитків мотивовано тим, що оскільки при перевезенні орендованих позивачем вагонів, залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого позивачем були понесені витрати на оплату вартості ремонту з урахуванням вартості замінених деталей на загальну суму 65 484,04 грн., то за таких підстав, покладення відповідальності на відповідача за заподіяні позивачу збитки є правомірним в силу приписів ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. ст. 110, 113, 114, п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України.

Щодо заявлених позовних вимог відшкодування шкоди за пошкоджені вагони № 61079026, № 59600015, № 52595246, суд першої інстанції дійшов ввисновку, що позовні вимоги в частині стягнення збитків щодо відшкодуванян вартості ремонту цих вагонів - задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду підтверджуючих доказів перебування вказаних вагонів у користуванні (оренді) або власності позивача, що унеможливлює вирішення питання про встановлення факту понесення витрат позивачем на ремонтні роботи вказаних вагонів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення щодо стягнення спірних коштів порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом першої інстанції всупереч ст. 119 Господарського процесуального кодексу України не було постановлено ухвали про відмову в продовженні процесуального строку на подачу відзиву, як безпідставно не було прийнято і відзив відповідача на позов, що призвело до порушення принципу рівності сторін, оскільки відповідач був позбавлений можливості оскаржити відповідне рішення в апеляційному порядку, а доводи та аргументи відзиву не були взяті до уваги при ухваленні рішення у даній справі;

- позивачем не подано жодних доказів правомірності володіння на будь-якому майновому праві вагонами, які здійснювали перевезення згідно залізничних накладних, як не надано доказів, що позивач використовував вказані вагони у своїй господарській діяльності, а тому позивачем не доведено порушення своїх прав;

- перевезення вагонів № 61079026, 55618573, 56250251 згідно залізничних накладних здійснювалось згідно з умовами Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, і в на підставі статті 46 та параграфу 1 статті 47 якої передбачено обов`язкове пред`явлення претензії перевізнику, чого позивачем не було дотримано;

- обумовлені ст. 105, 126 Статуту залізниць України підстави для відшкодування відповідачем шкоди - відсутні, оскільки позивачем не доведено ні вини відповідача, ні розміру завданих збитків.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

22.11.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач вказував на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Зокрема, позивач вказував, що відповідачем не подано доказів, які б підтверджували невідповідність технічного стану вагонів при прийнятті їх відповідачем до перевезення. Крім того, у діях відповідача наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна бездіяльність відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереження належного позивачу майна (вагонів); завданої шкоди у вигляді пошкодження складових частин вагонів та необхідність їх відновлення; причино - наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, що виявилось у недотриманні відповідачем обов`язку забезпечити збереженість майна під час здійснення перевезення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, у зв`язку з перебуванням судді - учасника колегії Тарасенко К.В. у відпустці, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 Акціонерному товариству "Українська залізниця" поновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19, розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, а також встановлено учасникам справи строк на подання відзиву та заперечень на відзив.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 отримана позивачем 21.12.2019 згідно рекомендованого поштового повідомлення 741, а також отримана відповідачем 21.12.2019 згідно рекомендованого поштового повідомлення 68781486 та філією - згідно поштового повідомлення 430.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до п.п. 3.2.1, 3.2.2., 3.2.7., 3.2.8., 3.2.12. п. 3.2. розділу 3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (ідентифікаційний код 30600592), затвердженого рішенням учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" № 86 від 21.03.2019, предметом діяльності товариства є надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом; організація вантажних перевезень залізничним транспортом, послуги експедиційні; діяльність, пов`язана із забезпеченням вантажних перевезень; виготовлення, ремонт і експлуатація залізничного рухомого складу; виробництво, закупівля і реалізація запчастин автомобільного, залізничного, річкового, морського, авіаційного транспорту.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" є орендарем/власником вантажних вагонів № 63161517, № 56250251, № 56434517, № 56863830, № 56205560, № № 56871262, № 55618573, № 53146353, № 62044573, № 52267200, № 56177330, № 62240635, що підтверджується договором оренди залізничного рухомого складу № 226/13 від 27.08.2013, договором № 621/04 оренди залізничного рухомого складу від 23.12.2004, договором лізингу № 005-ФЛ від 05.03.2012, договором лізингу № 295-ФЛ від 25.06.2015, рамковим договором фінансового лізингу № 2844-FL від 04.10.2017.

З метою забезпечення курсування вагонів залізничними коліями, 06.03.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (замовник) укладено договір № Л/В-19145п/НЮ, за умовами якої виконавець зобов`язався виконувати протягом дії договору технічне обслуговування з відчепленням (ТОв-1 або ТОв-2), вантажних вагонів (власних або орендованих в іншого власника, або які знаходяться в управлінні замовника), несправність яких виявлена в зоні обслуговування виконавця, а замовник зобов`язується здійснити оплату наданих послуг.

Згідно залізничної накладної № 37068335 від 05.02.2019 АТ "ДТЕК Західенерго" Бурштинська зі станції Бурштин оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон № 56434517, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", станція призначення - "Ароматна".

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 07.02.2019 (додаток Б, форма ВУ-25М) вагон № 56434517 був пошкоджений на колії № 44 транзитного парку та підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

07.02.2019 згідно з повідомленням № 493 вагон № 56434517 прибув до "Експлуатаційне вагонне депо Клепарів" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 10.03.2019, складеного "Експлуатаційне вагонне депо Клепарів" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" при проведенні технічного огляду вагону № 56434517 встановлена необхідність заміни магістральної частини.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №1289 від 10.03.2019.

Згідно залізничної накладної № 37068525 від 05.02.2019 АТ "ДТЕК Західенерго" Бурштинська зі станції Бурштин оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон № 62044573, код вантажу 421034) одержувачу - Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", станція призначення - "Ароматна".

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 07.02.2019 (додаток Б, форма ВУ-25М) вагон № 62044573 був пошкоджений на колії № 44 транзитного парку та підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

07.02.2019 згідно з повідомленням № 492 вагон № 62044573 прибув до "Експлуатаційне вагонне депо Клепарів" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 10.03.2019, складеного "Експлуатаційне вагонне депо Клепарів" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" при проведенні технічного огляду вагону № 62044573 встановлена необхідність заміни головної частини та колодки.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №1289 від 10.03.2019.

За фактом виконаного ремонту вагонів № 56434517 та № 62044573 складено акт виконаних робіт 305/020 від 18.03.2019 по технічному обслуговуванню та подаванню-забиранню цих вагонів, згідно якого витрати за технічне обслуговування вагону № 56434517 становлять 2026,60 грн. без ПДВ, вагону № 62044543 - 2189,02 грн. без ПДВ, вартість подання-забирання вагону № 56434517 - 616,96 грн. без ПДВ, вагону № 62044573 - 616,96 грн. без ПДВ, загалом 6539,44 грн. з ПДВ.

Згідно залізничної накладної СМГС Стелл Кошице зі станції Ганиска оформлено перевезення вагонів залізничних, які мають більше двох осей (вагон № 55618573) одержувачу - ПрАТ "Південний ГОК", станція призначення - "Терни".

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 15.02.2019 (додаток Б, форма ВУ-25М) вагон № 55618573 був пошкоджений внаслідок розукомплектування, встановлена відсутність головної частини повітророзподільника та підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

10.02.2019 згідно з повідомленням № 9215 вагон № 55618573 прибув до "Експлуатаційне вагонне депо Ужгород" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 15.03.2019, складеного "Експлуатаційне вагонне депо Ужгород" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" при проведенні технічного огляду вагону № 55618573 встановлена необхідність встановлення головної частини.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №2624 від 25.03.2019.

За фактом виконаного ремонту вагону № 55618573 складено акт виконаних робіт 73/025 від 28.03.2019 (технічне обслуговування вагону № 55618573 становить 695,57 грн. з ПДВ) та акт № 74/025 від 28.03.2019 по технічному обслуговуванню та подаванню-забиранню вказаного вагону (873,98 грн. без ПДВ), всього 1744,35 грн. з ПДВ.

Згідно залізничної накладної СМГС Будамар Логистик а.с. Горарск зі станції Чиерна Н/Т оформлено перевезення вагонів залізничних, які мають більше двох осей (вагон № 56250251) одержувачу - ПрАТ "Південний ГОК", станція призначення - "Терни".

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 13.02.2019 (додаток Б, форма ВУ-25М) вагон № 56250251 був пошкоджений внаслідок розукомплектування, встановлена відсутність головної частини повітророзподільника та підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

15.02.2019 згідно з повідомленням № 3954 вагон № 56250251 прибув до "Експлуатаційне вагонне депо Ужгород" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 05.04.2019, складеного "Експлуатаційне вагонне депо Ужгород" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" при проведенні технічного огляду вагону № 56250251встановлена необхідність встановлення головної частини.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №7793 від 05.04.2019.

За фактом виконаного ремонту вагону № 56250251 складено акт виконаних робіт 24/025 від 16.04.2019 по технічному обслуговуванню та подаванню-забиранню вказаного вагону на суму 326,27 грн. без ПДВ за технічне обслуговування вагону та 2321,50 грн. без ПДВ за подавання та забирання вагону, всього 3177,68 грн. з ПДВ.

Згідно залізничної накладної № 37358892 від 23.02.2019 АТ "ДТЕК Західенерго" Бурштинська зі станції Бурштин оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон № 56177330, код вантажу 421195) одержувачу - ВЧДЕ-5 вагонне депо Коломия, станція призначення - "Хриплин".

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 07.02.2019 (додаток Б, форма ВУ-25М) вагон № 56177330 був пошкоджений внаслідок розукомплектування та підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

14.02.2019 згідно з повідомленням № 8541 вагон № 62044573 прибув до Підрозділу експлуатаційного вагонного депо Коломия регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 07.03.2019, складеного вагонним депо ПТО АТ "Українська залізниця" при проведенні технічного огляду вагону № 56177330 встановлена необхідність встановлення магістральної частини.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №5151 від 07.03.2019.

Згідно залізничних накладних № 37358827 від 23.02.2019 (вагон № 52267200), № 37358900 від 23.02.2019 (вагон № 56205560), № 37358850 від 23.02.2019 (вагон № 53146353) АТ "ДТЕК Західенерго" Бурштинська зі станції Бурштин оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях одержувачу - ВЧДЕ-5 вагонне депо Коломия, станція призначення - "Хриплин".

Факт пошкодження вказаних вагонів підтверджується актами про пошкодження вагона від 14.02.2019, від 17.02.2019, згідно яких вагони пошкоджені внаслідок розукомплектування, зокрема пошкоджену голову частину вагонів, встановлена необхідність технічного обслуговування із відчепленням.

Згідно з повідомленнями № 8559, № 8639, № 8641 вагони № 52267200, № 56205560, № 53146353 прибули до Підрозділу експлуатаційного вагонного депо Коломия регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

При проведенні технічного огляду вагонів № 52267200, № 56205560, № 53146353 встановлена необхідність встановлення головної частини, що підтверджується дефектними відомостями форми ВУ-22 від 06.03.2019, від 07.03.2019.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленнями № 5149 від 07.03.2019, № 5146 від 06.03.2019, № 5159 від 07.03.2019.

Згідно залізничних накладних № 37359007 від 23.02.2019 (вагон № 63161517, код вантажу 421195), № 37358918 від 23.02.2019 (вагон № 56863830, код вантажу 421195), № 37358926 від 23.02.2019 (вагон № 56871262, код вантажу 421195 ) АТ "ДТЕК Західенерго" Бурштинська зі станції Бурштин оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях одержувачу - ВЧДЕ-5 вагонне депо Коломия, станція призначення - "Коломия".

Факт пошкодження вказаних вагонів підтверджується актами про пошкодження вагона від 14.02.2019, від 17.02.2019, згідно яких вагони пошкоджені внаслідок розукомплектування, зокрема пошкоджену голову частину вагонів, встановлена необхідність технічного обслуговування із відчепленням.

Згідно з повідомленнями № 8542, № 8643, № 8558 вагони № 63161517, № 56863830, № 56871262 прибули до Підрозділу експлуатаційного вагонного депо Коломия регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

При проведенні технічного огляду вагонів № 63161517, № 56863830, № 56871262 встановлена необхідність встановлення головної частини, що підтверджується дефектними відомостями форми ВУ-22 від 07.03.2019.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленнями № 5168 від 07.03.2019, № 5165 від 07.03.2019, № 5169 від 07.03.2019.

Згідно залізничної накладної № 37358983 від 23.02.2019 АТ "ДТЕК Західенерго" Бурштинська зі станції Бурштин оформлено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на власних осях (вагон № 62240635, код вантажу 421195) одержувачу - ВЧДЕ-5 вагонне депо Коломия, станція призначення - "Коломия".

Відповідно до акту про пошкодження вагона від 19.02.2019 (додаток Б, форма ВУ-25М) вагон № 62240635 був пошкоджений внаслідок розукомплектування та підлягає технічному обслуговуванню з відчепленням.

19.02.2019 згідно з повідомленням № 8690 вагон № 62240635 прибув до Підрозділу експлуатаційного вагонного депо Коломия регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду.

Як вбачається з дефектної відомості форми ВУ-22 від 07.03.2019, складеної вагонним депо ПТО АТ "Українська залізниця" при проведенні технічного огляду вагону № 62240635 встановлена необхідність встановлення затяжки.

Завершення ремонтних робіт підтверджується повідомленням №5163 від 07.03.2019.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено, що внаслідок пошкодження вказаних вагонів були проведені ремонтні роботи по встановленню восьми головних частин повітророзподільників, дві магістральних частини та однією затяжки.

01.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод" (постачальник) укладено договір поставки № 710/16, за умовами якого позивачем придбано, зокрема згідно специфікації № 17 від 02.10.2017 головні частини повітророзподільників 270.023-1 за ціною 4310,88 грн. без ПДВ за 1 шт., затяжки горизонтальних важелів кр. 532.40.100-0сб за ціною 1150,00 грн. без ПДВ за 1 шт., магістральні частини 483.010-01 за ціною 4690,87 грн. без ПДВ за 1 шт.

Таким чином, загальна вартість головних частин повітророзподільника у кількості 8 шт. становить 41384,48 грн. з ПДВ, магістральної частини у кількості 2 шт. - 11258,09 грн. з ПДВ, затяжки у кількості 1 шт. - 1380 грн. з ПДВ.

Позивач вказував, що розмір завданої матеріальної шкоди складає загалом 119 986,38 грн., що становить вартість придбаних деталей у розмірі 75869,06 грн., витрати по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) у розмірі 29098,33 грн., витрати за подавання та прибирання вагонів у розмірі 15018,99 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004р. №856, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується "Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)".

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснювалось перевезення вантажних вагонів Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" за № 56434517, 62044573, 55618573, 56250251, 56177330, 56863830, 52267200, 56871262, 63161517, 56205560, 62240635, які перебували у позивача в користуванні (на праві оренди та власності) на підставі наступних правочинів: договору оренди залізничного рухомого складу № 226/13 від 27.08.2013, договору № 621/04 оренди залізничного рухомого складу від 23.12.2004, договору лізингу № 005-ФЛ від 05.03.2012, договору лізингу № 295-ФЛ від 25.06.2015, рамкового договору фінансового лізингу № 2844-FL від 04.10.2017, та оформленими до них актами про перехід прав власності та передачі майна.

При цьому, у графах 20 накладних на перевезення вагонів № 56434517, 62044573, 55618573, 56250251, 56177330, 56863830, 52267200, 56871262, 63161517, 56205560, 62240635 зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" є орендарем відповідних вагонів, а у графах 7 містяться заяви відправника щодо дозволу на використання відповідного вагона. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані вагони були прийняті відповідачем до перевезення без будь-яких зауважень та заперечень стосовно правових підстав заявлення їх позивачем до перевезення.

Вищенаведеними встановленими обставинами спростовуються доводи скаржника про те, що позивачем не подано жодних доказів правомірності володіння на будь-якому майновому праві вагонами, які здійснювали перевезення згідно залізничних накладних, як не надано доказів, що позивач використовував вказані вагони у своїй господарській діяльності, і суд апеляційної інстанції доводи скаржника відхиляє в силу приписів ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

Відповідно до п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015р. № 17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до п. 4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997р. (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001р.) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмів не обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Відповідно до п. 6.2.1. зазначеної Інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника являється пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставки такого вагону в склад поїзду.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) позивачем були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення.

Відповідно до п. 4.6. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Відповідно до п.п. 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, у зв`язку з розукомплектуванням вказаних вагонів останні направлені до структурних підрозділів регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

При цьому, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", а тому має місце розукомплектування вантажу.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113, сума збитків за пошкодження вагона складається з: витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 №551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, позивачем придбано деталей на загальну суму 54022,57 грн. та оплачено витрати на встановлення (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони, послуги подавання та розбирання вагонів на загальну суму 11461,47 грн., про що надано відповідні акти та платіжні доручення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що загальна сума витрат понесених позивачем на ремонт розукомплектованих вагонів складає загалом 65 484,04 грн., є доведеною позивачем та документально підтвердженою.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Положеннями статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Підставою відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Завдавання шкоди містить наступні елементи: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами та вина завдавача шкоди.

Протиправна поведінка (бездіяльність) відповідача полягає у незабезпеченні збереженості належного позивачу майна (вагонів); шкода полягає у пошкодженні складових частин вагонів та необхідності їх відновлення; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою полягає у недотриманні відповідачем обов`язку забезпечити збереженість майна під час здійснення перевезення.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

При цьому, відповідачем не було доведено ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача. Матеріали справи належних, допустимих доказів протилежного в розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України - не містять.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до п. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Відповідно до п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач несе відповідальність за збереження вантажу та відповідно матеріальну відповідальність, в межах понесених позивачем та доведених збитків у розмірі 65484,04 грн., які були задоволені судом першої інстанції, і з чим не погоджується скаржник в апеляційній скарзі, в межах доводів якої суд апеляційної інстанції і здійснює апеляційний розгляд.

Враховуючи наведене вище, керуючись ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку, що матеріалами справі підтверджується наявність у відповідача обов`язку відшкодувати позивачу понесені останнім збитки загалом у розмірі 65 484,04 грн., а тому вимоги позивача у наведеній частині є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а отже, підлягають задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування шкоди за пошкоджені вагони № 61079026, № 59600015, № 52595246, оскільки позивачем не надано підтверджуючих доказів перебування вказаних вагонів у користуванні (оренді) або власності позивача, що виключає стягнення з відповідача збитків у цій частині. У наведеній частині рішення суду першої інстанції учасниками спору не оскаржувалось.

Щодо доводів скаржника про те, що перевезення вагонів № 61079026, 55618573, 56250251 згідно залізничних накладних здійснювалось згідно з умовами Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС), яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, і в на підставі статті 46 та параграфу 1 статті 47 якої передбачено обов`язкове пред`явлення претензії перевізнику, чого позивачем не було дотримано - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на наступне.

Дійсно, Відповідно до частини 1 статті 315 Господарського кодексу України до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії.

Щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (частини 6 статті 315 ГК України).

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - "УМВС"), яка є чинною для України відповідно до Закону України "Про правонаступництво в Україні" та Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів.

Пунктом 1 статті 47 УМВС передбачено, що позов може бути пред`явлений тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія. Право пред`явлення позову на підставі цієї Угоди належить тій особі, яка має право пред`явити претензію до перевізника.

У пункті 2 статті 47 УМВС зазначено, що право пред`явлення претензії і позову виникає: про відшкодування за недостачу, пошкодження (псування) вантажу, а також за перевищення терміну доставки - з дня видачі вантажу одержувачу, щодо відшкодування за втрату вантажу - зі спливом 30 днів після спливу строку доставки; про повернення переплати провізної плати - з дня сплати провізних платежів; для інших вимог - з дня настання обставин, які стали підставою для їх пред`явлення.

Таким чином, статтею 46 та статтею 47 УМВС врегульовано обов`язковість пред`явлення претензії перевізнику стосовно вантажу.

В свою чергу, статтею 53 УМВС передбачено претензійне регулювання та пред`явлення позовів за втрату або пошкодження вагону, і якою передбачено, що право пред`явлення претензії та позову до перевізника за втрату або пошкодження вагону належить володільцю вагону (параграф 1), претензія пред`являється перевіднику, в веденні якого знаходився вагон в момент його пошкодження чи втрати (параграф 2), претендатель зобов`язаний прикласти до претензії документи, які обґрунтовують претензію (параграф 3).

Тобто, статтею 53 УМВС, якою передбачено претензійне регулювання та пред`явлення позовів саме за пошкодження вагону і яка підлягає застосуванню в контексті спірних правовідносин учасників спору щодо відшкодування збитків саме за пошкодження вагонів, не встановлено саме обов`язку особи щодо пред`явлення претензії до пред`явлення позову, а є її правом.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що стосовно відшкодуванні збитків по вагону № 61079026 судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Також, доводи скаржника про те, що судом першої інстанції всупереч ст. 119 Господарського процесуального кодексу України не було постановлено ухвали про відмову в продовженні процесуального строку на подачу відзиву, як безпідставно не було прийнято і відзив відповідача на позов, що призвело до порушення принципу рівності сторін, оскільки відповідач був позбавлений можливості оскаржити відповідне рішення в апеляційному порядку, а доводи та аргументи відзиву не були взяті до уваги при ухваленні рішення у даній справі - судом апеляційної інстанції відхиляються саме як підстава для скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Згідно ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1, 2 та 3 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано строк для запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивачем та відповідачем отримано 16.08.2019, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

27.09.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який направлено до суду поштовим зв`язком 25.09.2019, про що свідчать відомості поштового повідомлення № 412.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що ухвала Господарського суду міста Києва від 12.08.2019, якою було встановлено процесуальний строк на подачу відзиву на позов, булла отримана представником відповідача, зареєстрована у АТ «Укрзалізниця» 20.08.2019 за вхідним номером № Ц-28580/р/67-19, а також передана до юридичної служби Львівської залізниці (регіональної філії) 29.08.2019 за вх. № 4464, про що свідчать відмітки на копії примірника ухвали, який надано відповідачем.

В свою чергу, відповідачем до закінчення строку для подання відзиву не повідомлено суд першої інстанції про необхідність продовження строку для подання відзиву та/або доказів, відзив на позовну заяву направлено до суду лише 25.09.2019, в той час як отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі 16.08.2019

Згідно з відомостями квитанції та відбитками поштового штемпеля на описі вкладеного, відповідачем відзив на позовну заяву здано до відділення поштового зв`язку лише 25.09.2019, тобто з пропуском процесуального строку на подачу відзиву, що вірно встановлено судом першої інстанції. Жодних обґрунтованих та мотивованих доводів щодо поважності причин пропуску процесуального строку на подачу відзиву - скаржником не наведено і доказів в підтвердження таких обставин - не надано.

При цьому, оцінка вказаних обставин надана судом першої інстанції в оскаржуваному процесуальному рішенні, у зв`язку з чим відповідні доводи скаржника щодо судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19.

Також, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 було зупинено дію оскаржуваного рішення згідно з ч. 5 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України, а за наслідками апеляційного розгляду справи судом винесено постанову, а тому дія рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19 підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 255, 269, 271, 273, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19 - залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2019 у справі №910/10629/19.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.

5. Матеріали справи №910/10629/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала