ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. Справа№ 911/445/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від першого позивача - представник не прибув;

від другого позивача - Цурка Н.О., адвокат, ордер серії КС №442176 від 03.01.20;

від відповідача - Гринчук О.Ю., адвокат, ордер серії КВ №806937 від 28.02.20;

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.01.2020 про призначення повторної судової експертизи та зупинення провадження у справі №911/445/19 (суддя Антонова В.М., повний текст складено - 31.01.2020) за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" та товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" до приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної організації (установа, заклад) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" про стягнення 1 453 801 011,90 грн.

встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2020 у справі №911/445/19 призначено повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України у іншому складі експертів. На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1) В якій сумі відповідно до розрахункових документів банку підтверджується загальний розмір наданого кредиту згідно з договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2016 (з додатковими угодами до нього) за період з 27.02.2016 по 30.11.2018 (включно) та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо?

2) В якій сумі відповідно до розрахункових документів позичальника та окремо банку підтверджується загальний розмір погашених процентів за кредит згідно з договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2016 (з додатковими угодами до нього) за період з 27.02.2016 по 30.11.2018 (включно) та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо?

3) В якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком по поверненню основної суми боргу згідно з договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2016 (з додатковими угодами до нього) за період з 27.02.2016 по 30.11.2018 (включно) та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо?

4) В якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком зі сплати процентів за кредит згідно з договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2016 (з додатковими угодами до нього) за період з 10.08.2016 по 30.11.2018 (включно) та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо?

5) В якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком зі сплати процентів за кредит згідно з договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2016 (з додатковими угодами до нього) за період з 10.08.2016 по 12.12.2018 (включно) та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо?

6) В якій сумі підтверджується загальний розмір заборгованості позичальника перед банком зі сплати процентів за кредит згідно з договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2016 (з додатковими угодами до нього) за період з 13.12.2016 по 12.12.2018 (включно) та в розмірі кожного траншу видачі кредитних коштів окремо, за умови, що процент за користування кредитом у цей період складає 3% річних?

7) Чи відповідає вказаний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між зазначеними сторонами договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2016 (з додатковими угодами до нього) та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

Також, вказаною ухвалою витребувано у публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" та товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" наступні документи:

- виписки по всім рахункам, що відкриті приватному акціонерному товариству "Білоцерківська теплоелектроцентраль" у публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та кредит", за період з 27.02.2006 по дату надання виписки, в тому числі, але не виключно, по рахункам № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_14;

- копії всіх звернень публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" та/або третіх осіб (в тому числі поручителів, іпотекодавців, заставодавців), що стосуються договору про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2006, в тому числі, але не виключно вимог, листів, претензій, повідомлень, заяв, клопотань, кредиторських вимог тощо;

- належним чином засвідчені копії договорів, згідно з якими здійснюється забезпечення виконання зобов`язань приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" за договором про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2006, в тому числі, але не виключно, договору поруки № 379 від 31.08.2015, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ";

- належним чином засвідчені копії всіх звернень Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (в тому числі, але не виключно вимог, листів, претензій, повідомлень, заяв, клопотань, кредиторських вимог тощо) до всіх поручителів та майнових поручителів за договорами, згідно з якими здійснюється забезпечення виконання зобов`язань Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" за договором про мультивалютну кредитну лінію №1048м-01-06 від 27.02.2006, в тому числі, але не виключно, товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Р ЕНД Р КОММОДІТІЗ" за договором поруки № 379 від 31.08.2015.

Окрім наведеного, провадження у справі №911/445/19 на час проведення повторної судової економічної експертизи було зупинено.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки попередній висновок експерта складений без урахування всіх документів, необхідних для дослідження обставин, які входять до предмета доказування у даній справі, необхідним є призначення повторної судової економічної експертизи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, другий позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до Господарського суду Київської області для продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі апелянт заперечує необхідність призначення повторної судової експертизи та вказує, що фактично призначена експертиза є новою, оскільки витребування нових документів свідчить про дослідження нових об`єктів.

В судовому засіданні представник апелянта - другого позивача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перший позивач та третя особа не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від першого позивача та третьої особи до суду не надійшло.

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представників вказаних осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому, в силу приписів статті 99 Господарського процесуального кодексу України господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Відповідно до пункту 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція), повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи (п. 15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Отже, підставою для призначення повторної судової експертизи є визнання висновку експерта необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Так, 21.11.2019 комісією експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було складено висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи №14336/14337/19-72/30641-30644/19-7.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний експертний висновок зроблений на підставі недостатніх матеріалів, враховуючи наступне.

Згідно з умовами кредитного договору проценти, нараховані на кредит, що відображені на рахунку № НОМЕР_10 , обліковуються на двох рахунках - № НОМЕР_11 та НОМЕР_15. На вказані рахунки повинно також здійснюватися погашення процентів.

На диску, наданому позивачем, міститься виписка по рахунку НОМЕР_15 за період з 27.02.2006 по 16.01.2019. Також, у матеріалах справи наявна виписка по рахунку № НОМЕР_11 за період з 27.02.2006 по 31.12.2006. Разом з тим, виписка по рахунку № НОМЕР_11 за період з 01.01.2007 по 16.01.2019 відсутня.

Отже, експертизу було проведено за відсутності виписки за вказаний період.

Крім цього, із експертного висновку вбачається, що при визначенні суми наданого кредиту експерти, окрім виписки по рахунку № НОМЕР_10 , використовували виписки по рахункам № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 .

В свою чергу, на диску, що міститься в матеріалах справи, наявна виписка по рахунку № НОМЕР_10 , проте виписки по двом іншим вказаним рахункам (№ НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 ) відсутні.

Враховуючи наведене, експертний висновок №14336/14337/19-72/30641-30644/19-7 складено на підставі неповних матеріалів, що відповідно є підставою для призначення повторної судової експертизи.

Стосовно доводів апелянта про те, що фактично призначена експертиза є новою, оскільки витребування нових документів свідчить про дослідження нових об`єктів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, витребування судом додаткових матеріалів, необхідних для призначення експертизи, жодним чином не свідчить про дослідження нових об`єктів, оскільки у даному випадку об`єктом дослідження є виконання зобов`язань сторонами за кредитним договором (видача кредиту, нарахування відсотків, оплата боржником кредитних коштів), а банківські виписки, в свою чергу, не можуть вважатися об`єктами дослідження, оскільки є всього лиш додатковими матеріалами за допомогою яких досліджується безпосередньо сам об`єкт.

Отже, вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

З огляду на все вищевикладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Стаття 228 Господарського процесуального кодексу України передбачає такий вид зупинення провадження у справі як факультативний, тобто необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення судової експертизи.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою у даній справі було призначено судову експертизу і, оскільки для її проведення матеріали справи направляються до судово-експертної установи, а тому у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно скористався правом, наданим йому пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України та зупинив провадження у справі у зв`язку з призначенням судової експертизи.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника - другого позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 28.01.2020 про призначення повторної судової експертизи та зупинення провадження у справі №911/445/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - другого позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 10.03.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова