ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. Справа№ 905/958/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 (повний текст складено 04.12.2019)

у справі №905/958/19 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 1 202 132,70 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі, позивач або ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі, відповідач або Укрзалізниця) про стягнення 1 203 522,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог пунктів 22 та 41 Статуту залізниць України щодо дотримання строків доставки вантажу, який направлявся згідно залізничних накладних. У зв`язку з даними обставинами позивач просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 1 203 522,00 грн за несвоєчасну доставку вантажу.

03.09.2019 позивач подав через відділ документального забезпечення Господарського суду міста Києва заяву про уточнення позовних вимог (зменшення), в якій зазначив, що при здійсненні розрахунку штрафу по станції Сартана Донецької залізничної дороги у листопаді 2018 року ним була допущена помилка щодо накладної №44912806 від 13.11.2018, що привело до невірного розрахунку суми позову. Враховуючи вказане, позивач просив суд стягнути з відповідача 1 202 132,70 грн штрафу, також позивач просив покласти витрати по сплаті судового збору на відповідача та просив повернути йому надлишково сплачений судовий збір у розмірі 20,84 грн.

Вказана заява про зменшення розміру позовних вимог була прийнята судом до розгляду та позовні вимоги розглядалися в межах суми 1 202 132,70 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 1 202 132,70 грн задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 601 066 (шістсот одна тисяча шістдесят шість) грн 35 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 031 (вісімнадцять тисяч тридцять одна) грн 99 коп. У задоволенні інших позовних вимог щодо стягнення 601 066, 35 грн штрафу - відмовлено у зв`язку зі зменшенням суми штрафу судом на 50%.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд встановив, що вантаж відповідачем доставлено Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь» із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, підтвердженням чого є календарні штемпелі на накладних, за номерами: 44640407, 44640464, 44676997, 44683142, 44705580, 44653368, 44674174, 44678969, 44709236, 44678829, 44674166, 44702876, 44705408, 44722635, 44724706, 44724722, 44724714, 44724730, 44705416, 44711224, 44700318, 44700367, 44700342, 44700391, 44077235, 44682706, 44713204, 44713337, 44725760, 44722106, 44715068, 44706067, 44705358, 44697191, 44680882, 44676724, 44656676, 44724979, 44721538, 44758753, 44726297, 44760452, 44728830, 44728822, 44748986, 44761948, 44761922, 44728814, 44761930, 44754778, 44754760, 44759231, 44760791, 44748978, 44727097, 44713196, 44741023, 44682722, 44772960, 44753424, 44727238, 44677094, 44772184, 44812139, 44796498, 44805877, 44791408, 44808319, 44803138, 44814499, 44784635, 44784601, 44792208, 44809432, 44806008, 44827343, 44800118, 44810786, 44769461, 44810778, 44784809, 44809911, 44805604, 44805992, 44827277, 44815728, 44727147, 44843431, 44883734, 44912806, 44849131, 44861078, 44820322, 44834638, 44829091, 44846400, 44856920, 44856854, 44819894, 44882553, 44846392, 44808764, 44886844, 44908978, 44915643, 44883841, 44915718, 44923878, 44929222, 44937035, 44889269, 44883049, 44949477, 44938207, 44897601, 44883023, 44937969, 44981009, 43005495, 43000280, 44998995, 44995934, 43018407, 43000066, 44996981, 44995942, 34008607, 33971979, 33971938, 33971995, 34018341, 34018671, 34039982, 34048918, 34052167, 34057166, 34066779, 34069328, 34070672, 34070862, 34047811, 34020438, 34051623, 34073528, 34067041, 34032052, 34099150, 34070359, 34069484, 34068478, 34066118, 34065680, 34059832, 34057513, 34056879, 34109801, 34097345, 34097329, 34109777, 34110569, 34110973, 34006230, 34097659, 34102376, 34102350, 34106583, 34109694, 34110411, 34093104, 34111252, 34067454, 34147678, 34135368, 34147587, 34150920, 34150979, 34147462, 34147546, 34152413, 34162495, 34167106, 34173807, 34095885, 34173955, 34174292, 34200493, 34125112, 34161356, 34237537, 34229633, 34229872, 34220871, 34220954, 34187666, 34180232, 34161638, 34228072, 34175125, 34191940, 34210138, 34183715, 34239129, 34199919, 34235416, 34246793, 34161000, 34219055, 34124966, 34137109, 34151878, 34249359, 34244244, 34187187, 34245464, 34202069, 34240341, 34249748, 34225128, 34193227, 34211987, 34197673, 34197756, 34209247, 34209346, 34194803, 34264077, 34288811, 34289009, 34267583, 34278499, 34288266, 34291146, 34288472, 34294454, 34302273, 34172536, 34261073, 34304592, 34260257, 34306456, що є підставою для стягнення із відповідача штрафу на підставі статті 116 Статуту залізниць України в розмірі 1 202 132,70 грн.

Водночас, суд за клопотанням Укрзалізниці дійшов висновку про наявність у даному випадку підстав для зменшення розміру штрафу на 50%, тобто до 601 066,35 грн Господарським судом міста Києва у даному контексті враховані доводи відповідача із приводу того, що перевезення вантажу за спірними правовідносинами на адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» здійснювались в цілому на підконтрольній українській владі території, що населені пункти м. Лиман та м. Маріуполь віднесені до населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, що ділянка між ж.д. станціями Волноваха-Камиш-Зоря має лише одну не електрифіковану колію, що протяжність ділянки 84 км, що обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність цієї ділянки, що вантаж по зазначеним накладним був доставлений позивачу (тобто основне зобов`язання по договору було виконане), що позивачем не наведено доводів щодо завдання йому простроченням термінів поставки збитків, що фінансове становища обох сторін відображає загальнодержавну економічну ситуацію в країні, що розмір штрафу складає 1202132,70 грн та що відповідачем заявлено про зменшення штрафу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 03.01.2020 (про що свідчить відмітка Укрпошти Стандарт на конверті) Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19 в частині зменшення розміру штрафу та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення штрафу до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у сумі 1 202 132,70 грн задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження причин поважності несвоєчасної доставки вантажу, у зв`язку з чим у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування судом частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України;

- місцевим господарським судом не було враховано, що перевезення вантажу здійснювалось виключно на підконтрольній українській владі території; ділянка між ж.д. станціями Волноваха-Камиш-Зоря складає протяжність всього 84 км і є лише незначною частиною маршруту перевезення вантажу від станції вантажовідправника до станції Сартана (ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»), у той час, як весь маршрут складає набагато більший шлях, який є задовільним та придатним для безперешкодної експлуатації; обставини щодо невеликої пропускної здатності між ст. Волноваха та ст. Камиш-Зоря були заздалегідь відомі відповідачу під час укладення відповідних договорів та організація руху по цій колії залежала виключно від нього; у зв`язку зі збільшенням відстані маршруту перевезення порівняно з колишньою схемою перевезення (ст. Авдіївка на ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь») позивач змушений нести додаткові витрати, пов`язані зі сплатою додаткових сум залізничного тарифу у розмірі 20 000 000,00 грн помісячно; відповідачем не був наданий відповідний сертифікат ТПП України, який міг би бути підставою звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної поставки товару; позивач також здійснює свою діяльність на території проведення антитерористичної операції, а економічна ситуація в країні в рівній мірі впливає на фінансове становище обох контрагентів за договором перевезення вантажу, внаслідок чого суд першої інстанції неправомірно надав перевагу стороні відповідача;

До апеляційної скарги додано також клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19. Зазначене клопотання мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення було вручено апелянту 14.12.2019 (про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на копії рішення, доданого до клопотання).

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзивах на апеляційну скаргу, поданих до суду 10.02.2020, наголошує, що суд всебічно та повно встановив всі фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, дослідив докази, надані сторонами на їх підтвердження, а також вірно визначив правові норми, що належить застосувати до цих правовідносин. Відповідач стверджує, що проведення антитерористичної операції значно ускладнило транспортне сполучення у межах Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та забезпечення вимог та положень Статуту залізниць України і правил перевезення вантажів, практично вся залізнична мережа Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» знаходиться в зоні проведення АТО. Так до початку АТО переважна більшість вантажів прямувала до м. Маріуполь зі ст. Авдіївка та ст. Ясинувата через ст. Донецьк до станцій міста Маріуполя. Зазначена ділянка мала дві залізничні колії та була електрифікованою. На сьогоднішній день ст. Ясинувата та ст. Донецьк знаходяться на непідконтрольній українській владі території і рух потягів у бік Маріуполя припинено з осені 2014 року, а ст. Авдіївка знаходиться на підконтрольній українській владі території, але фактично є тупиковою, так як з літа 2014 року припинено сполучення зі ст. Донецьк та ст. Ясинувата. У зв`язку з цим єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря. Ділянка Камиш-Зоря - Волноваха обладнана напівавтоматичним блокуванням, що дає змогу знаходження лише одного поїзду на перегоні між двома станціями. Ділянка Камиш-Зоря - Волноваха обслуговує разом із ПрАТ «ММК імені Ілліча» також ПрАТ «МК Азовсталь», ДП «Маріупольський морський торговельний порт», ДП Шахтоуправління «Южнодобаське №1», ДП «Шахта ім. Сургая», ПАТ «Великоанадольський вогнетривковий комбінат», ТОВ «Азовбудматеріали» та інші підприємства, розташовані між станціями Маріуполь та Южнодобаська. І саме згущений підхід вантажів на ці підприємства та несвоєчасне їх забирання на під`їзні колії вантажоодержувачами створило незадовільну ситуацію по своєчасній доставці вантажу. Таким чином, порушення термінів доставки вантажу мало місце з поважних та незалежних від перевізника причин, а проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей вплинули на фінансове становище Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Також відповідач зазначив, що посилання позивача на понесені ним додаткові витрати, пов`язані зі сплатою додаткових сум залізничного тарифу, є необґрунтованими, оскільки представник позивача своїм підписом у графі 55 накладної засвідчує свою згоду із існуючими умовами перевезення вантажу, водночас, використання залізничного транспорту є правом позивача та не позбавляє його можливості використовувати для перевезення вантажів інші види транспорту, зокрема, автомобільний.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 справу №905/958/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Іоннікової І.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 поновлено Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19 на час апеляційного провадження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19; призначено до розгляду апеляційну скаргу на 26.02.2020.

У судовому засіданні 26.02.2020 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 26.02.2020 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень.

Враховуючи зазначене, оскільки у відповідності до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Протягом жовтня - листопада 2018 року Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до станції призначення - Сартана Донецької залізниці здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» згідно залізничних накладних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), а саме, за номерами: 44640407, 44640464, 44676997, 44683142, 44705580, 44653368, 44674174, 44678969, 44709236, 44678829, 44674166, 44702876, 44705408, 44722635, 44724706, 44724722, 44724714, 44724730, 44705416, 44711224, 44700318, 44700367, 44700342, 44700391, 44077235, 44682706, 44713204, 44713337, 44725760, 44722106, 44715068, 44706067, 44705358, 44697191, 44680882, 44676724, 44656676, 44724979, 44721538, 44758753, 44726297, 44760452, 44728830, 44728822, 44748986, 44761948, 44761922, 44728814, 44761930, 44754778, 44754760, 44759231, 44760791, 44748978, 44727097, 44713196, 44741023, 44682722, 44772960, 44753424, 44727238, 44677094, 44772184, 44812139, 44796498, 44805877, 44791408, 44808319, 44803138, 44814499, 44784635, 44784601, 44792208, 44809432, 44806008, 44827343, 44800118, 44810786, 44769461, 44810778, 44784809, 44809911, 44805604, 44805992, 44827277, 44815728, 44727147, 44843431, 44883734, 44912806, 44849131, 44861078, 44820322, 44834638, 44829091, 44846400, 44856920, 44856854, 44819894, 44882553, 44846392, 44808764, 44886844, 44908978, 44915643, 44883841, 44915718, 44923878, 44929222, 44937035, 44889269, 44883049, 44949477, 44938207, 44897601, 44883023, 44937969, 44981009, 43005495, 43000280, 44998995, 44995934, 43018407, 43000066, 44996981, 44995942, 34008607, 33971979, 33971938, 33971995, 34018341, 34018671, 34039982, 34048918, 34052167, 34057166, 34066779, 34069328, 34070672, 34070862, 34047811, 34020438, 34051623, 34073528, 34067041, 34032052, 34099150, 34070359, 34069484, 34068478, 34066118, 34065680, 34059832, 34057513, 34056879, 34109801, 34097345, 34097329, 34109777, 34110569, 34110973, 34006230, 34097659, 34102376, 34102350, 34106583, 34109694, 34110411, 34093104, 34111252, 34067454, 34147678, 34135368, 34147587, 34150920, 34150979, 34147462, 34147546, 34152413, 34162495, 34167106, 34173807, 34095885, 34173955, 34174292, 34200493, 34125112, 34161356, 34237537, 34229633, 34229872, 34220871, 34220954, 34187666, 34180232, 34161638, 34228072, 34175125, 34191940, 34210138, 34183715, 34239129, 34199919, 34235416, 34246793, 34161000, 34219055, 34124966, 34137109, 34151878, 34249359, 34244244, 34187187, 34245464, 34202069, 34240341, 34249748, 34225128, 34193227, 34211987, 34197673, 34197756, 34209247, 34209346, 34194803, 34264077, 34288811, 34289009, 34267583, 34278499, 34288266, 34291146, 34288472, 34294454, 34302273, 34172536, 34261073, 34304592, 34260257, 34306456.

Вантаж, що прямував за вказаними залізничними накладними, відповідачем було доставлено Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь» вже після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчать відповідні записи у залізничних накладних, а саме, календарний штемпель видачі вантажу (графа 52).

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що оскільки відповідачем було доставлено вантаж з простроченням терміну доставки, у зв`язку з чим мало місце порушення Укрзалізницею вимог статті 41 Статуту залізниць України щодо прострочення доставки вантажу на адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», то за таких обставин останнім на підставі пункту 116 Статуту залізниць України було нараховано відповідачу штраф в розмірі 1 202 132,70 грн, який Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» й просить стягнути на його користь з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з наступних підстав.

Згідно статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами статті 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 статті 919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (частина 1 статті 313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі, Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (стаття 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на ____число _____місяць» (пункт 2.1. Правил).

Згідно з пунктом 2.4. наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Пунктом 2.10. Правил визначено, що вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно пункту 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Позивач вказує про те, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу. За розрахунком позивача загальна сума штрафу за прострочення доставки вантажу складає 1 202 132,70 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, протягом жовтня - листопада 2018 року Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до станції призначення - Сартана Донецької залізниці згідно вищевказаних залізничних накладних здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Як підтверджується матеріалами справи, вірно встановлено судом першої інстанції та не оспорюється відповідачем, вантаж відповідачем доставлено Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь» із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, підтвердженням чого є календарні штемпелі на накладних, за номерами: 44640407, 44640464, 44676997, 44683142, 44705580, 44653368, 44674174, 44678969, 44709236, 44678829, 44674166, 44702876, 44705408, 44722635, 44724706, 44724722, 44724714, 44724730, 44705416, 44711224, 44700318, 44700367, 44700342, 44700391, 44077235, 44682706, 44713204, 44713337, 44725760, 44722106, 44715068, 44706067, 44705358, 44697191, 44680882, 44676724, 44656676, 44724979, 44721538, 44758753, 44726297, 44760452, 44728830, 44728822, 44748986, 44761948, 44761922, 44728814, 44761930, 44754778, 44754760, 44759231, 44760791, 44748978, 44727097, 44713196, 44741023, 44682722, 44772960, 44753424, 44727238, 44677094, 44772184, 44812139, 44796498, 44805877, 44791408, 44808319, 44803138, 44814499, 44784635, 44784601, 44792208, 44809432, 44806008, 44827343, 44800118, 44810786, 44769461, 44810778, 44784809, 44809911, 44805604, 44805992, 44827277, 44815728, 44727147, 44843431, 44883734, 44912806, 44849131, 44861078, 44820322, 44834638, 44829091, 44846400, 44856920, 44856854, 44819894, 44882553, 44846392, 44808764, 44886844, 44908978, 44915643, 44883841, 44915718, 44923878, 44929222, 44937035, 44889269, 44883049, 44949477, 44938207, 44897601, 44883023, 44937969, 44981009, 43005495, 43000280, 44998995, 44995934, 43018407, 43000066, 44996981, 44995942, 34008607, 33971979, 33971938, 33971995, 34018341, 34018671, 34039982, 34048918, 34052167, 34057166, 34066779, 34069328, 34070672, 34070862, 34047811, 34020438, 34051623, 34073528, 34067041, 34032052, 34099150, 34070359, 34069484, 34068478, 34066118, 34065680, 34059832, 34057513, 34056879, 34109801, 34097345, 34097329, 34109777, 34110569, 34110973, 34006230, 34097659, 34102376, 34102350, 34106583, 34109694, 34110411, 34093104, 34111252, 34067454, 34147678, 34135368, 34147587, 34150920, 34150979, 34147462, 34147546, 34152413, 34162495, 34167106, 34173807, 34095885, 34173955, 34174292, 34200493, 34125112, 34161356, 34237537, 34229633, 34229872, 34220871, 34220954, 34187666, 34180232, 34161638, 34228072, 34175125, 34191940, 34210138, 34183715, 34239129, 34199919, 34235416, 34246793, 34161000, 34219055, 34124966, 34137109, 34151878, 34249359, 34244244, 34187187, 34245464, 34202069, 34240341, 34249748, 34225128, 34193227, 34211987, 34197673, 34197756, 34209247, 34209346, 34194803, 34264077, 34288811, 34289009, 34267583, 34278499, 34288266, 34291146, 34288472, 34294454, 34302273, 34172536, 34261073, 34304592, 34260257, 34306456.

При цьому, судом першої інстанції на стадії дослідження доказів у справі було встановлено, що позивачем не було додано до матеріалів позовної заяви копій накладних за такими номерами: 34150920, 34150979, 34147462, 34147546, 34152413, 34162495, 34167106, 34173807, 34095885, 34173955, 34174292, 34200493, 34306456. Проте, оскільки відповідач підтверджував розрахунок розміру штрафу, здійснений позивачем, в якому враховані вказані накладні, а відтак визнавав обставини прострочення терміну поставки по вказаним накладним, суд дійшов висновку про доведеність відповідних обставин з огляду на положення частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вагонів окремо по кожній накладній та з урахуванням кількості днів прострочення, залізничного тарифу, вказаного у накладних, дійшла висновку, що долучений позивачем розрахунок є арифметично вірним, здійснений у відповідності до статті 116 Статуту залізниць України, та відповідає розрахунку з урахуванням кількості днів прострочення. Вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 202 132,70 грн є доведеним та обґрунтованими.

Факт порушення строків доставки вантажу та розмір штрафу, визначений позивачем, відповідачем не заперечувався.

Водночас, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач просив суд зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу до 10% від заявленої суми позову (том 1, а.с. 46-48).

Вказана заява була мотивована, зокрема тим, що проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця». Як зазначає відповідач, за підсумками роботи за 2018 рік філія отримала збиток у сумі 1 140 891,00 тис. грн, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2018 рік.

Проведення АТО також значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця» та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів, які були затверджені задовго до початку проведення АТО.

Так, до початку АТО переважна більшість вантажів прямувала до станцій міста Маріуполь зі станцій Авдіївка через станцію Ясинувата та Донецьк до станції міста Маріуполя. Зазначена ділянка мала дві залізничні колії та була електрифікованою. На сьогоднішній день станція Ясинувата та Донецьк знаходяться на непідконтрольній території і рух потягів у бік Маріуполя припинено з осені 2014 року, а станція Авдіївка знаходиться на підконтрольній українській владі території, але фактично є тупиковою, так як з літа 2014 року припинено сполучення з станцією Ясинувата та Донецьк. У зв`язку з цим єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Комиш-Зоря. Ділянка Комиш-Зоря обладнана напівавтоматичним блокуванням, що дає змогу знаходження лише одного поїзду на перегоні між двома станціями.

Відтак, як про це зазначає відповідач, враховуючи, що окрім позивача в м. Маріуполь залізницею обслуговується чимало великих підприємств, обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність ділянки Волноваха-Комиш-Зоря.

Отже, за твердженнями відповідача, порушення термінів доставки вантажу мало місце з причин, незалежних від перевізника.

Суд першої інстанції прийняв до уваги вказані доводи відповідача та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафу на 50%, тобто до 601 066,35 грн.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача та не вбачає підстав для зменшення заявленої до стягнення із відповідача суми штрафу з огляду на наступне.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з положеннями частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз вищевказаних положень законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені/штрафу, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 18.06.2019 у справі №914/891/16).

Дослідивши надані відповідачем документи та доводи клопотання про зменшення суми штрафу, які є тотожними із доводами відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, вказана правова норма встановлює, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Так, колегія суддів приймає до уваги, твердження скаржника, що перевезення вантажу за спірними правовідносинами на адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» здійснювались виключно на підконтрольній українській владі території.

При цьому, ділянка між ж.д. станціями Волноваха-Камиш-Зоря має протяжність усього 84 км і є лише частиною маршруту перевезення вантажу від станції вантажовідправника до ст. Сартана (Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»), в той час як, увесь маршрут перевезення складає набагато більший шлях - 734, 653, 616, 683, 1324, 1135, 1104 км і т.д. Інша більша частина залізничного шляху є задовільною та придатною для безперешкодної експлуатації.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що проведення АТО значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця» та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів.

Скрутний фінансовий стан Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» не є виключною підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, зважаючи на вищевикладені обставини, а також той факт, що тяжка економічна ситуація в Україні має загальнодержавний характер, та, в тому числі, впливає і на показники діяльності Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь». При цьому, невиконання зобов`язань відповідачем щодо термінів доставки вантажу негативним чином впливає на фінансовий стан підприємства позивача, оскільки не дає належним чином забезпечити виробничий процес та, як наслідок, покращити його господарську діяльність.

Разом з цим, колегія суддів відзначає, що до заяви про зменшення розміру штрафу відповідач у суді першої інстанції подав лише звіти про фінансові результати регіональної філії «Донецька залізниця», у той час, як відповідачем у даній справі є юридична особа - Акціонерне товариство «Українська залізниця», відносно фінансового стану якої відомості у матеріалах справи відсутні.

Колегією суддів враховано ступінь виконання відповідачем зобов`язання та досліджено причини такого невиконання, водночас, відповідачем у розумінні частини 1 статті 233 Господарського кодексу України не доведено суду наявності підстав для зменшення стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, а тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Доводи відповідача, висловлені у клопотанні про зменшення розміру штрафу, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

Таким чином, колегія суддів, встановивши правильність здійсненого позивачем нарахування штрафу, доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі в повному обсязі та стягнення із відповідача на користь позивача 1 202 132,70 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у даній справі таким, що підлягає зміні. До стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» підлягає 1 202 132,70 грн штрафу. Позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати за подання позовної заяви у даній справі у розмірі 18 031,99 грн згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Стосовно розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із доданого до апеляційної скарги платіжного доручення № від 27.12.2019, Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» за подання апеляційної скарги в даній справі було сплачено судовий збір у розмірі 27 047,99 грн.

Водночас, із прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції у даній справі оскаржувалось позивачем лише в частині зменшення розміру штрафу на суму 601 066,35 грн, тобто, за подання апеляційної скарги позивач повинен був у відповідності до статті 4 Закону України «Про судовий збір» сплатити судовий збір у розмірі 13 523,99 грн ((601 066,35 грн х 1,5%) х 150%), який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Тобто, позивачем за подання апеляційної скарги внесено судовий збір у більшому розмірі (на 13 523,99 грн), ніж встановлено законом. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, позивач може звернутися до суду із відповідним клопотанням про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19 змінити.

Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №905/958/19 викласти у наступній редакції:

«Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1; ) суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 1 202 132 (один мільйон двісті дві тисячі сто тридцять дві) грн 70 коп., 18 031 (вісімнадцять тисяч тридцять одну) грн 99 коп. судового збору за подання позовної заяви та 13 523 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять три) грн 99 коп. судового збору за подання апеляційної скарги».

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №905/958/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 05.03.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.А. Іоннікова

А.І. Тищенко