ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
УХвала
"26" лютого 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/790/19
Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,
За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.
розглянувши позовну заяву дочірнього підприємства Санаторій Сонячне Закарпаття приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, с. Поляна Свалявського району до Полянської сільської ради, с. Поляна Свалявського району про визнання договорів поновленими
За участю представників:
від позивача - Олійник Роман Богданович, адвокат, ордер серії АО № 1006023 від 10.02.2020 року
від відповідача - Машкаринець Назар Іванович, адвокат, ордер серії АО № 1005797 від 05.02.2020 року
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.01.2020 у справі №907/790/19 прийнято до провадження справу та призначено підготовче засідання на 11.02.2020 року.
Ухвалою суду від 11.02.2019 було відкладено підготовче засідання на 26.02.2020 року.
Представником позивача до дати засідання подано клопотання про зупинення провадження у справі з посиланням на висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, про застосування положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо пролонгації договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах. При цьому судом касаційної інстанції у вказаній справі відзначено, що правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі №6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі 3594/376/17-ц, а також відзначено, що підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1-5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.
Відповідно до частин 5 і 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Позивачем надано суду відомості про те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 12.06.2019 справу №320/5724І17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання права користування земельною ділянкою передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду. При цьому, передаючи справу №320/5724/17 на розгляд Великої Палати Верхового Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, про застосування положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо пролонгації договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах. Перша судова палата Касаційного цивільного суду вважала, що вони суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, провадження №14-65цс18.
Як стверджує позивач, що на даний час справа №320/5724/17 Великої Палати Верховного Суду не розглянута. Таким чином, на вирішенні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа, в якій має бути висловлений висновок про застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", який у поєднанні з іншими висновками Верховного Суду буде сприяти правовій визначеності у застосуванні вказаної норми Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах.
Присутній представник відповідача заперечує по суті заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав, наведених у подано суду письмовому відзиві на позов з доказами в його обґрунтування, посилаючись на його обгрунтованість наявними у справі матеріалами. Разом з тим, вважає подане позивачем клопотання щодо зупинення провадження у справі безпідставним та необгрунтованим. У підтвердження своєї позиції у судовому засіданні представником відповідача було надано усні міркування з цього приводу.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.
Статтями 227, 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Зокрема, приписами пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суду надано дискреційне право з власної ініціативи зупинити провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, яке зупиняється до закінчення перегляду іншої справи в касаційному порядку (п.11 ст. 229 ГПК України).
За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.
З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду щодо поставленої у справі №320/5724/17 правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає необхідним задовольнити клопотання позивача та зупинити провадження у справі №907/790/19 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5724/17.
Керуючись статтями 228, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Клопотання позивача про зупинення провадження у справі задовольнити.
2. Зупинити провадження у справі № №907/790/19 за позовом ДП "Санаторій "Сонячне Закарпаття" до Полянської сільської ради Свалявського району про визнання договорів оренди поновленими до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме - до закінчення розгляду справи №320/5724/17.
Учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 907/790/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає оскарженню у порядку, передбаченому частинами 1, 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 02.03.2020.

Суддя О.Ф. Ремецькі