РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2020справа №910/17572/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/17572/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпортагротрейд» (21034, м. Вінниця, вул. М. Шимка, буд. 42; ідентифікаційний код 39995426)

до товариства з обмеженою відповідальністю «-Метелик-» (01105, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, буд. 5; ідентифікаційний код 32277345)

про стягнення 517 694,85 грн.,

без виклику учасників справи.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпортагротрейд» (далі - ТОВ «Імпортагротрейд») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «-Метелик-» (далі - ТОВ «-Метелик-») про стягнення: 323 180,96 грн. основного боргу, що утворився в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки сільськогосподарської техніки від 13.09.2018 №13/09/2018-01 (далі - Договір); 157 593,40 грн. пені; 13 493 грн. 3% річних та 23 427,49 грн. втрат від інфляції, а всього 517 694,85 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 13.09.2018 ТОВ «Імпортагротрейд» та товариством з обмеженою відповідальністю «Івниця» (17.10.2019 було змінено назву на ТОВ «-Метелик-») укладено Договір, відповідно до якого позивач зобов`язується поставити відповідачу сільськогосподарську техніку (далі - Товар) - глибокорозрихлювач КЕ7-400, новий в кількості 1 шт., а відповідач зобов`язується прийняти Товар, сплативши за нього визначені Договором грошові кошти;

- відповідно до пункту 2.1 Договору загальна вартість Товару, що поставляється, становить 573 180,96 грн., у тому числі ПДВ, що на дату укладення Договору дорівнювало 17 600 євро за курсом 32,5671 грн. за 1 євро;

- згідно з пунктом 2.2 Договору відповідач зобов`язувався здійснити оплату вартості Товару у такому порядку: перший платіж - 229 272,38 грн., що дорівнювало 7 040 євро відповідач оплачує по факту запуску техніки; другий платіж - 343 908,58 грн., що дорівнювало 10 560 євро, відповідач оплачує до 26.10.2018;

- на виконання умов Договору відповідно до акта приймання-передачі від 13.09.2018 ТОВ «Імпортагротрейд» було поставлено ТОВ «-Метелик-» Товар та підписано сторонами акт вводу в експлуатацію с/г техніки;

- позивачем було виконано умови Договору, проте зобов`язання відповідача щодо оплати вартості Товару було виконано лише частково та з порушенням встановлених Договором строків сплати;

- відповідно до банківських виписок акціонерного товариства «Укрексімбанк» за рахунком IBAN НОМЕР_1 ТОВ «Імпортагротрейд», відповідачем було сплачено лише 250 000 грн. (50 000 грн. - 07.11.2018; 50 000 грн. - 12.12.2018; 50 000 грн. - 01.02.2019; 50 000 грн. - 19.04.2019; 50 000 грн. - 30.08.2019);

- таким чином, станом на 09.12.2019 заборгованість ТОВ «-Метелик-» перед ТОВ «Імпортагротрейд» становить 323 180,96 грн.;

- рекомендованим листом від 17.12.2018 №380 було направлено відповідачу претензію №28 щодо погашення заборгованості за поставлений товар в сумі 473 180,96 грн., претензія була отримана відповідачем 22.12.2018;

- у відповідь на претензію ТОВ «-Метелик-» було сплачено частину боргу в сумі 150 000 грн. (50 000 грн. - 01.02.2019; 50 000 грн. - 19.04.2019; 50 000 грн. - 30.08.2019);

- 18.10.2019 надіслано відповідачу рекомендованим листом №407 повторну претензію №29 щодо погашення до 01.11.2019 заборгованості в сумі 323 180,96 грн. та пені в сумі 137 096,90 грн., проте відповідно до довідки ф-20 лист повернувся у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання, надіслана відповідачу вимога залишилась нерозглянутою;

- станом на 10.12.2019 (дата підписання позовної заяви) у ТОВ «-Метелик-» перед ТОВ «Імпортагротрейд» існує заборгованість у сумі 323 180,96 грн.;

- за прострочення виконання ТОВ «-Метелик-» зобов`язань за Договором позивачем нараховано 23 427,49 грн. втрат від інфляції, 13 493 грн. 3% річних та 157 593,40 грн. пені.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2019 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Імпортагротрейд» залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

02.01.2020 позивачем подано суду клопотання про усунення недоліків від 27.12.2019 на виконання ухвали суду від 19.12.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено:

- позивачу строк у п`ять днів:

Ч з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду);

Ч з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву для надання суду відповіді на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання вказаних документів відповідачу;

- відповідачу строк:

Ч у п`ять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження;

Ч у п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання суду: відзиву на позов в порядку статті 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання відзиву та доданих до нього документів позивачу; на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчених копій (для долучення до матеріалів справи) статуту; документів, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи;

Ч у п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив для надання суду заперечень на відповідь на відзив в порядку статті 167 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання зазначених документів позивачу.

Ухвалу суду від 10.01.2020 було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача.

Так, відповідно до рекомендованого повідомлення з штрихкодовим ідентифікатором №395 ухвалу від 10.01.2020 отримано відповідачем 16.01.2020.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Частинами восьмою і дев`ятою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Позивач 17.01.2020 подав суду для огляду оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви.

Судом оглянуто такі оригінали документів, встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій поданим оригіналам та листом від 22.01.2020 повернуто оригінали позивачу.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

13.09.2018 ТОВ «Імпортагротрейд» (постачальник) і товариством з обмеженою відповідальністю «Івниця» (17.10.2019 було змінено назву на ТОВ «-Метелик-»; покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов`язується поставити покупцю Товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену Договором грошову суму (пункт 1.1 Договору);

- найменування та кількість Товару: глибокорозрихлювач КЕ7-400, нова, в кількості 1 шт. (пункт 1.2 Договору);

- загальна вартість Товару, що поставляється згідно з Договором, становить 573 180,96 грн. (в тому числі ПДВ), що дорівнює 17 600 євро за курсом продажу євро на Міжбанківській валютній біржі (за інформацією сайту http://www.udinform.com показник «максимальний середній»), що становить 32,5671 грн. за 1 євро (пункт 2.1 Договору);

- покупець зобов`язується здійснити оплату вартості Товару, вказаного у пункті 2.1 Договору, в такому порядку: перший платіж - 229 272,38 грн. (в тому числі ПДВ), що дорівнює 7 040 євро (курс 32,5671 грн. за 1 євро) покупець оплачує за фактом запуску техніки; другий платіж - 343 908,58 грн. (в тому числі ПДВ), що дорівнює 10 560 євро (курс 32,5671 грн. за 1 євро) покупець оплачує до 26.10.2018 (пункт 2.2 Договору);

- сума в гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику, визначається шляхом множення грошового еквівалента вартості Товару в євро на курс продажу євро до гривні на Міжбанківській валютній біржі (за інформацією сайту http://www.udinform.com показник «максимальний середній»), який буде встановлений на день, що передує дню фактичної оплати вартості товару; сторони домовилися, що кінцева вартість товару та відповідно розрахунки за нього підлягають перерахунку пропорційно до зміни курсу продажу євро до гривні на момент купівлі постачальником валюти євро для проведення розрахунку зі своїм іноземним контрагентом за Товар, що є предметом Договору, у випадку збільшення або зменшення курсу продажу євро, за яким постачальником здійснюється купівля валюти євро для проведення розрахунку зі своїм іноземним контрагентом за Товар; відповідно до умов даного пункту: покупець у випадку збільшення курсу продажу євро до гривні на момент купівлі постачальником валюти євро для проведення розрахунку зі своїм іноземним контрагентом порівняно з курсом продажу євро до гривні, за яким покупцем було проведено оплату за Товар, покупець зобов`язаний протягом 5 банківських днів доплатити різницю, що виникла; постачальник при зменшенні курсу продажу євро до гривні на момент купівлі постачальником валюти євро для проведення розрахунку зі своїм іноземним контрагентом порівняно з курсом євро до гривні, за яким покупцем було проведено оплату за Товар, зобов`язаний на вимогу покупця повернути покупцю різницю у вартості Товару, що виникла (пункт 2.3 Договору);

- у випадку пред`явлення претензії або позову у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати товару, постачальник має право вимагати від покупця оплати суми боргу в гривнях, яка визначається шляхом множення грошового еквівалента суми боргу в євро на вищий із курсів продажу євро на Міжбанківській валютній біржі (за інформацією сайту http://www.udinform.com показник «максимальный средний»), які діяли на день, що передував одному із зазначених днів: день пред`явлення претензії; день подання позову; останній день, коли зобов`язання щодо оплати мало бути виконаним; день укладення Договору (курс зазначений в пункті 2.1 Договору) (пункт 2.7 Договору);

- Товар повинен бути поставлений покупцю до 17.09.2018; термін поставки може бути перенесений за домовленістю сторін (пункт 3.1 Договору);

- умови поставки: самовивіз Товару покупцем зі складу постачальника в с. Івниця Андрушівського району Житомирської області (пункт 3.2 Договору);

- сторони домовилися, що покупець разом з представником постачальника, за бажанням останнього, мають право на території покупця строком до 3 (трьох) календарних місяців перевіряти та (або) проводити випробування Товару, доставленого покупцю за рахунок постачальника, якщо інше не визначено за домовленістю сторін, з метою підтвердження його відповідності без будь-яких додаткових витрат з боку покупця та без відписання та передачі права власності на такий Товар до моменту завершення випробування; даний пункт не звільняє покупця від обов`язку сплати вартості Товару в строки, визначені Договором (пункт 3.3 Договору);

- підписання акта приймання-передачі є доказом приймання Товару на дату підписання акта та відсутності будь-яких скарг або претензій покупця стосовно Товару, якщо інше не зазначено в акті приймання-передачі (пункт 5.2 Договору);

- покупець несе відповідальність за прострочення оплати вартості Товару, сплачуючи за кожний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від неоплаченої вартості товару за кожний день прострочення оплати; вартість Товару у такому випадку визначається за курсом продажу євро до гривні згідно з пунктом 2.7 Договору (пункт 7.1 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 9.1 Договору).

13.09.2018 позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату від 13.09.2018 №114 на суму 573 180,96 грн.

У 2018 році сторонами підписано та скріплено печатками юридичних осіб акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки та акт вводу в експлуатацію сільськогосподарської техніки.

Претензією від 17.12.2018 №28 позивач просив сплатити заборгованість у сумі 473 180,96 грн.

Вказану претензію отримано відповідачем 22.12.2018; поставлений Товар оплачено відповідачем частково на суму 250 000 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача (07.11.2018 - 50 000 грн.; 12.12.2018 - 50 000 грн.; 01.02.2019 - 50 000 грн.; 19.04.2019 - 50 000 грн.; 30.08.2019 - 50 000 грн.).

Претензією від 18.10.2019 №29 позивач просив сплатити наявну заборгованість у сумі 323 180,96 грн.

Зазначену претензію було надіслано відповідачу 18.10.2019, проте конверт повернуто позивачу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частинами першою і другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до абзацу другого пункту 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» якщо у договорі виконання грошового зобов`язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов`язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов`язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов`язання буде 1 серпня 2014 року.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

ВИСНОВКИ

Отже, оскільки позивачем було належним чином виконано умови Договору, Товар поставлено, введено його в експлуатацію, відповідач прийняв поставлений Товар без будь-яких зауважень, проте оплатив його частково, тому позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 157 593,40 грн. пені, 13 493 грн. 3% річних та 23 427,49 грн. втрат від інфляції за такі періоди:

з 26.10.2018 (нарахованих на 573 180,96 грн. заборгованості) по 07.11.2018 сума пені становить 6 783,95 грн., а 3% річних - 565 грн.;

з 07.11.2018 (нарахованих на 523 180,96 грн. заборгованості) по 12.12.2018 сума пені становить 18 060,49 грн., а 3% річних - 1 505 грн.;

з 12.12.2018 (нарахованих на 473 180,09 грн. заборгованості) по 01.02.2019 сума пені становить 23 801,61 грн., 3% річних - 1 983 грн., а втрат від інфляції - 8 555,10 грн.;

з 01.02.2019 (нарахованих на 423 180,96 грн. заборгованості) по 19.04.2019 сума пені становить 32 138,57 грн., 3% річних - 2 678 грн., а втрат від інфляції - 10 234,82 грн.;

з 19.04.2019 (нарахованих на 373 180,96 грн. заборгованості) по 30.08.2019 сума пені становить 47 235,51 грн., 3% річних - 4 079 грн., втрат від інфляції - 1 080,36 грн.;

з 30.08.2019 (нарахованих на 323 180,96 грн. заборгованості) по 09.12.2019 сума пені становить 29 573,27 грн., 3% річних - 2 683 грн., а втрат від інфляції - 3 557,21 грн.

Судом перевірено розрахунок сум пені, 3% річних і втрат від інфляції та періодів їх нарахування, та встановлено, що вони неправильні.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Згідно з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем при розрахунку сум пені та втрат від інфляції вказані положення не враховані.

Так, за перерахунком суду сума пені та періоди її нарахування становлять:

- 6 783,95 грн. з 26.10.2018 (оскільки останнім днем оплати 573 180,96 грн. є 25.10.2018) по 06.11.2018 (оскільки 07.11.2018 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 18 060,49 грн. з 07.11.2018 (нарахованих на 523 180,96 грн. заборгованості) по 11.12.2018 (оскільки 12.12.2018 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 23 801,61 грн. з 12.12.2018 (нарахованих на 473 180,09 грн. заборгованості (сума, зазначена позивачем у розрахунку)) по 31.01.2019 (оскільки 01.02.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 32 138,56 грн. з 01.02.2019 (нарахованих на 423 180,96 грн. заборгованості) по 18.04.2019 (оскільки 19.04.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 2 944,55 грн. з 19.04.2019 (нарахованих на 373 180,96 грн. заборгованості) по 26.04.2019 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені).

Таким чином, сума пені становить ?83 729,16? грн.

За перерахунком суду сума втрат від інфляції та періоди їх нарахування становить:

- 8 555,10 грн. з 12.12.2018 (нарахованих на 473 180,09 грн. заборгованості (сума, зазначена позивачем у розрахунку)) по 31.01.2019 (оскільки 01.02.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 10 234,82 грн. з 01.02.2019 (нарахованих на 423 180,96 грн. заборгованості) по 18.04.2019 (оскільки 19.04.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- -2 625,20 грн. з 19.04.2019 (нарахованих на 373 180,96 грн. заборгованості) по 29.08.2019 (оскільки 30.08.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 4 868,09 грн. з 30.08.2019 (нарахованих на 323 180,96 грн. заборгованості) по 09.12.2019 (дата, визначена позивачем у розрахунку).

Отже, сума втрат від інфляції становить ?21 032,81? грн.

За перерахунком суду сума 3% річних та періоди їх нарахування становлять:

- 612,44 грн. з 26.10.2018 (оскільки останнім днем оплати 573 180,96 грн. є 25.10.2018) по 07.11.2018 (оскільки 07.11.2018 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 1 505,04 грн. з 08.11.2018 (нарахованих на 523 180,96 грн. заборгованості) по 12.12.2018 (оскільки 12.12.2018 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 1 983,47 грн. з 13.12.2018 (нарахованих на 473 180,09 грн. заборгованості (сума, зазначена позивачем у розрахунку)) по 01.02.2019 (оскільки 01.02.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 2 678,21 грн. з 02.02.2019 (нарахованих на 423 180,96 грн. заборгованості) по 19.04.2019 (оскільки 19.04.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 4 079,43 грн. з 20.04.2019 (нарахованих на 373 180,96 грн. заборгованості) по 30.08.2019 (оскільки 30.08.2019 відповідачем сплачено 50 000 грн.);

- 2 682,84 грн. з 31.08.2019 (нарахованих на 323 180,96 грн. заборгованості) по 09.12.2019 (дата, визначена позивачем у розрахунку).

Таким чином, сума 3% річних становить ?13 541,43? грн.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 83 729,16? грн. пені та 21 032,81? грн. втрат від інфляції за розрахунком суду, та 13 493 грн. 3% річних за розрахунком позивача, оскільки суд відповідно до частини другої статті 237 ГПК України не може виходити за межі позовних вимог; у стягненні решти сум пені (??73 864,24? грн.) та втрат від інфляції (?2 394,68? грн.) слід відмовити.

Що ж до стягнення з відповідача 6 000 грн. витрат на правову допомогу, то слід зазначити таке.

Згідно з частинами першою і третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

31.10.2019 позивачем (клієнт) та адвокатським бюро «Опанасюк і партнери» (бюро) укладено договір №52/2019 про надання правової (правничої) допомоги, за умовами якого: клієнт надає бюро повноваження, зокрема, бути представником клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом, зокрема, позивачу (пункт 2.1 договору); розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах договору правову допомогу, визначається сторонами у сумі 6 000 грн. та підлягає сплаті протягом одного банківського дня, після підписання сторонами даного договору (пункт 3.1 договору).

Разом з тим, доказів оплати правової допомоги позивачем суду не подано, а відтак суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Імпортагротрейд» (21034, м. Вінниця, вул. М. Шимка, буд. 42; ідентифікаційний код 39995426) до товариства з обмеженою відповідальністю «-Метелик-» (01105, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, буд. 5; ідентифікаційний код 32277345) про стягнення 517 694,85 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «-Метелик-» (01105, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, буд. 5; ідентифікаційний код 32277345) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Імпортагротрейд» (21034, м. Вінниця, вул. М. Шимка, буд. 42; ідентифікаційний код 39995426): 323 180 (триста двадцять три тисячі сто вісімдесят) грн. 96 коп. основного боргу; 83 729 (вісімдесят три тисячі сімсот двадцять дев`ять) грн. 16 коп. пені; 21 032 (двадцять одну тисячу тридцять дві)? грн. 81 коп. втрат від інфляції; 13 493 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто три) грн. 3% річних і ?6 621 (шість тисяч шістсот двадцять одну) грн. 54 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.03.2020.

Суддя О.В. Марченко