УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10.03.2020Справа № 910/17424/19

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заявуТовариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз"
прозабезпечення позову

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго"

про стягнення 14 802 557,44 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

про визнання поруки припиненою

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тисагаз" (далі - ТОВ "Тисагаз", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (далі - ТОВ "Нафтогаз-Альянс", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго" (далі - ТОВ "Альфаенерго", відповідач-2) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № ПГ-20/12/16 від 20.12.2016 р. та договором поруки № 01-18 від 28.09.2018 р. у сумі 14 802 557,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, сторонам надана можливість реалізувати процесуальні права та обов`язки.

У строк, визначений законом для подання відзиву, ТОВ "Альфаенерго" (позивач за зустрічним позовом) подало зустрічну позовну заяву до ТОВ "Тисагаз" (відповідач-1 за зустрічним позовом) та ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (відповідач-2 за зустрічним позовом) про визнання припиненою поруку за договором поруки № 01-18 від 28.09.2018 р., укладеного між ТОВ "Тисагаз", ТОВ "Нафтогаз-Альянс", ТОВ "Альфаенерго".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 р. зустрічний позов ТОВ "Альфаенерго" був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом у межах підготовчого провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки за зустрічним позовом.

05.03.2020 р. ТОВ "Тисагаз" (позивач за первісним позовом) подало заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на майно, що належить ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (відповідач-1 за первісним позовом) та ТОВ "Альфаенерго" (відповідач-2 за первісним позовом), а також на грошові кошти, що знаходяться на будь-яких виявлених банківських рахунках відповідачів.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що сума заборгованості 14 802 557,44 грн., яку ТОВ "Тисагаз" просить стягнути у первісному позові з ТОВ "Нафтогаз-Альянс" та ТОВ "Альфаенерго", є значною сумою, а відповідачі у добровільному порядку ухиляються від виконання зобов`язання щодо оплати газу. Така недобросовісність ТОВ "Нафтогаз-Альянс" підтверджується наявністю кримінального провадження № 0004186, відкритого СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві щодо ТОВ "Нафтогаз-Альянс" за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом ухилення відповідача-1 від виконання кредитних зобов`язань перед ПАТ «Промінвестбанк». Отже, на думку заявника є підстави вважати, що ТОВ "Нафтогаз-Альянс" та ТОВ "Альфаенерго" можуть здійснити відчуження належного їм майна, а також розтрату грошових коштів, що перебувають на рахунках відповідачів, а тому рішення, яке буде прийняте за результатами розгляду поданого первісного позову, виконати буде неможливо або його виконання буде утрудненим.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст.ст. 136, 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У якості підстави для накладення арешту на майно та банківські рахунки відповідачів заявник вказує на невиконання ними своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу № ПГ-20/12/16 від 20.12.2016 р. в частині належної сплати вартості поставленого газу, у зв`язку із чим у відповідачів утворилась значна сума заборгованості. Також заявник вказує на наявність відкритого щодо ТОВ "Нафтогаз-Альянс" кримінального провадження № 0004186.

У той же час, суд вважає, що невиконання відповідачами своїх обов`язків перед позивачем не є законною підставою (передбаченою законом) для вжиття заходів забезпечення позову та не свідчить про неможливість виконання рішення суду у даній справі у майбутньому.

При цьому суд враховує, що відкриття кримінального провадження № 0004186 СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві за фактом ухилення ТОВ "Нафтогаз-Альянс" від виконання кредитних зобов`язань перед ПАТ «Промінвестбанк» не пов`язане з предметом позовних вимог про стягнення заборгованості та заходами забезпечення позову у вигляді арешту.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. роз`яснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У той же час заявником не надано доказів, які б свідчили про наявність у відповідачів будь-якого майна та рахунків, відкритих у банківських установах, у тому числі і наявність на цих рахунках коштів, а також не надано доказів, що відповідачі вчиняють будь-які дії зі своїм майном та грошовими коштами, направлені на відчуження майна, погіршення відповідачами його якісних характеристик, зменшення наявних у них грошових коштів на банківських рахунках, тощо. Тобто, за висновком суду такі доводи заявника є припущеннями, які не можуть бути підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Отже, у поданій заяві ТОВ "Тисагаз" не довело існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або унеможливлення захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням викладеного суд відмовляє ТОВ "Тисагаз" у задоволенні його заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви покладається на заявника (позивача за первісним позовом).

Керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.