ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.03.2020 Справа № 905/135/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Г.Є. Курило

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Прогрес", м.Маріуполь

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ

про стягнення інфляційних втрат у розмірі 16080,88грн та 3% річних у розмірі 4562,37грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 11.02.2020 оголошено перерву до 03.03.2020

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Прогрес", м.Маріуполь, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ про стягнення інфляційних втрат у розмірі 16080,88грн. та 3% річних у розмірі 4562,37грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання зобов`язань відповідачем, що встановлено рішеннями Господарського суду Донецької області від 25.02.2016 по справі №905/66/15, від 14.06.2017 по справі №905/1171/17, внаслідок чого просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні збільшення.

Ухвалою суду від 17.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/135/20; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

31.01.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання, за замістом якого останній просив розглянути справу на підставі наданих позивачем доказів без участі представника позивача, на даному документі відсутній підпис директора ТОВ Фірма «Прогрес» Н.І. Матчіної, про що канцелярією суду складений відповідний акт.

Ухвалою суду від 11.02.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 03.03.2020 о 10:20год.

Представники сторін у судові засідання не з`явились, про час, дату та місце судових засідань були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвал на їх юридичні адреси.

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що підтверджують факт отримання сторонами ухвал суду.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/66/15 від 25.02.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Прогрес» м.Маріуполь Донецької області до відповідача Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ Донецької області про стягнення основного боргу в сумі 59558,52грн, 3%річних в сумі 3025,25грн, інфляційних втрат в сумі 21441,06грн задоволені; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Прогрес», м.Маріуполь основний борг в сумі 59558,52грн, 3% річних в сумі 3025,25грн, інфляційні втрати в сумі 21441,06грн, витрати по оплаті судового збору в сумі 1720,50грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2016 у справі №905/66/15 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 25.02.2016 у справі №905/66/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України по справі №905/66/15 від 03.08.2016 в задоволені касаційної скарги ПАТ "Енергомашспецсталь" відмовлено.

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/66/15 від 25.02.2016 встановлено наступне:

21.11.2012 між юридичними особами: ПАТ «Енергомашспецсталь» (Замовник) і ТОВ Фірма «Прогрес» (Підрядник) укладено договір підряду № 09/1746, за умовами якого (пункти 1.1 - 1.2) Підрядник бере на себе зобов`язання на свій риск виконати відповідно до договору роботу по завданню Замовника, а Замовник зобов`язується її оплатити. Предмет підряду: реконструкція електросталеплавильного цеху з спорудженням комплексу ДСП-70. 1-ша черга. Електросталеплавильний цех. Внутрішньоцехові трубопроводи енергоносіїв.

Об`єм, характер і вартість робіт, передбачених в п. 1.2 цього договору, визначається Кошторисом, погодженим сторонами, а також Договірною ціною, що є невід`ємною частиною договору і підставою для проведення взаємних розрахунків (п.1.3).

У силу пункту 3.1 договору вартість і витрати по виконанню робіт визначаються згідно Кошторису.

Відповідно до пункту 1.4 договору загальна вартість робіт за даним договором становить 67156,00грн., окрім того ПДВ 13431,20грн.

У відповідності з договірною ціною до кошторису № 09/97.12 «Реконструкція електросталеплавильного цеху з спорудженням комплексу ДСП-70. 1-а черга. Електросталеплавильний цех. Внутрішньоцехові трубопроводи енергоносіїв» загальна вартість робіт на об`єкті складає 80587,20 грн.

Ціна договору визначається сумами договірних цін по етапам, системам або структурі робіт на підставі кошторисів та погоджених розрахункових параметрів.(п.1.5договору).

У пункті 4.4. договору сторони визначили, що Замовник проводить остаточний розрахунок за виконані роботи протягом 15 календарних днів за фактично виконаний об`єм після підписання форм КБ-2В, КБ-3 та отримання рахунку на оплату.

Сторонами договору підписані акти приймання виконаних робіт типової форми №КБ-2в №125 за грудень 2012 року, вартість робіт за яким становить 57389,52 грн, та №400 за квітень 2013 року, вартість робіт за яким становить 2169,00грн. Загальна вартість робіт, що прийняті за актами 59558,52грн.

Крім того, сторонами підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) типової форми № КБ-3 за грудень 2012 року та квітень 2013року на аналогічні суми.

Вищенаведені акти і довідки, які у відповідності до пункт 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами обліку, містять посилання на договір № 09/1746 від 21.11.2012, відповідають положенням пункту 8.3 договору, підписані уповноваженими посадовими особами сторін та скріплені печатками підприємств 28.12.2012 та 30.04.2013 відповідно. Виконані роботи прийняті позивачем без будь-яких зауважень та претензій щодо об`єму і якості та визначеної вартості.

Виходячи з викладеного, підписані сторонами документи є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № 09/1746 від 21.11.2012.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у передбаченому умовами договору порядку результати роботи позивачем на загальну суму 59558,52 грн. передані, а відповідачем прийняті.

Матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором підряду №09/1746 від 21.11.2012 в частині виконання робіт, строк виконання зобов`язання відповідача настав, тому відповідач зобов`язаний здійснити оплату вартості виконаних робіт, тоді як, матеріали справи не містять доказів у підтвердження оплати відповідачем суми заборгованості у розмірі 59558,52грн. Відповідно ПАТ «Енергомашспецсталь» в односторонньому порядку порушено взяті на себе зобов`язання за спірним договором в частині оплати вартості виконаних робіт у встановленому договором порядку.

Виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 59558,52грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також були заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3025,25 грн за період з 05.08.2013 по 14.04.2015 та інфляційні втрати в сумі 21441,06грн за період серпень 2013 року - лютий 2015 року.

Перевіривши наданий розрахунок за допомогою відповідної програми інформаційно-пошукової системи «Ліга», суд визнав його вірним, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 3025,25грн, інфляційних втрат в сумі 21441,06грн такими, що підлягають задоволенню.

В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Прогрес», Донецька область, м.Маріуполь, звернулось до господарського суду з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», Донецька область, м.Краматорськ про стягнення 3% річних у розмірі 3661,63грн, інфляційних витрат у розмірі 38117,45грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору підряду №09/1746 від 21.11.2012, рішення Господарського суду Донецької області №905/66/15 від 25.02.2016, внаслідок чого виникли підстави для нарахування 3% річних та інфляції.

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/1171/17 від 14.06.2017 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Прогрес», Донецька область, м.Маріуполь до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», Донецька область, м.Краматорськ про стягнення 3% річних у розмірі 3661,63грн, інфляційних витрат у розмірі 38117,45грн - задоволені частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Прогрес», м.Маріуполь заборгованість 3% річних у розмірі 3656,73грн, інфляційних витрат у розмірі 38007,72грн, судовий збір у розмірі 1600,00грн. В вимогах в частині стягнення 3% річних у розмірі 4,90грн та інфляційних витрат у розмірі 109,73грн відмолено.

Як було встановлено судом, сутність розглядуваного позову полягала у примусовому спонуканні відповідача до сплати 3% річних за період з 14.04.2015 по 30.04.2017 та інфляційних нарахувань за період 01.02.2015 по 30.04.2017 за порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором №09/1746 від 21.11.2012.

Заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 3661,63грн за період з 14.04.2015 по 30.04.2017, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку, що належний до стягнення розмір 3% річних за період з 14.04.2015 по 30.04.2017 становить 3656,73грн. В іншій частині вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 4,90грн задоволенню не підлягають.

Заявлені до стягнення інфляційні витрати у розмірі 38117,45грн за період з 01.02.2015 по 30.04.2017, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку, що належний до стягнення розмір інфляційних витрат за періоди з 01.02.2015 по 30.04.2017 становить 38007,72грн. В іншій частині вимоги про стягнення інфляційних витрат у розмірі 109,73грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.9 ст.129 Конституції України судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню на всій території України.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодесу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Господарського суду Донецької області від 25.02.2016 у справі №95/66/15 встановлений факт наявності у Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ перед Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Прогрес» м.Маріуполь за договором підряду №09/1746 від 21.11.2012 боргу у розмірі 59558,52грн, тому цей факт не повинен доводитися знову у відповідності зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач заборгованість за вказаним рішенням суду сплатив у повному обсязі 20.11.2019, що підтверджується платіжним дорученням №13369 від 20.11.2019 у сумі 85745,33грн.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 16080,88грн за період з 01.05.2017 по 19.11.2019 та 3% річних у розмірі 4562,37грн за період з 01.05.2017 по 19.11.2019 (з урахуванням періодів нарахування 3% річних та інфляційних встановлених рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/1171/17 від 14.06.2017).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку, що позивач при розрахунку не вірно визначив суму боргу, яка була стягнута рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/66/15 від 25.02.2016, а саме визначив суму боргу 59558,82грн замість 592258,52грн.

За здійсненим господарським судом перерахунком 3% річних сума 3% річних є більшою ніж заявлено позивачем.

Приймаючи до уваги, що позивач не скористався своїм правом щодо збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4562,37грн за період з 01.05.2017 по 19.11.2019.

Позивач також заявив до стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 16080,88грн за період з 01.05.2017 по 19.11.2019.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як вбачається з розрахунку, позивач нарахував інфляційні за період 01.05.2017 по 19.11.2019, проте, з вищевикладеного виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за листопад 2019 року, оскільки прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця.

З огляду на що суд доходить висновку, що розрахунок інфляційних нарахувань мав бути здійснений позивачем за період з травня 2017 року по жовтень 2019 року та склав суму інфляційних нарахувань у розмірі 14245,20грн, тому суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань частково.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Прогрес", м.Маріуполь до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ про стягнення інфляційних втрат у розмірі 16080,88грн та 3% річних у розмірі 4562,37грн, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (84306, Донецька обл., м.Краматорськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Прогрес" (87504, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Мартенівська, буд.16; ) інфляційне збільшення в розмірі 14245,20грн, 3% річних в розмірі 4562,37грн, витрати на оплату судового збору в розмірі 1750,18грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Прогрес" (87504, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Мартенівська, буд.16; ).

Відповідач - Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь" (84306, Донецька обл., м.Краматорськ; ).

У судовому засіданні 03.03.2019 підписано повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило