номер провадження справи 26/32/18-14/35/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 Справа № 908/671/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М., розглянувши в межах справи №908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСТ (03134, м. Київ, вул. Трублаїні, 2, )

до відповідача - Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095, )

про стягнення заборгованості у розмірі 128972,37 грн

СУТЬ СПОРУ:

10.12.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 02.12.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСТ до відповідача Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення заборгованості за договором поставки для розгляду в межах справи № 908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.12.2019 справу визначено до розгляду судді Сушко Л.М.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.12.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСТ залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.01.2020 до Господарського суду Запорізької області від позивача надійшло клопотання з додатками, з яких вбачається фактичне усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду Господарського суду Запорізької області від 11.12.2019. Також позивачем збільшено розмір позовних вимог до 128972,37 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.01.2020 прийнято до розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСТ до відповідача Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення 128972,37 грн заборгованості за договором поставки та відкрито провадження у справі в межах справи № 908/671/18. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.09.2015 між Дочірнім підприємством Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮСТ було укладено договір поставки № 2/9. На виконання вказаного договору позивач здійснив поставку товару, що була оплачена відповідачем лише частково, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 117358,03 грн. На прострочену заборгованість позивачем нараховані 7707,76 грн інфляційних нарахувань, 3906,58 грн 3 % річних. Також в позовній заяві позивачем зазначено про стягнення адвокатських витрат, конкретний розмір яких буде заявлено до стягнення після винесення рішення судом.

В обґрунтування вимог позивач посилається на ст. ст. 193, 197-198, 202-203, 220, 222 Господарського кодексу України та ст. ст. 3, 15, 16, 237-239, 526, 527, 530, 610, 612, 693 Цивільного кодексу України.

24.01.2020 від відповідача надійшла відповідь, відповідно до якої ДП Запорізький облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України з позовними вимогами погодилось, просило надати розстрочку виконання рішення на 12 місяців починаючи з квітня 2020 року.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасниками процесу клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подано, відповідачем відзиву не надано, відтак, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

18 жовтня 2018 року прийнято новий Кодекс України з процедур банкрутства, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. Кодекс України з процедур банкрутства почав діяти з 21 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

02.09.2015 між Дочірнім підприємством Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮСТ було укладено договір № 2/9 поставки, згідно п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, здійснювати на замовлення замовника до 31 грудня 2016 роках поставку товару: знаків дорожніх у асортименті, таблички до дорожніх знаків, знаки індивідуального проектування, стойки до дорожніх знаків та ін.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник відвантажує товар на адресу замовника за цінами, що визначаються у погодженій сторонами специфікації та видаткових накладних, що додаються до договору, та можуть бути змінені за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 4.1 договору узгоджений сторонами товар, відвантажується на адресу замовника в 10-денний термін з моменту отримання заявки замовника.

За умовами п. п. 5.1, 5.2 договору оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника з відстрочкою платежу до 60 банківських днів від дня отримання партії товару. Вартість послуг з перевезення товару відшкодовується покупцем згідно виставленого рахунку.

Відповідно до п. 9.1 даний договір набуває чинності в день підписання його обома сторонами і діє до повного виконання своїх зобов`язань по договору.

Так, на виконання договору позивачем був поставлений товар на загальну суму 300295,97 грн, що підтверджується видатковими накладними:

- Видаткова накладна № 531 від 16.08.2018 на суму 151012,68 грн;

- Видаткова накладна № 658 від 26.09.2018 на суму 149283,29 грн;

На оплату товару позивачем були виставлені рахунки на оплату:

- Рахунок № 562 від 09.07.2018 на суму 151012,68 грн;

- Рахунок № 737 від 21.08.2018 на суму 149283,29 грн;

Відповідач здійснив оплату лише частково всього на суму 182937,94 грн відповідно до платіжних доручень:

- Платіжне доручення № 1069 від 10.07.2018 на суму 33654,65 грн;

- Платіжне доручення № 659 від 22.08.2018 на суму 149283,29 грн;

25.10.2019 позивачем було направлено претензію на адресу відповідача про сплату залишку заборгованості у розмірі 117358,03 грн, що залишена без відповіді, заборгованість не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. На прострочену заборгованість позивачем нараховані 7707,76 грн інфляційних нарахувань, 3906,58 грн 3 % річних.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони в пунктах 5.1 договору погодили, що оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника з відстрочкою платежу до 60 банківських днів від дня отримання партії товару.

Сума заборгованості за видатковою накладною № 531 від 16.08.2018 на суму 151012,68 грн у розмірі 117358,03 грн станом на 12.11.2018 (кінцевий строк оплати) залишилася не сплаченою, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 117358,03 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На прострочену заборгованість позивачем нараховані 7707,76 грн інфляційних втрат за період листопад 2018 року листопад 2019 року та 3906,58 грн 3 % річних за період з 13.11.2018 по 23.12.2019.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлено позивачем обґрунтовано.

Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат судом перевірений, є вірним, у зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягають 3 % річних у розмірі 3906,58 грн та інфляційні втрати в розмірі 7707,76 грн.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСТ до Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення 128972,37 грн законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 1934,59 грн.

Щодо клопотання відповідача про надання йому розстрочки на 12 місяців суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За приписами ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідач обґрунтовує свою заяву тим, що існують обставини, що ускладнюють виконання рішення скрутний фінансовий стан, відсутність коштів на рахунках, відкрита процедура банкрутства. У той же час, відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження своїх доводів. Також боржником не обґрунтовано необхідність надання розстрочки саме на 12 місяців та доказів на підтвердження позиції, що заборгованість дійсно буде сплачуватись в строки, заявлені відповідачем.

Враховуючи те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які можуть бути підставою для надання відстрочки виконання рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 129, 231, 237, 238, 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСТ до Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮСТ (03134, м. Київ, вул. Трублаїні, 2, ) заборгованість у розмірі 128972,37 (сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят два) грн 37 коп. та 1934 (одна тисяча дев`ятсот тридцять чотири) грн 59 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення складено та підписано 4 березня 2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.М. Сушко