ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 Справа № 917/2001/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еталон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінегретта"

про стягнення 86 548,98 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еталон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінегретта" про стягнення 86548,98 грн. боргу за договором купівлі-продажу № 031218/1 від 03.12.2018; а також 1921,00 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не оплатив товар, поставлений за видатковою накладною № 426 від 03.04.2019 р. на суму 86548,98 грн. та товарно-транспортною накладною № 804 від 03.04.2019р.

Відповідач у відзиві на позов (вхід. № 1705 від 11.02.2020) проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що він співпрацював з позивачем за договором на протязі 2018 року та січня - лютого 2019 р.; відповідач не отримував товар за вказаною у позові видатковою накладною № 426 від 03.04.2019 р. та товарно-транспортною накладною № 804 від 03.04.2019р.; підпис на видатковій накладній виконаний невідомо ким; товарно-транспортна накладна не містить відмітки про одержання товару відповідачем; на вказаних документах відсутні відтиски печатки відповідача (а.с.75-78).

Позивач подав відповідь на відзив (вхід. № 2527 від 02.03.2020), де зазначив, що:

- реалізація товару здійснювалась на складі продавця - ТОВ "Агро-Еталон" згідно видаткової накладної № 426 від 03 квітня 2019 року та товарно-транспортної накладної № 804 від 03 квітня 2019 року;

- ціна товару та його кількість були зазначені у видатковій накладній № 426 від 03 квітня 2019 року;

- строк дії Договору був продовжений ще на один рік - до 31.12.2019 року;

- на ТНН № 804 від 03 квітня 2019 року та у накладній № 426 від 03 квітня 2019 року є підпис водія транспортного засобу (DAF спецвантажний сідловий тягач-Е НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп-рефрежератор-Е НОМЕР_2 ), який прийняв товар. Цей транспортний засіб ТОВ «Вінегретта» замовляла для навантаження та перевозки до пункту розвантаження товару (місто Одесса), яблук Еолден Делішес 1 сорту у кількості 1 8 057 тон 500 кг на суму 86 676,00 гривень із ПДВ;

- заповнену товарно-транспортну накладну № 804 від 03 квітня 2019 року ТОВ "Агро-Еталон" отримала засобами електронного зв`язку від ТОВ «Вінегретта», на якій по факту завантаження та відправлення автомобіля, водієм транспортного засобу, представником головного бухгалтера, відповідальним за відправку товару та першим заступником ТОВ "Агро-Еталон" були поставлені підписи та печатка підприємства;

- згідно журналу вихідної кореспонденції ТОВ "Агро-Еталон" за 2019 рік відслідковується хід відправлення до ТОВ «Вінегретта» через поштове відділення № 29 місто Полтава товарно-транспортної накладної № 804 від 03.04.2019 року та видаткової накладної № 426 від 03.04.2019 року.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли, строк для їх подання закінчився.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 року даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

За ухвалою господарського суду від 22.11.2019 року залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі № 917/2001/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 17.12.2019р. (а.с.68).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.12.2019р., надіслана відповідачу на адресу: вул. Половка, буд. 64 офіс, 9 А, м. Полтава, Полтавська область, 36000, повернулася до суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата (а.с.50-52).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.12.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінегретта" зареєстроване за адресою: вул. Половка, буд. 64 офіс, 9 А, м. Полтава, Полтавська область, 36000 (а.с.26-27). На цей час вказані дані не змінилися.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 16.12.2019р. вважається врученою відповідачу.

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, суд 23.01.2020 повторно направив ухвалу від 16.12.2019р. на адресу відповідача та засновників відповідача (а.с.62-67).

Отже, суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Той факт, що відповідача було належно повідомлено про розгляд цієї справи підтверджується також поданням відповідачем відзиву на позов.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

В зв`язку з необхідністю подання сторонами доказів та пояснень щодо поданих відповідачем доказів про проведені оплати, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, прийняття рішення судом відклалося на строк, необхідний для дачі пояснень по справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Еталон" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінегретта" (відповідачем) укладено договір купівлі-продажу № 031218/1 від 03.12.2018 (далі - Договір; а.с.12-14).

Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених даним договором, позивач (продавець) зобов`язується передати у власність покупця (відповідача) товар, а покупець - прийняти та оплатити його вартість.

Згідно п. 2.1. Договору ціна товару зазначається сторонами у видаткових накладних на кожну партію товару.

Згідно п. 3.3. Договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється на складі продавця.

Згідно п. 3.4. Договору право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту приймання товару покупцем та підписання видаткових накладних.

Згідно п. 4.1. Договору покупець здійснює оплату за поставлений товар на умовах попередньої оплати.

Згідно п. 4.2. Договору покупець має право затримати оплату за поставлений товар щодо якого продавцем не надано оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних та рахунків-фактур до моменту їх отримання При цьому будь-яка відповідальність до покупця за порушення строків оплати не застосовується.

Згідно п.8.1. Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018 року

Згідно п.8.2 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії Договору за два тижні до закінчення строку його чинності. Договір вважається продовженим на ще один рік на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Позивач у позові посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу №031218/1 від 03.12.2018р. відповідачем був придбаний товар: яблука «Голден Делішес» 1 сорту, у кількості 18057,5 кг, за ціною 4,00 гривень за 1 кілограм; реалізація товару здійснювалась на складі продавця - ТОВ "Агро-Еталон" згідно видаткової накладної № 426 від 03.04.2019р. та товарно-транспортної накладної № 804 від 03.04.2019р.; ціна товару та його кількість були зазначені у видатковій накладній № 426 від 03.04.2019р.

В підтвердження вказаного позивач надав видаткову накладну № 426 від 03.04.2019 р. та товарно-транспортну накладну № 804 від 03.04.2019р. У видатковій накладній зазначено, що її підписала Губар А.М. за довіреністю № 1 від 03.04.2019р. На товарно-транспортній накладній № 804 від 03.04.2019р. відмітка та підпис відповідача про отримання товару відсутні (а.с.17, 18).

Відповідач у відзиві заперечує отримання товару за вказаною у позові видатковою накладною № 426 від 03.04.2019 р. та товарно-транспортною накладною № 804 від 03.04.2019р., зазначаючи, що підпис на видатковій накладній виконаний невідомо ким; товарно-транспортна накладна не містить відмітки про одержання товару відповідачем; на вказаних документах відсутні відтиски печатки відповідача.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За п.3.4. Договору право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту приймання товару покупцем та підписання видаткових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Як свідчить спеціальний витяг від 11.12.2019р. з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінкгретта" є Малько Максим Олександрович , він же є особою, уповноваженою представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори (а.с.26-27).

В підтвердження вказаного позивач надав видаткову накладну № 426 від 03.04.2019 р. та товарно-транспортну накладну № 804 від 03.04.2019р. У видатковій накладній зазначено, що її підписала Губар А.М. за довіреністю № 1 від 03.04.2019р. На товарно-транспортній накладній № 804 від 03.04.2019р. відмітка та підпис відповідача про отримання товару відсутні (а.с.17, 18).

Подана до позову копія довіреності № 1 від 03.04.2019 уповноважує директора Малько М. О. на отримання товару від ТОВ «Агро-еталон» (а.с.19).

Отже, надані позивачем видаткова накладна № 426 від 03.04.2019 р., товарно-транспортна накладна № 804 від 03.04.2019р. не є належним доказом набуття цивільних зобов`язань відповідачем, оскільки вони не підписані керівником відповідача - Малько М. О. та не посвідчені печаткою цього Товариства (а.с.17, 18).

Згідно з ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Видаткова накладна № 426 від 03.04.2019р. підписана Губар А. М., повноваження цієї особи не підтверджені довіреністю. В товарно-транспортній накладній № 804 від 03.04.2019р. стоїть відмітка та підпис про прийняття товару водієм ОСОБА_2 , повноваження цієї особи не підтверджені довіреністю. Відмітки про отримання товару відповідачем на товарно-транспортній накладній № 804 від 03.04.2019р. не проставлено.

Позивачем не надано суду довіреностей, які б підтверджували повноваження осіб на прийняття від імені відповідача товару, зазначеного у вказаних видатковій та товарно-транспортній накладних.

За ч. 8 ст. 19 Господарського кодексу України усі суб`єкти господарювання зобов`язані здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи.

Відповідно до частин першої та другої ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року N 996-XIV (зі змінами та доповненнями) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надана позивачем товарно-транспортна накладна № 804 від 03.04.2019р. не містять таких обов`язкових реквізитів первісних документів як посади осіб відповідача, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від імені відповідача.

Отже, дана товарно-транспортна накладна не є належним доказом надання послуг відповідачу згідно вимог законодавства.

Інших доказів в підтвердження факту надання послуг на вказану суму саме відповідачеві чи уповноваженому ним представнику позивач суду не надав.

Також, позивачем не надано жодних доказів наступного схвалення відповідачем правочину, вчиненого за вказаними видатковою накладною та товарно-транспортною накладною.

Посилання позивача у відповіді на відзив на те, що заповнену товарно-транспортну накладну № 804 від 03 квітня 2019 року ТОВ "Агро-Еталон" отримала засобами електронного зв`язку від ТОВ «Вінегретта», не підтверджено жодними доказами.

При цьому суд зазначає, що договором № 031218/1 від 03.12.2018 не передбачено узгодження сторонами умов поставки шляхом електронної пошти. Натомість, згідно з п. 8. 4 Договору зміни до нього можуть бути внесені шляхом оформлення додаткової угоди; а в п. 8.5 Договору вказано, що зміни та доповнення до нього мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

В п.3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз`яснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.). Наведе стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення правочину.

Відповідно до ч.3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Позивачем не доведено факту узгодження з відповідачем у встановленому порядку предмету поставки, кількість товару та ціну товару, стягнення вартості якого є предметом даного спору. В договорі ці відомості сторонами не узгоджувалися.

Також, позивачем не доведено факту узгодження з відповідачем ціни вказаного у видатковій накладній товару, не доведено факту отримання цього товару відповідачем та взяття відповідачем зобов`язань оплачувати цей товар, не доведено факту передачі товару саме відповідачу та прийняття цього товару відповідачем, а отже, й не доведено факту наявності заборгованості у відповідача перед позивачем на заявлену суму.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1921,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 11735 від 08.11.2019 (а.с.9).

Ці судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню, оскільки у позові судом відмовлено.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 10.03.2020.

Суддя Т. М. Безрук