номер провадження справи 27/233/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 Справа № 908/3337/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Комунального підприємства "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 74, ідентифікаційний код юридичної особи 24511679)

до відповідача: Приватного підприємства "ИМАКС" (71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Софійська, 32, кв. 84, ідентифікаційний код юридичної особи 34748081)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Бердянська міська рада Запорізької області (71118 Запорізька область м. Бердянськ, пл. Єдності, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 20525153)

про розірвання договору оренди комунального майна від 01.01.2018 № 19

представники сторін

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства "ИМАКС" про розірвання договору оренди комунального майна від 01.01.2018 р. № 19, розташованого за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 74, (нежитлові приміщення першого поверху №№ 101-105, I, II, в нежитловій будівлі (літ. С.с1)), загальною площею 670,1 кв.м, укладеним між комунальним підприємством "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради БМР (вул. Мелітопольське шосе, 74 м. Бердянськ, Запорізька область, 71101, р/р НОМЕР_1 в ЗРУ АТ КБ " ПриватБанк", МФО 313399, ) та приватним підприємством "ИМАКС" (вул. Софійська, 32 кв. 84, м. Бердянськ, 71108, п/р НОМЕР_2 ПАТ КБ "Приватбанк" філія "Запорізьке РУ", МФО 313399).

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 29.11.2019 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3337/19 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 03.12.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків в термін не пізніше 20.12.2019.

18.12.2019 на адресу суду від Комунального підприємства "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради надійшли докази усунення недоліків позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду від 03.12.2019.

Ухвалою суду від 20.12.2019 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3337/19, присвоєно справі номер провадження 27/233/19 та призначено підготовче засідання на 13.01.2020.

Справа № 908/3337/19 розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.01.2020 підготовче засіданні на підставі ст. 183 ПК України було відкладено на 12.02.2020.

Ухвалою суду від 12.02.2020, відповідно до ст. 185 ГПК України, підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 26.02.2020.

У судовому засіданні 26.02.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник Комунального підприємства "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. 25.02.2020 представник позивача надіслав на адресу суду письмове клопотання № 49 від 20.02.2020 (вх. № 4134/08-08/20 від 25.02.2020) щодо розгляду справи без участі представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, для дослідження доказів доданих до позовної заяви направив оригінали документів на підставі яких було заявлено позов.

Клопотання позивача прийнято судом.

Представник третьої особи у судове засідання 26.02.2020 не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа була повідомлена своєчасно та належним чином шляхом направлення на її адресу відповідних ухвал суду. В матеріалах справи міститься заява третьої особи № 01-0179/48-1 від 16.01.2020 про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, письмового відзиву не надано. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи - Приватного підприємства "ИМАКС" Є: 71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Софійська, 32, кв. 84, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

В матеріалах справи містяться оригінали рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, а саме ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.12.2019, яке не отримано відповідачем у зв`язку із закінчення терміну зберігання та ухвали про відкладення підготовчого засідання від 13.01.2020, яке не отримано відповідачем та повернулося на адресу суду з відміткою засобу поштового зв`язку - інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення - адресат відсутній за даною адресою.

При цьому суд зважає на положення ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п. 4 та 5 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, за відсутністю відповідача та позивача.

Розглянувши матеріали справи та фактичні обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

01.01.2018 року між Комунальним підприємством "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради (орендодавець) та Приватним підприємством "ИМАКС" (орендар) укладено договір оренди комунального майна № 19.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху №№ 101-105, І, ІІ, в нежитловій будівлі (літ. С, с1), що знаходиться на балансі Комунального підприємства "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради, загальною площею по внутрішньому обміру 670,1 кв.м., згідно зі звітом про оцінку майна, розміщеніф за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 74, вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна і становить за оцінкою 370727 грн. без урахування ПДВ, виконаного станом на 31.10.2017 суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Юридична компанія «Юрстандарт».

Майно передається в оренду з метою використання під склад.

Майно передається в оренду на підставі п.п. 1.3.2 пункту 1.3 Тішення тридцять четвертої сесії Бердянської міської ради VII скликання від 26.10.2017 № 5 «Про майнові питання» та протоколу від 15.12.2017 засідання постійно діючої конкурсної комісії на право оренди майна комунальної власності.

Згідно п. 2.1 договору вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами договору та Акта здачі-приймання вказаного майна.

Пунктом 3.1.1 договору сторони узгодили, що орендна плата установлюється у грошовій формі та перераховується на і розрахунковий рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяці з урахуванням індексу інфляції з початку строку оренди.

Відповідно до п. 3.2 договору відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою податку на землю, проводиться орендарем щомісячно із розрахунку вартості 1 кв.м, згідно грошової оцінки землі.

У разі, якщо плата за землю буде змінена в установленому порядку, орендодавцем проводиться перерахунок відшкодування податку на землю без укладання додаткової угоди з орендарем.

Згідно п. 3.4 договору у випадку неперерахування орендної плати та відшкодування вартості податку на землю або перерахування їх після останнього банківського дня поточного місяця, або не в повному обсязі, орендодавцем нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожний день прострочення виконання (включаючи день оплати).

Пеня (штрафні санкції) нараховується протягом всього періоду прострочення платежу до моменту повного виконання зобов`язання (зокрема, погашення заборгованості).

Відповідно до п. 5.2 договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцеві орендну плату.

Згідно п. 5.3 договору орендар зобов`язується згідно до п. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про плату за землю» відшкодовувати орендодавцю витрати пов`язані із сплатою податку на землю на котрій знаходяться орендовані нежитлові приміщення.

Як зазначає позивач в позові та згідно розрахунку заборгованості по орендній платі, пені та податку на землю, за Приватним підприємством "ИМАКС" міститься заборгованість по орендній платі в розмірі 22 092 грн. 46 коп., заборгованість по пені в розмірі 2 762 грн. 64 коп., заборгованість по відшкодуванню витрат зі сплати податку на землю в розмірі 19 875 грн. 48 коп.

Взяті на себе зобов`язання за договором оренди комунального майна від 01.01.2018 № 19 відповідач не виконує належнім чином, а саме - не вносить орендну плату в строки визначені договором та не проводить відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою податку на землю, що спричиняє істотну шкоду інтересам підприємства, оскільки підприємство своєчасно та в повному обсязі проводить нарахування та проводить платежі до бюджету по взятим податковим зобов`язанням.

Відповідач здійснював платежі з орендної плати та пені до 31.12.2018, відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою податку на землю до 30.10.2018, після чого припинив виконувати умови договору оренди в частині внесення обов`язкових платежів.

За період дії договору оренди комунального майна від 01.01.2018 р. № 19 відповідачу з 01.01.2018 по 30.10.2019 було нарахована орендна плата - 44 663 грн. 20 коп. за період з 01.01.2019 по 30.10.2019, сплачено - 22 570 грн. 74 коп.; нарахована пеня - 2 762 грн. 64 коп. за період з 01.01.2019 по 30.10.2019, сплачено 1 грн. 95 коп. та нараховано відшкодування витрат зі сплати податку на землю - 33 537 грн. 15 коп. за період з 01.11.2018 по 30.10.2019, сплачено - 13 661 грн. 67 коп.

Відповідно до бухгалтерської довідки позивача від 20.02.2020, заборгованість відповідача по орендній платі складає 31 071 грн. 55 коп., заборгованість по відшкодуванню податку на землю - 60 285 грн. 24, по пені - 4 369 грн. 34 коп.

Отже, свої зобов`язання за договором оренди комунального майна № 19 від 01.01.2018 орендар не виконує належним чином.

Позивач звертався до відповідача з претензіями № 47 від 26.03.2018 та № 192 від 01.11.2019, щодо оплати заборгованості.

Однак, претензії позивача залишилися відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 10.1 договору строк його дії визначено з 01.01.2018 до 30.11.2020.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормою ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов`язок Орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України). Статтею 286 ГК України унормовано, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України). Орендна плата встановлюється в грошовій формі ( ч. 3 ст. 286 ГК України). Строки внесення орендної плати визначаються в договорі формі (ч. 4 ст. 286 ГК України), про що сторони диспозитивно домовилися у розділі 3 договору.

Стаття 651 ЦК України містить підстави для зміни та розірвання договору, а саме: за згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом.

За приписами ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав передбачених законодавчими актами України, а саме: з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 ГК України.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Згідно частини першої статті 284 ГК України орендна плата з урахуванням її індексації віднесена до істотних умов договору оренди, а обов`язок з її сплати є основним обов`язком орендаря відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відтак, договір оренди може бути розірваний судом, у зв`язку з тим, що орендодавець позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору - можливості своєчасного отримання орендної плати.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідач не виконав свої договірні зобов`язання щодо сплати орендної плати за період з 01.01.2019 по 31.01.2020, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з орендної плати в сумі 31 071 грн. 55 коп.

Пунктом 10.6 договору сторони узгодили, що достроково дія договору оренди припиняється у випадку порушення строків внесення орендної плати більше, ніж на два місяці.

Пунктом 4.1 Рішення шістдесят сьомої сесії Бердянської міської ради VII скликання «Про майнові питання» дозволено розірвати оренди комунального майна від 01.01.2018 р. № 19, розташованого за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 74, площею 670,10 кв.м, укладений з приватним підприємством « Имакс» у зв`язку із порушенням строків внесення орендної плати більше ніж 2 місяці.

Як вбачається з наданих розрахунків заборгованості з орендної плати, період за який відповідачем не вносилася оплата - більше ніж два місяці, а саме з 01.01.2019 по 31.01.2020, а з відшкодування податку на землю з 01.01.2019 по 31.01.2020.

Оскільки несплата орендних платежів є істотним порушенням умов договору оренди, а матеріалами справи підтверджена несплата відповідачем орендної плати протягом вище зазначеного періоду, позовна вимога про розірвання договору є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі "Горнсбі поти Греції" зазначено: "…Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним - і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 1 921 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради, м. Бердянськ, Запорізька область до Приватного підприємства "ИМАКС", м. Бердянськ, Запорізька область задовольнити.

Розірвати договір оренди комунального майна від 01.01.2018 № 19, розташованого за адресою: м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 74, (нежитлові приміщення першого поверху №№ 101-105, I, II, в нежитловій будівлі (літ. С.с1), загальною площею 670,1 кв.м, укладеним між Комунальним підприємством "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради БМР (вул. Мелітопольське шосе, 74 м. Бердянськ, Запорізька область, 71101, р/р НОМЕР_1 в ЗРУ АТ КБ " ПриватБанк", МФО 313399, ) та Приватним підприємством "ИМАКС" (вул. Софійська, 32 кв. 84, м. Бердянськ, 71100, п/р НОМЕР_2 ПАТ КБ "Приватбанк" філія "Запорізьке РУ", МФО 313399).

Стягнути з Приватного підприємства "ИМАКС" (71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Софійська, 32, кв. 84, ідентифікаційний код юридичної особи 34748081) на користь Комунального підприємства "Міськспецексплуатація" Бердянської міської ради (71101 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мелітопольське шосе, 74, ідентифікаційний код юридичної особи 24511679) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 05.03.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова