ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4246/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Іващенко Костянтина Олеговича, м.Харків
про стягнення 138766,99 грн.
за участю представників:

позивача - Петриченко І.О. (довіреність№007.1ДР-18-0120 від 02.01.2020 року);

відповідача - Бартош Р.Г. (адвокат, ордер серія ХВ №269 000027 від 15.01.2020 року).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Іващенко Костянтина Олеговича про стягнення 138766,99грн. вартості необлікованого природного газу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4246/19 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначивши судове засідання з розгляду справи по суті на 27.01.2020 року.

27.01.2020 року представник позивача надав до суду письмові уточнення (вх.№1975) щодо стягнення з відповідача 2081,50 грн. судового збору.

Судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи надані уточнення.

27.01.2020 року представник відповідача надав до суду за супровідним листом (вх.№1928) відзив та докази його направлення позивачу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2020 року було залишено відзив відповідача без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 27.01.2020 року було відкладено судове засідання на 17.02.2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2020 року було оголошено перерву в судовому засіданні до 25.02.2020 року о 15:00.

У судовому засіданні 25.02.2020 року представник позивача позов підтримував повністю, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.02.2020 року проти позову заперечував, посилаючись на відсутність втручання з боку відповідача в роботу лічильника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Між АТ "Харківміськгаз" (далі - Оператор ГРМ) та Фізичною особою - підприємцем Іващенко Костянтином Олеговичем (далі - Споживач) було укладено договір на розподіл природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №09425ІН805АР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.1.3 Договору фактом приєднання Споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою.

Згідно з положеннями Договору Оператор ГРМ зобов`язувався надати послуги з розподілу природного газу відповідачу, а останній зобов`язувався прийняти послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначених договором.

Власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ в порядку, визначеному Кодексом та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

14.03.2019 року представниками АТ «Харківміськагз» було проведено обстеження системи газопостачання за адресою: м. Харків, пров.Кузнечний, 1.

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку порушень, представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем, акт про порушення.

На виконання вказаних вимог представниками позивача складено акт про порушення №060/19 від 14.03.2019 року, в якому зазначено, що в результаті перевірки було виявлено наступне: відтиск пломби завода-виробника не відповідає оригіналу. Вказаний акт підписаний представниками позивача та відповідачем без зауважень.

19.03.2019 року лічильник газу Октава в-б, зав. № 561999 було демонтовано для проведення позачергової повірки та експертизи, а також запрошено відповідача для присутності при проведенні експертизи, про що складено Протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку № 483/19 від 19.03.2019 року.

Одночасно був складений Протокол № 483/19-1 від 19.03.2019 року щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

19.03.2019 року АТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» була проведена експертиза лічильника газу Октава 0-6, зав. № 561999.

При проведенні експертизи лічильника газу було виявлено наступне: пломби на відліковому пристрої не відповідають зразку заводу виробника.

За результатами позачергової повірки лічильника газу видано довідку ДП «Укрметертестстандарт» про непридатність засобу, вимірювальної техніки № 39-1-4/8454 ЦСБ 524 БЕ від 19.03.2019 року, відповідно до якої лічильник газу Октава Є6 зав. № 561999 було визнано непридатним.

В подальшому відповідач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса з заявою про проведення дослідження лічильника газу Октава Є6 зав. № 561999. Відповідно до висновків даної експертизи виявлено наступне: пломби встановлені на наданому для дослідження лічильнику газу лічильнику Октава Є6 зав. № 561999 за своїми розмірами не відповідають пломбам заводу-виробника.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз».

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Так, протоколом № 1187 від 30.10.2019 року постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, розглянувши документи, вказані в цьому Протоколі, було винесено рішення щодо задоволення акта про порушення та проведення розрахунку згідно з п.1, глави 4, розділу XI Кодексу газорозподільних систем - за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання за період з 30 листопада 2018 року по 19 березня 2019 року.

Таким чином, АТ «Харківміськгаз» було проведено розрахунок необлікованих об`ємів природного газу.

АТ «Харківміськгаз» було надано відповідачу для ознайомлення протокол засідання постійно діючої комісії №1187 від 30.10.2019 року, розрахунок необлікованих об`ємів природного газу, про свідчить особистий підпис відповідача у вказаних документах.

Відповідно до Акту-розрахунку вартість необлікованого природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз» складає 138766,99 грн., за стягненням цієї суми з відповідача позивач й звернувся до суду.

Відповідач заперечує проти втручання в дію лічильника, посилаючись на висновок експерта.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до Статуту АТ "Харківміськгаз" однією з основних функцій товариства є надання послуг з розподілу природного газу.

Затримки за розрахунками за розподіл природного газу можуть призвести до дезорганізації державної економіки.

Позивач здійснює діяльність з розподілу природного газу та діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з положеннями Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п.1 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог Кодексу перевірку комерційних ВОГ та його складових щодо:

1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору;

2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;

4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;

5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;

6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу Газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:

1) наявність несанкціонованого газопроводу;

2) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);

4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання;

5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);

6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 6 X Кодексу газорозподільних систем за. збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ (вузол обліку газу) та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), та території або у приміщенні якого вони встановлені.

При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом.

До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється.

Згідно з п.8 глави 9 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Згідно з підпунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем «бо порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:

...3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);...».

Відповідно до п.1 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу необхідно розуміти втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

З огляду на наведені законодавчі положення для здійснення нарахування позивачем відповідачеві необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу потрібно було встановити саме факт несанкціонованого втручання відповідача в роботу конструкцію лічильника (ЗВТ), внаслідок якого спричинено викривлення даних обліку природного газу.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 року по справі №922/1850/19, від 18.06.2019 року по справі № 922/1573/18.

Судом встановлено, що наявні в матеріалах справи докази (акт №524 БЕ експертизи ЗВТ та пломб від 19.03.2019 року, довідка Центру стандартизації, висновок експертного дослідження №6337 ХНДІСЕ ім.Засл.Проф.М.С.Бокаріуса від 28.08.2019 року) встановили, що пломба на лічильнику не відповідає заводській, але, з жодного з них, не вбачається втручання відповідача в лічильник, та не встановлено, що таке втручання спричинило викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Отже, судом встановлено, що наявні в матеріалах справи докази, а саме висновок ХНДІСЕ ім.Засл.Проф.М.С.Бокаріуса та акт експертизи свідчать про те, що втручання у лічильник (не заводська пломба) не спричинило викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

В той час, як для доведення правомірності здійснених позивачем нарахувань об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку відповідача.

Так, згідно з пп.37. п.4 глави 1 Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме:

1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку;

2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації);

3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17, від 05.11.2019 по справі № 922/137/19).

Суд, здійснивши оцінку наявних у справі доказів, встановив, що позивач під час розгляду справи не подав будь-яких належних і допустимих доказів у розумінні положень ГПК України, які свідчили би про здійснення відповідачем несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме таких складових зазначеного порушення як протиправне втручання в його роботу з боку відповідача, наявність викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку.

Суд вважає, що позивач дійшов помилкових висновків та неправильно застосував положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, оскільки відповідно до цієї норми як несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Наведене свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 922/1850/19.

Відповідно до п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, за змістом якого несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Враховуючи положення п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних, суд дійшов висновку, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, за яке наступає відповідальність у вигляді донарахування ціни необлікованого газу, має місце лише у випадку сукупності двох обставин: 1) наявність втручання в роботу або конструкцію комерційного вузла обліку (лічильника газу); 2)наявність наслідку такого втручання - викривлення облікових даних та, що за відсутності однієї із вказаних обставин твердження про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ є необґрунтованими.

До суду не надано доказів пошкодження відповідачем лічильнику, викривлення даних обліку природного газу, які є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами статті 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Отже, підсумовуючи вищенаведені обставини, суд зазначає, що невідповідність пломби лічильника заводській не є фактом встановлення втручання відповідачем в роботу лічильника, що спричинило викривлення облікованих даних газу, в той час, як викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Також позивачем не доведено втручання в роботу ЗВТ самим відповідачем, в той час, як для доведення правомірності здійснених позивачем нарахувань відповідачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, необґрунтовані, не підтверджуються матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в позові.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 236, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "02" березня 2020 р.

Суддя К.В. Аріт