ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. Справа № 911/2979/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест»

про стягнення 161353,27 грн

за участю представників сторін:

позивача: Будкевич В.А.;

відповідача: Савченко Є.М. - генеральний директор; Валько І.В. - адвокат, ордер серія РН-524 № 247 від 08.01.2020.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (далі - позивач, ТОВ «Хімагромаркетинг») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» (далі - відповідач, ТОВ «Лендагроінвест») про стягнення 247731,74 грн, з яких: 198383,55 грн основного боргу, 3141,53 грн пені, 42510,75 грн штрафу, 3695,91 грн відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договорами поставки № АП-19-1617 від 22.04.2019 і № АП-19-2766 від 27.05.2019, а також за додатковими договорами до договору поставки № АП-19-1617 від 22.04.2019, а саме: № АП-19-1617ДС1 від 06.05.2019, № АП-19-1617ДС2 від 14.05.2019, № АП-19-1617ДС3 від 27.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 13.01.2020.

Через канцелярію суду 09.01.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що позивач невірно розрахував основний борг, оскільки умовами укладених між сторонами договорів передбачено, що ціна товару розраховується на дату написання та/або подачі позовної заяви з врахуванням фактичного курсу купівлі Євро. З урахуванням цих обставин відповідачем наведено власний розрахунок основної заборгованості.

Також відповідач повідомляє, що 27.11.2019 ним оплачено 100000,00 грн за договором поставки № АП-19-1617 від 22.04.2019.

Також, за словами відповідача, оплата товару не відбулась повністю з тих підстав, що позивач поставив неякісний товар, зокрема препарат «Пріоритет», що було виявлено під час внесення препарату в ґрунт. Крім того, як зазначає відповідач, у зв`язку з тим, що під час використання препарату «Пріоритет», було виявлено невідповідність цього препарату заявленим якісним показникам, у відповідача виникли сумніви щодо препарату «Позитив плюс». Відповідач стверджує, що наразі проводиться робота з самостійного відібрання зразків у зв`язку з неявкою представника постачальника та відібрані зразки будуть направлені на лабораторне дослідження, з огляду на що, на думку відповідача, відсутні підстави вважати товар «Позитив плюс» поставленим належним чином.

Заперечуючи проти позовних вимог в частині розрахунку пені та процентів, відповідач вказує на те, що оскільки сума заборгованості розрахована позивачем не у відповідності з умовами договорів, про що зазначено вище, відповідно, і розмір пені та процентів розраховані невірно.

Щодо штрафу, який позивачем розраховано в розмірі 15% від ціни договорів, відповідач звертає увагу на те, що поняття «ціна договору» включає в себе як належним чином виконані зобов`язання, так і невиконані. На переконання відповідача, визначення штрафу від ціни договору прямо суперечить ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якою штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Ухвалою суду від 13.01.2020, з урахуванням неявки в судове засідання представника позивача, розгляд справи по суті відкладено на 27.01.2020.

Через канцелярію суду 20.01.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив від 17.01.2020 за вих. № 07. Так, позивач, заперечуючи проти доводів відповідача стосовно визначення основної суми боргу, зауважує на те, що умовами договорів сторони обумовили здійснювати розрахунки в тих сумах, які визначені у цих договорах.

Також позивач звертає увагу суду на те, що відповідач порушив умови договорів в частині дотримання процедури перевірки якості товару, у зв`язку з чим, на думку позивача, будь-які дані щодо якості товару, отримані за результатами самовільно проведеного відповідачем дослідження, всупереч умовам договорів, не мають юридичної сили.

Щодо тверджень відповідача про неправомірне визначення позивачем розміру штрафу, останній послався на норму ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Через канцелярію суду 24.01.2020 представником відповідача подано клопотання про приєднання доказів та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 27.01.2020 представник позивача подав заяву від 24.01.2020 за вих. № 26 про зменшення розміру позовних вимог, яка мотивована частковим погашенням відповідачем основної суми заборгованості в розмірі 100000,00 грн.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутня вказана заява. За усними поясненнями представника позивача вказана заява була направлена до суду та відповідачу засобами поштового зв`язку, з огляду на що представник позивача надав для огляду в судовому засіданні власний примірник заяви та в усному порядку виклав зміст заяви про зменшення розміру позовних вимог.

З доданого до заяви про зменшення розміру позовних вимог розрахунку вбачається, що позивачем зменшено суму основного боргу, а також донараховано пеню та проценти річних на суми основного боргу з урахуванням часткової оплати відповідача. Згідно з прохальною частиною заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 161353,27 грн, з яких: 98383,55 грн основного боргу, 8669,87 грн пені, 42510,75 грн штрафу та 11789,10 грн процентів річних.

В судовому засіданні 27.01.2020 судом вирішено прийняти до розгляду заяву позивача від 24.01.2020 за вих. № 26 про зменшення розміру позовних вимог та оголошено перерву до 03.02.2020 для надання відповідачу часу для ознайомлення з указаною заявою.

В судовому засіданні 03.02.2020 судом встановлено, що через канцелярію суду 27.01.2020, після судового засідання, надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог від 24.01.2020 за вих. № 26

Через канцелярію суду 03.02.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву про стягнення коштів (змінену, від 24.01.2020) з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначається, що вказана заява позивача не може бути прийнята до розгляду оскільки подана після першого судового засідання та містить зміну предмета позову - зменшення вимог і заявлення нових.

Також відповідач у вказаному відзиві зазначає, що в судовому засіданні 27.01.2020 представником позивача заперечено факт впливу внесеного 19.07.2019 препарату на посіви відповідача, у зв`язку з чим відповідач просить суд долучити до матеріалів справи акт контрольного огляду від 31.07.2019.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 216 ГПК України якщо розгляд справи було відкладено, суд продовжує провадження у справі зі стадії, на якій розгляд справи було відкладено. У випадку відкладення розгляду справи під час її розгляду по суті суд може почати розгляд справи по суті спочатку.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 13.01.2020 судом відкладено розгляд справи по суті на 27.01.2020 та розгляд справи по суті розпочато спочатку, відповідно, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана до початку першого судового засідання по суті.

Суд також зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Згідно зі ст. 163 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Отже, дослідивши позовну заяву та зміст заяви позивача в порядку ст. 46 ГПК України, суд розцінює останню як заяву про зміну розміру позовних вимог, а саме: в частині основного боргу (зменшення), а також пені і процентів річних (збільшення).

Враховуючи те, що заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 46, 170 ГПК України, зокрема, до неї додано докази направлення примірника такої заяви відповідачу у справі, відповідна заява ТОВ «Хімагромаркетинг» прийнята судом до розгляду, у зв`язку з чим має місце нова ціна позову, з урахуванням якої здійснюється розгляд спору, а саме - 161353,27 грн, з яких: 98383,55 грн основного боргу, 8669,87 грн пені, 42510,75 грн штрафу та 11789,10 грн процентів річних.

В судовому засіданні 03.02.2020 суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України судові дебати не проводились.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

03.02.2020, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, а також заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Між ТОВ «Хімагромаркетинг» (продавець) та ТОВ «Лендагроінвест» (покупець) 22.04.2019 укладено договір поставки № АП-19-1617 (далі - договір № АП-19-1617), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані «Товар»: «Позитив плюс» кількістю 620 літрів за загальною ціною з ПДВ 96481,92 грн; «Опора» кількістю 65 літрів за загальною ціною з ПДВ 25730,64 грн.

Згідно з п. 1.2. договору № АП-19-1617 вартість товару на дату укладення цього договору становить 122212,56 грн ((сто двадцять дві тисячі двісті дванадцять гривень 56 копійок) у т ч ПДВ 20%).

Вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому п. 2.2., при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору (п. 1.3. договору № АП-19-1617).

Відповідно до п. 1.5. договору № АП-19-1617 кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до п. 1.1. даного договору.

За умовами п. 1.7. договору № АП-19-1617 загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD), відповідно до умов п. 2.2 цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору № АП-19-1617 покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в п. 1.2. даного договору, в наступні строки: не пізніше 25.04.2019 - 36663,77 грн; не пізніше 01.11.2019 - 85548,79 грн; всього (згідно п. 1.1. договору) - 122212,56 грн.

Пунктом 2.2. договору № АП-19-1617 обумовлено, що при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі долара США (USD) на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору, за наступною формулою:

S1=S0*A1/A0, де

S0 - сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору;

S1 - сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п. 2.2. цього договору;

A0 - вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору (додаткової угоди) згідно з п. 2.2.1. даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного долара США (USD) за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору (додаткової угоди).

За умовами пп. 2.2.1. договору № АП-19-1617 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього договору становить 27,3 грн/долара США (USD). Під фактичним курсом купівлі долара США (USD) розуміється курс купівлі долара США (USD), встановлений філією та/або відділенням Банку, в якому у Продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення п. 2.2. застосовуються як у випадку збільшення так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі долара США (USD).

При застосуванні п. 2.2. цього договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 (одного) банківського дня. Положення даного пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених п. 5.9. цього договору (п. 2.3. договору № АП-19-1617).

Пунктом 2.4. договору № АП-19-1617 обумовлено, що вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в п. 2.2. цього договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця.

Валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України - гривня. Оплата вартості товару, що залишилася, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1. даного договору. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. п. 2.6.-2.8. договору № АП-19-1617).

Згідно з п. 3.2. договору № АП-19-1617 право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділу 3, 4 договору.

Відповідно до п. 7.1. договору № АП-19-1617 останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання.

На виконання умов договору № АП-19-1617 продавець передав, а покупець отримав у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними від 25.04.2019: № АП-19-1930 на суму 25730,64 грн та № АП-19-1935 на суму 96481,92 грн.

Сторонами 06.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС1 до договору № АП-19-1617 (далі по тексту - основний договір), відповідно до п. 1 якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: «Тотал» кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 30780,00 грн.

Згідно з п. 2 додаткового договору № АП-19-1617ДС1 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 27 грн/долара США (USD).

За умовами п. 3 додаткового договору № АП-19-1617ДС1 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 10.05.2019 - 9234,00 грн; не пізніше 01.11.2019 - 30780,00 грн; всього (згідно п. 1 даного додаткового договору) - 30780,00 грн.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС1 продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30780,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2306 від 07.05.2019.

Сторонами 14.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС2 до договору № АП-19-1617 (далі по тексту - основний договір), відповідно до п. 1 якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: «Тотал» кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 30553,20 грн.

Згідно з п. 2 додаткового договору № АП-19-1617ДС2 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 26,8 грн/долара США (USD).

За умовами п. 3 додаткового договору № АП-19-1617ДС2 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 15.05.2019 - 9165,96 грн; не пізніше 01.11.2019 - 21387,24 грн; всього (згідно п. 1 даного додаткового договору) - 30553,20 грн.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС2 продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 30553,20 грн, що підтверджується видатковою накладною № АП-19-2744 від 17.05.2019.

Сторонами 27.05.2019 укладено додатковий договір № АП-19-1617ДС3 до договору № АП-19-1617 (далі по тексту - основний договір), відповідно до п. 1 якого сторони домовились доповнити основний договір поставки наступним переліком захисту рослин: «Пріоритет» кількістю 300 літрів загальною ціною з ПДВ 76381,20 грн.

Згідно з п. 2 додаткового договору № АП-19-1617ДС3 фактичний курс купівлі долара США (USD) на дату складання цього додаткового договору становить 26,8 грн/долара США (USD).

За умовами п. 3 додаткового договору № АП-19-1617ДС3 покупець зобов`язаний згідно даного додаткового договору здійснити оплату в наступні строки: не пізніше 30.05.2019 - 22914,36 грн; не пізніше 01.11.2019 - 53466,84 грн; всього (згідно п. 1 даного додаткового договору) - 76381,20 грн.

На підставі додаткового договору № АП-19-1617ДС3 продавець передав, а покупець прийняв у власність товар на загальну суму 76381,20 грн, що підтверджується видатковою накладною № АП-19-3105 від 28.05.2019.

Між ТОВ «Хімагромаркетинг» (продавець) та ТОВ «Лендагроінвест» (покупець) 22.04.2019 укладено договір поставки № АП-19-2766 (далі - договір № АП-19-2766), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти й оплатити наступні засоби захисту рослин, надалі іменовані «Товар»: «Спер КАП» кількістю 30 літрів за загальною ціною з ПДВ 23478,12 грн.

Згідно з п. 1.2. договору № АП-19-2766 вартість товару на дату укладення цього договору становить 23478,12 грн ((двадцять три тисячі чотириста сімдесят вісім гривень 12 копійок) у т ч ПДВ 20%).

Вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому п. 2.2., при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору (п. 1.3. договору № АП-19-2766).

Відповідно до п. 1.5. договору № АП-19-2766 кількість і асортимент товару, який підлягає поставці, визначається відповідно до п. 1.1. даного договору.

За умовами п. 1.7. договору № АП-19-2766 загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі євро, відповідно до умов п. 2.2 цього договору.

Згідно з п. 2.1. договору № АП-19-2766 покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в п. 1.2. даного договору, в наступні строки: не пізніше 30.05.2019 - 7043,44 грн; не пізніше 01.11.2019 - 16434,68 грн; всього (згідно п. 1.1. договору) - 23478,12 грн.

Пунктом 2.2. договору № АП-19-2766 обумовлено, що при розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з врахуванням фактичного курсу купівлі євро на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору, за наступною формулою:

S1=S0*A1/A0, де

S0 - сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору;

S1 - сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п. 2.2. цього Договору;

A0 - вартість у гривнях одного євро за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору (додаткової угоди) згідно з п. 2.2.1. даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного євро за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору (додаткової угоди).

За умовами пп. 2.2.1. договору № АП-19-2766 фактичний курс купівлі євро на дату складання цього договору становить 30,1 грн/євро. Під фактичним курсом купівлі євро розуміється курс купівлі євро, встановлений філією та/або відділенням Банку, в якому у Продавця відкрито поточний рахунок, на відповідну дату. Положення п. 2.2. застосовуються як у випадку збільшення так і у випадку зменшення фактичного курсу купівлі євро.

При застосуванні п. 2.2. цього договору продавець виставляє рахунок-фактуру, який покупець зобов`язаний оплатити протягом 1 (одного) банківського дня. Положення даного пункту не застосовуються в разі настання обставин передбачених п. 5.9. цього договору (п. 2.3. договору № АП-19-2766).

Пунктом 2.4. договору № АП-19-2766 обумовлено, що вартість вважається сплаченою повністю, коли остаточна оплата, розрахована в порядку, визначеному в п. 2.2. цього договору, перерахована на розрахунковий рахунок продавця.

Валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України - гривня. Оплата вартості товару, що залишилася, здійснюється не пізніше кінцевого строку, визначеного у пункті 2.1. даного договору. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. п. 2.6.-2.8. договору № АП-19-2766).

Згідно з п. 3.2. договору № АП-19-2766 право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі товару, відповідно до розділу 3, 4 договору.

Відповідно до п. 7.1. договору № АП-19-2766 останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.01.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

На виконання умов договору № АП-19-2766 продавець передав, а покупець отримав у власність визначений вказаним договором товар, що підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною № АП-19-3149 від 28.05.2019 на суму 23478,12 грн.

Як зазначає позивач та визнається відповідачем, ТОВ «Лендагроінвест» було здійснено наступні оплати вартості поставленого ТОВ «Хімагромаркетинг» товару:

- 24.04.2019 - 36663,77 грн за договором № АП-19-1617;

- 07.05.2019 - 9234,00 грн за додатковим договором № АП-19-1617ДС1;

- 16.05.2019 - 9156,96 грн за додатковим договором № АП-19-1617ДС2;

- 28.05.2019 - 22914,36 грн за додатковим договором № АП-19-1617ДС3;

- 28.05.2019 - 7043,44 грн за договором № АП-19-2766.

Також 27.11.2019 відповідач здійснив оплату в розмірі 100000,00 грн, яку позивач зарахував наступним чином: 85548,79 грн в погашення заборгованості за договором № АП-19-1617 та 14451,21 грн - за додатковим договором № АП-19-1617ДС1.

У зв`язку з тим, що решта вартості товару залишилась неоплаченою з боку відповідача, позивач звернувся з позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу, який, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, складає 98383,55 грн.

Відповідач позов не визнає за наявності підстав та обставин, викладених у наданому відзиві на позов, посилаючись на те, що частина поставленого позивачем товару є неналежної якості, з огляду на що оплата не відбулась повністю.

За словами відповідача 19.07.2019 представники постачальника та покупця відібрали частину препарату «Пріоритет» та здійснили його контрольне внесення в ґрунт, а в подальшому домовились зустрітись 31.07.2019 для фіксування результатів дії препарату у ґрунті.

До матеріалів справи відповідачем долучено додаток № 1 до договору № АП-19-1617 «Акт про контрольне внесення препарату» від 19.07.2019, в якому, зокрема, зазначено, що препарат отриманий зі складу господарства з каністри, що була відкрита без присутності сторони А (ТОВ «Хімагромаркетинг»). Зазначений акт підписано представниками сторін.

Також відповідачем було надано копію Акта контрольного огляду земельної ділянки після внесення препарату-гербіциду Пріоритет від 31.07.2019, який підписано з боку ТОВ «Лендагроінвест» та відділу Агропромислового розвитку Брусилівської РДА, з боку ТОВ «Хімагромаркетинг» вказаний акт не підписаний. За словами відповідача представник позивача відмовився від підписання зазначеного акта. При цьому, на переконання відповідача, наведений акт контрольного огляду від 31.07.2019 є належним доказом того, що спірний товар є неякісним.

Крім того відповідач стверджує про те, що ним було здійснено виклик представника ТОВ «Хімагромаркетинг» для відібрання зразків препарату «Позитив плюс», у якому також викладено прохання надіслати у письмовому вигляді пропозиції спеціальної сертифікованої лабораторії для перевірки якості товарів. На підтвердження вказаних доводів відповідач долучив до відзиву копію відповідного виклику, датованого 20.11.2019, який, за словами відповідача, отриманий ТОВ «Хімагромаркетинг» 25.11.2019.

Як стверджує відповідач, у зв`язку з тим, що представник позивача на виклик не з`явився, відповідачем здійснюється робота з самостійного відібрання зразків для направлення на лабораторне дослідження.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки № АП-19-1617 з додатковими договорами до нього та договору поставки № АП-19-2766 (далі - договори поставки).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідач свій обов`язок щодо оплати вартості поставлено позивачем товару виконав неналежним чином та розрахувався частково.

Відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно зі ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином у випадку існування у договорі валютного еквіваленту, саме він підставою при визначенні суми зобов`язання для його виконання.

За змістом п. п. 5.9. укладених між сторонами договорів поставки в разі порушення покупцем строків сплати (розрахунку) за товар, які зазначені у п. 2.1. цих договорів, продавець здійснює розрахунок вартості (заборгованості) за поставлений товар у відповідності до п. 2.2. цього договору на дату написання та/або подачі позовної заяви до відповідного суду, без надіслання (виставлення) покупцеві рахунка-фактури у відповідності до умов п. 2.3. даних договорів.

Узгоджені сторонами умови договорів поставки відносно коригування вартості товару у зв`язку зі зміною курсу долара та євро є чинними, не визнаними недійсними, а тому їх дотримання є обов`язковим в силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Так, позовна заява ТОВ «Хімагромаркетинг» містить дату її написання - 26.11.2019, при цьому відповідний позов подано до суду 27.11.2019, що підтверджується поштовим конвертом, у якому позовна заява надійшла до суду.

З матеріалів справи вбачається, що у ТОВ «Хімагромаркетинг» відкрито поточний рахунок у ПАТ «ПУМБ». Отже, з урахуванням умов договорів поставки, при визначенні суми заборгованості за товар, підлягають до застосування фактичні курси купівлі долара США та євро, які встановлені в ПАТ «ПУМБ».

За інформацією, яка відображена на сайті банку ПУМБ (https://about.pumb.ua/info/currency_converter) станом як і на 26.11.2019, так і на 27.11.2019 фактичний курс купівлі долара США складав 23,90 грн/долара США, курс євро - 26,30 грн/євро.

Таким чином розрахунок заборгованості за товар, на підставі п. 5.9. договорів поставки, має визначатись за формулою, яка наведена в п. 2.2. договорів поставки, а саме.

S1=S0*A1/A0, де:

S0 - сума даного договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в пункті 2.1. цього договору, в даному випадку заборгованість, яка залишилась неоплаченою відповідачем;

S1 - сума у гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п. 2.2. цього Договору;

A0 - вартість у гривнях одного долара США чи євро за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору (додаткової угоди) згідно з п. 2.2.1. даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного долара США чи євро за фактичним курсом, що встановлений на дату написання та/або подачі позовної заяви.

Враховуючи викладене, суд, здійснивши перерахунок вартості (заборгованості) за товар, встановив, що загальна сума заборгованості, відповідно до п. 5.9. договорів поставки, складає 85735,06 грн, а відтак безпідставним є визначення вартості (заборгованості) позивачем товару в сумах, які зазначені у п. 2.1. договорів поставки.

При цьому суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача щодо відсутності обов`язку оплатити вартість спірного товару у зв`язку з неналежною його якістю з огляду на таке.

Умовами укладених між сторонами договорів поставки передбачено, що одержання товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем у день поставки товару. При прийманні товару покупець зобов`язаний перевірити кількість, асортимент, цілісність тари, пломб (при їхній наявності), а також відсутність ознак ушкодження та псування Товару (п. 3.4.).

Одночасно із прийманням товару за якістю покупцем проводиться перевірка комплектності товару, а також відповідність тари, упаковки, маркування вимогам стандартів, наявність сертифікатів якості й інструкцій із застосування товару (п. 3.5.).

Пунктом 3.7. договорів поставки обумовлено, що при виявленні покупцем схованих недоліків у товарі складається Акт про сховані недоліки в присутності представників сторін, відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по якості (П 7).

Претензії щодо кількості та асортименту приймаються від покупця виключно на місці, та в момент приймання товару. В разі прийняття товару без заявлених претензій, товар вважається прийнятим, і покупець в майбутньому не може посилатись на недоліки товару. Претензії щодо якості товару приймаються до розгляду протягом 20 (двадцяти) днів з дати поставки товару. У випадку виникнення сумнівів щодо якості товару, його якість перевіряється в спеціальній сертифікованій лабораторії. Для цього сторони спільно проводять відбір зразків товару з кожної поставленої партії товару, належним чином запаковують та надсилають на адресу спеціальної сертифікованої лабораторії, що погоджена сторонами. Про вищезазначені дії сторони складають відповідний Акт відбору зразків (проб) у двох примірниках для кожної сторони. Послуги лабораторії оплачує сторона, що ініціювала проведення дослідження.

Для відібрання зразків ініціююча сторона зобов`язаний направити у письмовій формі виклик про направлення представника іншої сторони. Інша сторона зобов`язана направити представника протягом 5 днів з дня отримання виклику. У випадку не направлення представника для участі в відібрані зразків або необгрунтованої відмови від підписання Акта, ініціююча сторона складає та підписує такий Акт в односторонньому поряд про що робиться відмітка у Акті відбору зразків (проб). Акт складений без виклику іншої сторони у випадку виникненні спору не матиме доказової сили (п. 3.11.).

Беручи до уваги викладені умови договорів поставки, які укладено між сторонами, суд вважає, що відповідач належним чином не дотримався процедури заявлення претензії щодо якості спірного товару.

Зокрема, не можуть підтверджувати неналежність якості товару акт від 19.07.2019 про контрольне внесення препарату, який було відібрано з каністри, що була відкрита без присутності представника ТОВ «Хімагромаркетинг», що безпосередньо зазначено в цьому акті, та підписаний в односторонньому порядку акт контрольного огляду від 31.07.2019.

Також відповідачем не дотримано термінів пред`явлення претензії щодо якості товару. Так, виклик від імені ТОВ «Лендагроінвест» про направлення представника іншої сторони - ТОВ «Хімагромаркетинг», в якому зазначається про наявність сумнівів щодо якості товару, який поставлено за договором № АП-19-1617, складений 20.11.2019, тоді як п. 3.11. встановлено двадцятиденний термін заявлення претензій з дати поставки товару. В даному випадку зазначений термін сплинув 15.05.2019.

Суд зазначає, що відповідачем до матеріалів справи не додано жодного належного доказу виклику представника позивача для здійснення перевірки якості спірного товару в терміни та у порядку, визначених п. 3.11. договорів поставки.

Таким чином наведені відповідачем в обгрунтування заперечень проти позову доводи, в частині що стосується якості товару, не можуть вважатись такими, що звільняють відповідача від виконання своїх зобов`язань та не беруться судом до уваги.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 98383,55 грн основного боргу підлягають частковому задоволенню в сумі 85735,06 грн.

Оскільки відповідач допустив порушення строків оплати товару, позивач на підставі п. 5.2. договорів поставки нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 8669,87 грн, а також 40% річних в сумі 11789,10 грн на підставі п. 5.5. договорів поставки.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.2. договорів поставки обумовлено, що Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного Договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 5.5. договорів поставки сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, пеня та відсотки річних розраховано позивачем наступним чином:

- за договором № АП-19-1617 за період з 02.11.2019 по 26.11.2019 від суми боргу в розмірі 85548,00 грн: пеня - 1816,43 грн; 40% річних - 2343,78 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 21546,00 грн (з урахуванням часткової сплати від 27.11.2019 на суму 14451,21 грн): пеня - 778,91 грн; 40% річних - 1048,47 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 21387,00 грн: пеня - 1423,16 грн; 40% річних - 1967,24 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 53466,00 грн: пеня - 3557,80 грн; 40% річних - 4917,96 грн;

- за договором № АП-19-2766 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 16434,00 грн: пеня - 1093,57 грн; 40% річних - 1511,65 грн.

Як свідчать матеріали справи відповідачем допущено прострочення виконання грошових зобов`язань за кожною поставкою, які мали бути виконані до 01.11.2019, а відтак сума заборгованості (вартість товару), яку відповідач був зобов`язаний сплатити станом на 01.11.2019 мала бути перерахована відповідно до формули, яка наведена в п. 2.2. договорів поставки і саме такі суми, відповідно до умов, договору вважаються простроченими боржником.

Суд, здійснивши перерахунок вартості товару (заборгованості), яка мала бути сплачена 01.11.2019 за кожною окремою поставкою, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон», перерахував пеню та 40% річних, в межах періодів, визначених позивачем наступним чином:

- за договором № АП-19-1617 за період з 02.11.2019 по 26.11.2019 від суми боргу в розмірі 77087,92 грн: пеня - 1636,80 грн; 40% річних - 2112,00 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 19630,80 грн (з урахуванням часткової сплати від 27.11.2019 на суму 14451,21 грн): пеня - 647,56 грн; 40% річних - 866,68 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 19631,57 грн: пеня - 1308,05 грн; 40% річних - 1805,77 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 49077,77 грн: пеня - 3270,06 грн; 40% річних - 4514,32 грн;

- за договором № АП-19-2766 за період з 02.11.2019 по 24.01.2020 від суми боргу в розмірі 14905,87 грн: пеня - 993,18 грн; 40% річних - 1371,09 грн.

Отже, підсумовуючи викладене, позовні вимоги про стягнення пені та 40% річних підлягають частковому задоволенню в сумах: пеня - 7855,65 грн, 40% річних - 10669,86 грн.

Також позивач за порушення відповідачем грошових зобов`язань за договорами поставки, на підставі п. 5.4. вказаних договорів, нарахував та заявив до стягнення з відповідача штраф в загальному розмірі 42510,75 грн.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено, зокрема, штраф.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Наведеним спростовуються твердження відповідача щодо неправомірного нарахування позивачем штрафу від ціни договору.

Пунктом 5.4. договорів поставки сторони погодили, що у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даних договорів, більше ніж 10 (десяти) днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даними договорами штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договорів.

Слід зазначити, що при розрахунку штрафу позивачем і в даному випадку не враховано умови договорів та розраховано 15% штрафу від сум, які зазначені в п. 2.1. договорів поставки та в п. 3 додаткових договорів.

Однак суд зауважує, що п. 1.7. договорів поставки обумовлено, що ціна договору визначається як сума поставленого товару на умовах цих договорів, додаткових угод до них та з урахуванням фактичного курсу купівлі долара США чи євро, відповідно до умов п. 2.2. цих договорів.

Отже ціна договору в даному випадку складає суму фактично сплаченої вартості товару та вартість товару (заборгованість) перерахованої за формулою наведеною у п. 2.2. та з урахуванням п. 5.9. договорів поставки, станом на день подачі позовної заяви.

За розрахунком суду сума штрафу від ціни кожного договору та додаткових договорів окремо складає:

- за договором № АП-19-1617 (36663,77+77087,92)х15%=17062,75 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС1 (9234,00+19072,20)х15%=4245,93 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС2 (9156,96+19072,95)х15%=4235,84 грн;

- за додатковим договором № АП-19-1617ДС3 (22914,36+47681,25)х15%=10589,34 грн;

- за договором № АП-19-2766 (7043,44+14359,87)х15%=3210,50 грн.

Таким чином обґрунтованою сумою штрафу, яка підлягає до стягнення з відповідача, є 39344,36 грн, з огляду на що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню частково.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене вище, а також те, що факт порушення відповідачем договірних зобов`язань судом встановлений і по суті останнім не спростований, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 85735,06 грн основного боргу, 7855,65 грн пені, 39344,36 грн штрафу та 10669,86 грн 40% річних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим відповідач до закінчення розгляду справи заявив про стягнення з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9750,00 грн.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що представництво ТОВ «Лендагроінвест» під час розгляду справи здійснював Валько Ігор Вікторович , який є адвокатом, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 685, виданим 29.10.2009.

Також між Адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери», в особі керуючого партнера Валька Ігоря Вікторовича, (виконавець) та ТОВ «Лендагроінвест» (замовник) 02.07.2018 укладено договір № 106/18 про надання правової (правничої) допомоги (далі - договір № 106/18), за умовами якого замовник замовляє та доручає виконавцю надавати йому правову (правничу) допомогу шляхом представництва, захисту, здійснення інших видів правової (правничої) допомоги та дій, що мають юридичне значення, згідно законодавства про види адвокатської діяльності та/або отриманих від замовника окремих доручень (завдань), а виконавець зобов`язується виконувати отримані від замовника доручення від імені та за рахунок замовника в порядку та на умовах, визначених договором.

Виконавець надає замовнику послуги, направлені на захист прав або представництво замовника у судах, третейських судах і арбітражах, органах фіскальної служби, поліції, прокуратури, служби безпеки, будь-яких слідчих органах, нотаріату, опіки і піклування, юстиції, виконавчої служби, казначейства у відносинах з приватними виконавцями та іншими без виключення органами, юридичними, фізичними та іншими особами (п. 1.2. договору № 106/18).

Послуги включають в себе представництво, захист замовника, збір інформації, вивчення, складання, подання, отримання документів, участь у судових засіданнях, процесуальних, слідчих діях, надання усних та письмових консультацій, участь у переговорах, зборах, семінарах тощо, посвідчення документів та їх копій, захист та представництво інтересів при дізнанні, досудовому і судовому слідстві, поїздки у відрядження (зокрема закордонні), залучення осіб, що мають спеціальні знання, замовлення експертиз, а також вчинення інших необхідних дій, направлених на виконання завдань замовника. Детальний опис завдань можуть зазначатися в додатках до договору (п. 1.3. договору № 106/18).

Пунктом 4.1. договору № 106/18 обумовлено, що вартість послуг (гонорар) та порядок їх оплати визначені у додатку до договору.

Виконання всіх зобов`язань сторонами за договором може фіксуватися в Акті приймання-передачі послуг, який є одночасно рахунком для оплати. Замовник зобов`язаний сплатити гонорар протягом п`яти робочих днів з моменту отримання Акту-рахунку прийому передачі послуг, якщо інший строк не узгоджено сторонами в додаткових угодах до договору (п. п. 4.3., 4.5. договору № 106/18).

Відповідно до п. 8.1. договору № 106/18 останній набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2019.

На підставі додаткової угоди від 31.10.2019 до договору № 106/18 сторони продовжили термін дії вказаного договору до 31.10.2020.

Між сторонами 21.12.2019 укладено додаткову угоду № 5 до договору № 106/18, відповідно до п. 1 якої замовник дав доручення, а виконавець прийняв це доручення про надання певних додаткових послуг, детальний зміст яких зазначено в додатку 5 (додається), а саме: представництво інтересів замовника в Господарському суді Київської області, Північному апеляційному господарському суді та Верховному Суді у господарській справі № 911/2979/19 за позовом до ТОВ «Хімагромаркетинг» з усіма повноваженнями без виключення, вартістю 1300,00 грн/год.

В подальшому між сторонами підписано акт-рахунок прийому-передачі послуг № 19 від 23.01.2019 до договору № 106/18 на загальну суму 13679,50 грн, відповідно до якого виконавець у січні 2020 року надав послуги, що передбачені п. п. 1.1.-.1.4. договору, а замовник прийняв ці послуги.

Згідно з п. 2 вказаного акта-рахунку надані належним чином виконавцем та прийняті замовником такі послуги, зокрема: вивчення позовної заяви з додатками та підготовка відзиву на позовну заяву Господарському суду Київської області по справі № 911/2979/19 (щодо позову ТОВ «Хімагромаркетинг») загальною вартістю 8450,00 грн; представництво 13.01.2020 інтересів замовника в Господарському суді Київської області по справі № 911/2979/19 з урахуванням часу очікування (щодо позову ТОВ «Хімагромаркетинг») загальною вартістю 1300,00 грн; загальна сума вказаних послуг складає 9750,00 грн.

Платіжним дорученням № 57 від 24.01.2020 ТОВ «Лендагроінвест» перерахувало на рахунок Адвокатського бюро «Валько Ігор та партнери» 13679,50 грн за послуги згідно з актом-рахунком № 19 від 23.01.2019.

Оцінюючи надані ТОВ «Лендагроінвест» докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9750,00 грн, суд дійшов висновку, що відповідачем належним чином доведено понесення таких витрат.

Одночасно судом враховано, що відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином суд дійшов висновку, що витрати відповідача понесені на правову допомогу адвоката, які підтверджуються в розмірі 9750,00 грн, у зв`язку з частковим задоволенням позову, покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог, відповідно, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення 1 072,47 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» (08124, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гурівщина, вул. Київська, буд. 17; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, просп. Соборності, буд. 15; ): 85735 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) грн 06 коп. основного боргу, 7855 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 65 коп. пені, 39344 (тридцять дев`ять тисяч триста сорок чотири) грн 36 коп. штрафу, 10669 (десять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн 86 коп. 40% річних та 2154 (дві тисячі сто п`ятдесят чотири) грн 07 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, просп. Соборності, буд. 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» (08124, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Гурівщина, вул. Київська, буд. 17; ) 1072 (одну тисячу сімдесят дві) грн 47 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.03.2020.

Суддя О.В. Щоткін