ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1852/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

скаржники: (представник ПАТ "Харківська ТЕЦ-5") - Колесник К.А.(ордер ХВ №000151 від 07.03.2018);

(представник АТ "НАК"Харківська ТЕЦ-5") - Литвин П.В. (дов. №14-166 від 26.04.2019).

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2019

(суддя - Калініченко Н.В.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019

(Колегія суддів: Білецька А.М. - головуючий, Пушай В.І., Чернота Л.Ф.)

у справі за позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

про стягнення 44 998 757,79 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позивач, Акціонерне товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Відповідача, Публічного акціонерного товариства "Харківська Тец-5", про стягнення: 21 340 984,35 грн. пені, 2 484 009,29 грн. 3% річних, 8 010 553,42 грн. інфляційних втрат та 13 163 210,73 грн. штрафу.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

2. Рішенням господарського суду Харківської області від 24.09.2019 у справі № 922/1852/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3% річних у розмірі 2 484 009,29 грн., 8 010 553,42 грн. інфляційних втрат та 157 418,44 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 рішення господарського суду Харківської області від 24.09.19 у справі № 922/1852/19 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 42 780,38 грн. інфляційних втрат скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про стягнення 42 780,38 грн. інфляційних втрат відмовити.

4. Також вказаною постановою суду апеляційної інстанції серед іншого вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, с. Подвірки, ідентифікаційний код 05471230) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 156 788,77 грн. судового збору при зверненні з позовною заявою.

5. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:

5.1. Суд першої інстанції дійшов висновку щодо порушення Відповідачем умов договору постачання природного газу № 1011/17-ЕЕ від 28.04.2017 в частині здійснення своєчасних розрахунків за спожитий природний газ, у зв`язку з чим існує наявність правових підстав для стягнення нарахованих на суму простроченого виконанням зобов`язання 3 % річних в розмірі 2 484 009,29 грн. та інфляційних втрат в розмірі 8 010 553,42 грн. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивачем безпідставно заявлено до стягнення з Відповідача пені в розмірі 21 340 984,35 грн. та штрафу в розмірі 13 163 210,73 грн., нарахованих в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2002 у справі № Б-23/75-02.

5.2. Суд апеляційної інстанції дослідивши наданий ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" розрахунок сум, на які збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, дійшов висновку, що Позивачем безпідставно нараховані та заявлені до стягнення інфляційні втрати в розмірі 42 780,38 грн., тому позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 7 967 773,04 грн.

Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг

6. До Верховного Суду від Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" надійшла касаційна скарга у якій скаржник просить суд скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 в частині стягнення 156 788, 78 грн судового збору.

7. В обґрунтування підстав для часткового скасування постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у касаційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" наведено наступні доводи:

7.1. В частині розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції неправильно застосував приписи ч. 1 ст. 129 ГПК України.

8. Також до Верховного Суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла касаційна скарга у якій скаржник просить суд скасувати рішення попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

9. В обґрунтування підстав для часткового скасування рішень судів попередніх інстанцій і ухвалення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі у касаційній скарзі Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" наведено наступні доводи:

9.1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

9.2. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

10. До Верховного Суду від Відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу Позивача з проханням залишити без задоволення касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Провадження у Верховному Суді

11. Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2019 (Колегія суддів у складі: Булгакова І.В. (головуючий), Львов Б.Ю. та Селіваненко В.П.) відкрито касаційне провадження за касаційною приватного акціонерного товариства з "Харківська ТЕЦ-5" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 зі справи № 922/1852/19.

12. Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2020 (Колегія суддів у складі: Булгакова І.В. (головуючий), Львов Б.Ю. та Селіваненко В.П.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Харківської області від 24.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 зі справи №922/1852/19.

13. Ухвалою Верховного Суду від 13.02.2020 задоволено заяву суддів Булгакової І.В., Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П. від 13.02.2020 про самовідвід від розгляду касаційних скарг приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" та акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у справі № 922/1852/19.

14. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1852/19 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Жуков С.В. - головуючий (доповідач), Ткаченко Н.Г., Огороднік К.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2020.

15. Ухвалою Верховного Суду від 19.02.2020 прийнято справу № 922/1852/19 за касаційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до провадження колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду : Жукова С.В. - головуючий (доповідач), Ткаченко Н.Г., Огородніка К.М.; об`єднано в одне касаційні провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства з "Харківська ТЕЦ-5" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 (в оскаржуваній частині) у справі № 922/1852/19 та касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Харківської області від 24.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі № 922/1852/19; призначено розгляд касаційних скарг Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у справі № 922/1852/19 на 04 березня 2020 року.

Позиція Верховного Суду

16. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи та заперечення проти них, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" необхідно залишити без задоволення, а касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

17. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

18. Щодо доводів касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" колегія суддів зазначає наступне.

19. Судами попередніх інстанцій встановлено такі фактичні обставини справи:

19.1. Між сторонами у справі виникли правовідносини з договору купівлі-продажу природного газу № 1011/17-ЕЕ від 28 квітня 2017 року.

19.2. Матеріалами справи підтверджено, а Відповідачем не спростовано, що на виконання умов договору Позивачем передано у власність Відповідача природний газ за період травень-червень 2017 року на загальну суму 188 045 867,52 грн., у тому числі у травні 2017 року на суму 100 494 186,24 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі природного газу від 31 травня 2017 року, та у червні 2017 року на суму 87 551 681,28 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі природного газу від 30 червня 2017 року. Суди встановили, що акти приймання-передачі природного газу від 31 травня 2017 року та 30 червня 2017 року підписані уповноваженими особами та скріплені печатками у відповідності до вимог законодавства України.

19.3. Проте, оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк, визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 договору. Зазначені обставини не заперечувалися відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного провадження.

19.4. Пунктом 8.2 укладеного сторонами договору визначено, що у разі невиконання Відповідачем пункту 6.1 договору, Відповідач сплачує Позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

19.5. Господарським судом встановлено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 16.12.2002 порушено провадження у справі № Б-23/75-02 про банкрутство Державного підприємства "Харківська ТЕЦ-5" () та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. В процесі розгляду справи про банкрутство назва боржника змінювалася.

19.6. Справу про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" порушено до набрання чинності змін, внесених Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI та постанову про визнання боржника банкрутом на час прийняття оскаржених судових рішень не прийнято, застосуванню підлягає попередня редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

19.7. Предметом даного господарського спору є матеріально-правові вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 21 340 984,35 грн. пені, 2 484 009,29 грн. 3% річних, 8 010 553,42 грн. інфляційних втрат та 13 163 210,73 грн. штрафу, нарахованих за порушення відповідачем умов договору в частині несвоєчасної оплати спожитого природного газу за період з червня 2017 року по січень 2018 року.

20. Суди попередніх інстанцій з урахуванням всіх обставин справи, дійшли висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення пені в розмірі 21 340 984,35 грн. та штрафу в розмірі 13 163 210,73 грн. за неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань, які нараховані під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, оскільки неустойка (штраф, пеня) за невиконання грошових зобов`язань не нараховується в силу прямої заборони закону, незалежно від часу її виникнення.

21. Відповідно до частини 4 статті 12 Закону про банкрутство мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань.

22. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що частина 4 статті 12 Закону про банкрутство встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені протягом часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов`язаний з визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію. Тому неустойка за невиконання грошових зобов`язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на не нараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржнику, щодо якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство (аналогічний висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 по справі № 922/2781/18).

23. З урахуванням приписів частини 4 статті 12 Закону про банкрутство, та зважаючи на висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 по справі № 922/2781/18, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає обґрунтованою позицію судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення пені в розмірі 21 340 984,35 грн. та штрафу в розмірі 13 163 210,73 грн. за неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань, які нараховані під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

24. За таких обставин, є необґрунтованим довід касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" щодо того, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

25. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

26. Вказаний довід мотивований тим, що суди попередніх інстанцій не повно та всебічно розглянули всі обставини справи і ухвалили необґрунтоване рішення. Зокрема у касаційній скарзі Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на підтвердження відсутності розгляду всіх обставин справи щодо визначення порядку нарахування інфляційних втрат наводиться правова позиція, яка зафіксована у постанові Верховного Суду від 17.07.2018 по справі № 904/10242/17.

27. Суд апеляційної інстанції перевіривши розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що Позивачем не враховано п. 7 "Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунків індексів споживчих цін", затверджених наказом Державної статистики України від 01.07.2013 року № 190, згідно яких у публікаціях та офіційних повідомленнях дані щодо індексів споживчих цін наводяться з одним десятковим знаком після коми.

28. Проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду від 17.07.2018 по справі № 904/10242/17, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що у вказаному рішенні відсутній висновок щодо застосування п. 7 "Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунків індексів споживчих цін", затверджених наказом Державної статистики України від 01.07.2013 року № 190 при визначенні індексу споживчих цін з одним десятковим знаком після коми для розрахунку суми інфляційних втрат.

29. Разом з тим, у касаційній скарзі Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не спростовано висновок суду апеляційної інстанції про те, що Позивачем не враховано п. 7 "Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунків індексів споживчих цін" при розрахунку суми інфляційних втрат.

30. Враховуючи приписи ст. 300 ГПК України та вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги Позивача щодо того, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України.

31. Оскільки доводи касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є необґрунтованими, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про залишення вказаної касаційної скарги без задоволення.

32. Щодо доводу касаційної скарги Відповідача про те, що в частині розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції неправильно застосував приписи ч. 1 ст. 129 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

33. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

34. Суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 3% річних у розмірі 2 484 009,29 грн. залишив без змін, а в частині стягнення інфляційних втрат дійшов до висновку, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 7 967 773,04 грн.

35. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сума судового збору становить1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

36. 1,5 відсотка від суми задоволених позовних вимог судом апеляційної інстанції становить 156 776, 73 грн.

37. Натомість, суд апеляційної інстанції вирішив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, с. Подвірки, ідентифікаційний код 05471230) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 156 788,77 грн. судового збору при зверненні з позовною заявою.

38. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України при розподілі судових витрат у вигляді судового збору при зверненні з позовною заявою.

39. Наведене свідчить про обґрунтованість доводу касаційної скарги Відповідача про те, що в частині розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції неправильно застосував приписи ч. 1 ст. 129 ГПК України.

40. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 311 ГПК України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

41. Враховуючи неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України при розподілі судових витрат у вигляді судового збору при зверненні з позовною заявою, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі приписів ст. 311 ГПК України, дійшла до висновку про необхідність змінити постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі № 922/1852/19 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" судового збору при зверненні з позовною заявою.

42. Оскільки касаційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає залишенню без задоволення, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Позивача.

43. Щодо судових витрат Відповідача у вигляді судового збору за подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

44. При оскарженні рішення суду апеляційної інстанції в частині судових витрат судовий збір не сплачується, а тому Відповідач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення сплаченого ним судового збору. Відсутність у матеріалах справи вказаного клопотання унеможливлює повернення судового збору судом касаційної інстанції (аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 914/633/18).

Керуючись ст. ст. 240, 296, 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" задовольнити частково.

3. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі № 922/1852/19 змінити в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 156 788,77 грн. судового збору при зверненні з позовною заявою.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, с. Подвірки, ідентифікаційний код 05471230) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 156 776,73 грн. судового збору при зверненні з позовною заявою.

5. В решті постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі № 922/1852/19 залишити без змін.

6. Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

Н.Г. Ткаченко