ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

03 березня 2020 року Справа № 915/919/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали заяви ліквідатора ТОВ «Зерноторговая компанія «Промінь» арбітражного керуючого Шибко О.Л. №02-01/6 від 27.01.2020 у справі №915/919/18

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноторговая компанія "Промінь", вул. Пушкінська, 12, м. Миколаїв, 54030,

кредитор: Головне управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

ліквідатор: арбітражний керуючий Шибко Олександр Леонідович, вул. Лягіна, 4/9, м. Миколаїв, 54001

за участі представників учасників справи:

від кредитора: не з`явився,

від банкрута: не з`явився,

ліквідатор не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2020 ліквідатором ТОВ «Зерноторговая компанія «Промінь» арбітражним керуючим Шибко О.Л. подано до господарського суду заяву №02-01/6 від 27.01.2020 про скасування запису, внесеного приватним нотаріусом Душейко О.М. 22.12.2018 №1022399; зміна місцезнаходження та зобов`язання державного реєстратора внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заявою від 27.01.2020 ліквідатор ТОВ «Зерноторговая компанія «Промінь» арбітражний керуючий Шибко О.Л. просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі.

Ухвалою суду від 31.01.2020 судове засідання для розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Зерноторговая компанія "Промінь" арбітражного керуючого Шибко О.Л. призначити на 03 березня 2020 року о 11:00 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у її задоволені з наступних підстав.

Ухвалою суду від 03.09.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерноторговая компанія "Промінь" (вул. Пушкінська, 12, м. Миколаїв, 54030, ), введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 27.12.2018 включно.

Постановою суду від 24.01.2019 ТОВ "Зерноторговая компанія "Промінь" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.01.2019 № до реєстру 22.12.2018 внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах за №1022399: зміна місцезнаходження. Згідно даних реєстру адреса місцезнаходження ТОВ "Зерноторговая компанія "Промінь": м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 13.

Ліквідатором Шибко О.Л. встановлено, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 13 знаходиться шестиповерховий багатопід`їздний житловий будинок. Лист ліквідатора від 25.02.2019 поштовим відділенням повернуто з позначкою «не розыскан».

Обставини внесення відомостей про зміну місцезнаходження боржника після відкриття провадження у справі про банкрутство та відсутність боржника за зазначеною в реєстрі юридичною адресою стали підставами для звернення ліквідатора до суду з даною заявою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною третьою ж статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства прямо визначено, що до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство надсилаються тільки матеріали справ, в яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами.

Положення цієї норми слід тлумачити в контексті тієї мети, для досягнення якої законодавцем введено цю норму, а саме - ефективне вирішення всіх спорів щодо формування ліквідаційної маси банкрута шляхом консолідації в провадженні суду, який розглядає справу про банкрутство відповідних майнових спорів, стороною в яких є боржник з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Верховний Суд України пояснює це тим, що Закон про банкрутство передбачає "концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів" (таку правову позицію викладено Верховним Судом в постановах від 20.02.2019 в справі № 910/10829/17 та від 19.06.2018 у справі №908/4057/14).

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Позивач просить суд скасувати запис внесений приватним нотаріусом 22.12.2018 за №1022399 про зміну місцезнаходження юридичної особи - ТОВ «Зерноторговая компанія «Промінь» посилаючись на наступне:

- зміна адреси відбулася під час процедури розпорядження майном;

- кореспонденцію, що надіслана банкруту за новою адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 13 повернуто з позначкою «не розыскан»;

- згідно ст. 93 Цивільного кодексу України місцем реєстрації юридичної особи повинна бути адреса фактичного місця ведення діяльності чи розташування офісу, з якого здійснюється щоденне керування.

- зазначені обставини порушують інтереси кредиторів та інших можливих учасників справи про банкрутство.

З зазначеного витікає, що звернення ліквідатора до суду з даною заявою покликано необхідністю захисту прав не у сфері публічно-правових відносин, а майнових прав банкрута, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства, та має вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (із змінами та доповненнями) (далі - Закон), для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; 3) реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські об`єднання, політичні партії, тощо.

Проте, позивачем, на підтвердження позовних вимог не надано судового рішення про скасування рішення засновників відповідача або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів цієї юридичної особи.

(Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №802/77/17-а.)

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ліквідатора від 27.01.2020 за вих. №02-01/6.

Керуючись ст. ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 12, 20, 232-235 ГПК України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені заяви №02-01/6 від 27.01.2020 про скасування запису, внесеного приватним нотаріусом Душейко О.М. 22.12.2018 №1022399: зміна місцезнаходження та зобов`язання державного реєстратора внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 10.03.2020.

Суддя В.О.Ржепецький