номер провадження справи 9/230/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 Справа № 908/3390/19

м. Запоріжжя

За позовом: Токмацької міської ради, (71701, Запорізька область, м.Токмак, вул. Центральна, 45)

до відповідачів: 1. Фізичної особи - підприємця Дементьєва Яна Анатолійовича, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

2. Фізичної особи - підприємця Пуйди Олександра Анатолійовича, РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

про солідарне стягнення суми 35408,93 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: Черкашин І.І., ордер ЗП № 121771 від 30.12.2019;

від відповідача-2: Черкашин І.І., ордер ЗП № 121770 від 30.12.2019;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Токмацької міської ради до відповідачів: 1. Фізичної особи - підприємця Дементьєва Яна Анатолійовича, 2. Фізичної особи - підприємця Пуйди Олександра Анатолійовича, про солідарне стягнення з відповідачів суми 35408,93 грн. збитків за порушення вимог земельного законодавства.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 05.12.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3390/19 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 10.12.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3390/19, присвоєно номер провадження справи 9/230/19, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21.01.2020. В судових засіданнях оголошувалась перерва до 18.02.2020, потім - до 21.02.2020.

21.02.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які підтримані позивачем та мотивовані, зокрема, наступним. Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2005 Деметьєв Я . А. та Пуйда О.А. придбали у власність банно-пральний комплекс №36, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . 09.02.2012 між Токмацькою міською радою та підприємцями Дементьєвим Я.А., та Пуйдою О.А. були укладені договори оренди землі зі строком дії до 15.12.2014. Токмацькою міською 16.04.2015 прийнято рішення № 16 «Про дозвіл на поновлення договорів оренди» відповідно до якої вирішено поновити до 16.04.2025 договори оренди земельних ділянок для розташування торгового центру, орендарів зобов`язано укласти договори в місячний термін, однак відповідачами договори укладено не було. Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 затверджено порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Відповідно до п. 3 порядку відшкодуванню підлягають збитки, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Рішенням Токмацької міської ради від 19.12.2013 № 2 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, їх самовільного зайняття та використання земельних ділянок з порушенням земельного законодавства, в тому числі порядок визначення їх розміру. Так, згідно з п. 1.5 цього рішення встановлено, що фізичні та юридичні особи, у разі використання земель міста з порушенням вимог ст.ст. 125, 206 Земельного Кодексу України, розділу ХІІІ Податкового кодексу України, повинні відшкодовувати міській раді збитки, спричинені їх діями або бездіяльністю, зокрема використання земельних ділянок без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку та самовільне зайняття земельної ділянки. У разі, якщо особа відмовляється від укладання договору оренди землі та проведення державної реєстрації речового права користування земельною ділянкою в строк, встановлений рішенням Токмацької міської ради про надання в оренду земельної ділянки або поновлення договору оренди земельної ділянки, то з моменту закінчення зазначеного строку, збитки визначаються в розмірі орендної плати за землю. Відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства в розмірі податку та (або) орендної плати за землю, які можна було б отримати при належному виконанні (дотриманні) зацікавленою особою вимог земельного законодавства. Відповідно до рішення виконавчого комітету від 23.01.2014 № 17 виконавчим комітетом Токмацької міської ради була створена комісія по визначенню та відшкодуванню Токмацькій міській раді збитків. 13 грудня 2016 року комісією проведено засідання на якому було встановлено, що земельні ділянки площею 0,0264 га та 0,1110 га використовуються відповідачами без договорів оренди землі, які необхідно було укласти на підставі п. 5 та п.7 рішення Токмацької міської ради № 16 від 16.04.2015 «Про дозвіл на поновлення договорів оренди землі». В зв`язку з цим комісія склала акти № 2 та № 3 від 13.12.2016. Комісією за період з 16.05.2015 року по 01.12.2016 року відповідачам нараховані збитки за використання зазначених земельних ділянок з порушенням вимог земельного законодавства. Збитки були розраховані з урахуванням відсоткової ставки у розмірі 4% та 3,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, встановленої рішенням Токмацької міської ради від 19.06.2014 № 3 «Про орендну плату за землі несільськогосподарського призначення», та склали загальну суму 35408,93 грн. 23.12.2016 акти комісії № 2 та № 3 від 13.12.2016 були затверджені рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради № 279 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру заподіяних збитків внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів». 11.01.2017 листами № 8 та 9 Токмацька міська рада запропонувала відповідачам самостійно сплатити суму збитків та направила відповідачам копії актів, копію рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 23.12.2016 № 279, копії розрахунків суми збитків та договір про добровільне відшкодування збитків. Однак, до теперішнього часу відповідачі не відшкодували завдані збитки. Враховуючи викладене, позивач вважає, що в діях відповідачів є склад цивільного правопорушення оскільки відповідачі користувалися земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, що позбавило Токмацьку міську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла б отримувати, якби її право не було порушено. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму 35408,93 грн. збитків. Позов обґрунтовано ст.ст. 120, 152, 156, 157, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 377, 543, 1166 ЦК України, ст.ст. 287, 288 Податкового кодексу України, ст. 144 Конституції України, ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідачі в особі уповноваженого представника проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, зокрема, про наступне. По-перше, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення із позовом про відшкодування збитків, нарахованих за період з 16.05.2015 по 01.12.2016, який подано до суду 05.12.2019, тобто після спливу трирічного строку позовної давності. Про порушення свого права позивачу було відомо з 16.05.2015, а про несплату орендної плати з 14.11.2016. Так, в пунктах 1.3 актів № 2 та № 3 від 13.12.2016 зазначено, що інформація щодо відсутності сплати відповідачами плати за землю за вказаний період була надана в листі Токмацької ОДПІ від 14.11.2016. Жодних дій, які б можна було розцінити як підстави для переривання строків позовної давності відповідачі не вчиняли. Таким чином, строк позовної давності сплив, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. По-друге, перелік підстав для відшкодування збитків, визначений у ст.ст. 156,157 ЗК України, які вказано у рішенні позивача № 279 від 23.12.2016, а також в п.п. 1, 3 Порядку, затвердженому постановою КМУ від 19.04.1993 № 284. Разом з тим, вказаний в ЗК України перелік є вичерпним і не містить серед підстав для відшкодування збитків використання земельних ділянок без укладення договору оренди. Положення п. 1.5 Порядку визначення збитків, звурдженого рішенням Токмацької міськрада від 19.12.2013 № 2, на підставі якого розраховано суму збитків, суперечить ст. 156 ЗК України і встановлює власні, не передбачені законом підстави для притягнення землекористувачів до відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Ухвалюючи рішення і затверджуючи відповідні акти позивач діяв з перевищенням повноважень і нарахував збитки неправомірно. Акти комісії № 2 та № 3 від 13.12.2016 про визначення розміру збитків, затверджені рішенням виконавчого комітету Токмацької міськради, є документальним результатом роботи комісії з питань визначення розміру збитків, проте не містять обов`язків для відповідачів, як землекористувачів. Наявність зазначених актів не створює для відповідачів будь-яких обов`язків і не можуть вважатись доказом наявності збитків або їх розміру. До укладення договору оренди стягнення неоодтриманої орендної плати за землю на підставі ст.ст. 22,1166 ЦК України, ст.ст. 152, 156, 157 ЗК України, як упущеної вигоди, є неможливим, що узгоджується з позицією Верховного суду (постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц). Крім того, у відзиві наголошено, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру позовних вимог. Так, розрахунки збитків № 6 та № 7 від 06.12.2016 проведено із застосування нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2015 та 2016 роки, додані ж до заяви Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку не містять відомостей про оцінку за 2015 рік; не надано рішення Токмацької міської ради від 19.06.2014 № 3 про затвердження застосованих при розрахунках відсоткових ставок (3,5% та 4%). У відзиві також викладено обставини щодо відмови відповідачів від укладення договорів оренди землі, відповідно до змісту яких, причиною не укладення цих договорів стали ряд істотних недоліків, які перешкоджали цільовому використанню земельних ділянок з огляду на незадовільний стан під`їзних внутрішньо-квартальних доріг, що ведуть до будівлі відповідачів по вул. Пролетарській,36, яку відповідачі мали намір використовувати в якості торговельного центру. Дороги, які перебувають у власності позивача, знаходяться в аварійному стані, не відремонтовані незважаючи на попередні домовленості; розташовані вздовж доріг водогони постійно проривають, для ліквідації аварій вирито котловани, які також перешкоджають доступу до будівлі, через що використання будівлі за цільовим призначенням є неможливим. Бездіяльність позивача, яка полягає у непроведені ремонту водогону та внутрішньо квартальних доріг робить неможливим повноцінне використання земельних ділянок, тому укладення договорів на їх оренду в запропонованій позивачем редакції відповідачі вважають неможливим. Просять застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.01.2020 до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

За змістом ч. 1 ст. 166, ч. 2 ст. 251 ГПК України позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом строків, встановлених судом. В ухвалі суду від 23.12.2019 про відкриття провадження у справі встановлено строк для подання відповіді на відзив - протягом строку, що не перевищує п`яти днів з дня отримання відзиву.

Зі статті 118 ГПК України слідує, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду.

На підставі викладеного, відповідь на відзив разом з доданими до неї документами залишена судом без розгляду, оскільки подана після закінчення процесуального строку, встановленого судом.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору купівлі - продажу від 26.12.2005 Пуйда Олександр Анатолійович та Дементьев Ян Анатолійович ( Покупці ) придбали у спільну сумісну власність нерухоме майно - будівлю банно-прального комплексу № 36, загальною площею 912,7 кв.м., з прибудовами згідно технічної документації, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

Згідно зі свідоцтвами про державну реєстрацію, виданими у 1995 році Пуйда О .А. та Дементьєв Я.А. набули статусу фізичних осіб - підприємців.

09.02.2012 між Токмацькою міською радою (Орендодавець) з одного боку та Підприємцями Пуйдою Олександром Анатолійовичем та Дементьєвим Яном Анатолійовичем (Орендар) з другого боку, було укладено два договори оренди землі, відповідно до яких в строкове платне користування орендарів передано земельні ділянки несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання: площею 0,01110 га (кадастровий №:01:011:0257) та площею 0,0264 га (кадастровий №:01:011:0258), які знаходяться у АДРЕСА_3 Згідно з п. 3 цих договорів на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлова будівля та складські приміщення, що є власністю орендарів, й інші об`єкти інфраструктури. Договори укладено на строк до 15.12.2014. Після закінчення строку договору орендар має право переважне право поновлення його на новий строк (п.8 договорів).

Рішенням Токмацької міської ради № 16 від 16.04.2015 «Про дозвіл на поновлення договорів оренди землі» на підставі розглянутих заяв вирішено поновити, в тому числі фізичній особі - підприємцю Пуйді О.А. та фізичній особі - підприємця Дементьєву Я.А. договори оренди земельних ділянок площею 0,1110 га кадастровий №:01:011:0257, для розташування торгового центру та площею 0,0264 га кадастровий №:01:011:0258, для розташування складського приміщення, терміном - до 16 квітня 2025 року. В пункті 7.1 даного рішення зобов`язано орендарів у місячний термін укласти договори оренди землі та провести державну реєстрацію речового права користування земельною ділянкою.

ФОП Пуйда О.А. та ФОП Дементьєвим Я.А. відповідні договори до 16.05.2015 і станом на 01.12.2016 не були укладені.

13 грудня 2016 року Комісією по визначенню та відшкодуванню Токмацькій міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням земельного законодавства для визначення збитків складено Акти № 2 та № 3 визначення розміру збитків. Відповідно до змісту цих актів на засіданні Комісії встановлено, що земельні ділянки площею 0,1110 га кадастровий №:01:011:0257, для розташування торгового центру та площею 0,0264 га кадастровий №:01:011:0258, для розташування складського приміщення, за адресою: АДРЕСА_3, на яких заходяться об`єкти, що є власністю ФОП Пуйди О.А. та ФОП Дементьєва Я.А., використовуються без договорів оренди землі, які повинні бути укладені на підставі п.п. 5, 7 рішення Токмацької міської ради № 16 від 16.04.2015 «Про дозвіл на поновлення договорів оренди землі». Відповідно до листів Токмацької ОДПІ від 14.11.2016 інформація щодо сплати вказаними фізичними особами-підприємцями орендної плати за землю за період з 16.05.2015 по 01.12.2016 відсутня. Внаслідок непоновлення договорів оренди та несплати орендної плати, визначено розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста Токмака за період з 16.05.2015 по 01.12.2016 - в розмірі 6099,48 грн. за земельною ділянкою площею 0,0264 га (розрахунок фінансового управління Токмацької міськради № 6, а.с. 36) та в розмірі 29309,45 грн. за земельною ділянкою площею 0,1110 га (розрахунок № 7, а.с. 37).

Як вбачається з актів, втрати розраховувались з урахуванням відсоткової ставки у розмірі 3,5% та 4% відповідно, від нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2015 та 2016 роки, встановлених рішенням сесії Токмацької міської ради від 19.06.2014 № 3 «Про орендну плату за землі несільськогосподарського призначення» (розрахунки № 6 та № 7, а.с. 36-37).

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради № 279 від 23.12.2016 «Про затвердження актів комісії з визначення розміру заподіяних збитків внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів» (а.с. 54) було затверджено вищевказані акти комісії від 23.12.2016 № 2 та № 3; зобов`язано ФОП Пуйду О.А. та ФОП Дементьєва Я.А. сплати збитки згідно затверджених актів.

ФОП Пуйді О.А. та ФОП Дементьєву Я.А. було направлено повідомлення від 11.01.2017 за вих. № 8 та вих. № 9, згідно з якими Токмацька міська рада запропонувала відповідачам у 20-денний термін розглянути Акти комісії № 2, № 3 від 13.12.2016 та рішення про їх затвердження, повідомити про результати їх розгляду, запропоновано добровільно відшкодувати збитки шляхом укладення відповідного договору, а також повідомлено про намір звернення до суду у разі відмови. До повідомлень було додано: копії вищезазначених актів комісії, рішення виконавчого комітету міськради про їх затвердження, розрахунків суми збитків, а також по два примірники проектів договорів про добровільне відшкодування завданих збитків. Вказані повідомлення згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень були отримані відповідачами (а.с.56, 57).

У грудні 2019 Токмацька міська рада звернулась з позовом до Господарського суду Запорізької області (направлено засобами поштового зв`язку 03.12.2019), за яким відкрито провадження у даній справі № 908/3390/19.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами ст. 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 05.11.2009 № 1705-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку набуття прав на землю») у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.2, підпункту "ґ" ч.3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Згідно з п. «д» ч. 1 ст.156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, понесені внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно зі ст.125 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК України).

За приписами ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам та землекористувачам здійснюють, зокрема, громадяни та юридичні особи, які використовують земельну ділянку та діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Рішенням Токмацької міської рада № 2 від 19.12.2013 затверджені: Порядок визначення та відшкодування Токмацькій міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням земельного законодавства, Положення про комісію щодо визначення розміру збитків, форма Повідомлення про необхідність відшкодування збитків, форма Договору про їх добровільне відшкодування та форма Акту про визначення збитків власнику землі.

Згідно з п.1.1, 1.3 затвердженого Порядку, він визначає єдині організаційно-правові та економічні засади визначення та відшкодування збитків, заподіяних територіальній громаді міста Токмак у випадках невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням земельного законодавства та поширюється на всі підприємства, установи та організації, фізичних осіб-підприємців, а також громадян, у користуванні яких перебувають земельні ділянки комунальної власності в межах міста Токмака Запорізької області.

В пункті 1.5 даного Порядку встановлено, що фізичні та юридичні особи у разі використання ними земель міста з порушеннями вимог ст. ст. 125, 206 Земельного кодексу України, розділу XIII Податкового кодексу України, повинні відшкодувати Токмацькій міській раді збитки, спричинені їх діями або бездіяльністю.

Збитки відшкодовуються внаслідок:

- невикористання земельної ділянки;

- використання земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку;

- самовільного зайняття земельної ділянки ( самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою);

- інших випадків, коли особа використовує земельну ділянку з порушенням земельного законодавства та законодавства про плату за землю.

Відповідно до п. 1.4 Порядку збитки - витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Розділом 4 Порядку встановлений порядок визначення розміру збитків.

Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків (п.1.4).

У разі використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, збитки визначаються у розмірі податку на землю за період:

- фактичного користування земельною ділянкою;

- від дати державної реєстрації особою права власності (користування) на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, до дати спливу строку, визначеного для укладання особою договору оренди землі, указаного у рішенні Токмацької міської ради.

У разі, якщо особа відмовляється від укладання договору оренди землі та проведення державної реєстрації речового права користування земельною ділянкою в строк, встановлений рішенням Токмацької міської ради про надання в оренду земельної ділянки або поновлення договору оренди земельної ділянки, то з моменту закінчення зазначеного строку, збитки визначаються в розмірі орендної плати за землю (п.4.2).

Відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства відповідно до пункту 4.2 цього Порядку, в розмірі податку та (або) орендної плати за землю, які можна було б отримати при належному виконанні (дотриманні) зацікавленою особою вимог земельного законодавства.

Збитки визначаються за орендними та (або) податковими ставками плати за землю, які діяли на момент виникнення таких збитків, із застосуванням відповідних коефіцієнтів інфляції на початок кожного звітного року. Нормативна грошова оцінка землі розраховується з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації за даними відділу Держземагентства у Токмацькому районі Запорізької області (п.п. 4.3, 4.4.).

Порядок роботи комісії визначається Положенням. Формою роботи комісії є засідання. За результатами розгляду матеріалів Комісією складається акт комісії щодо визначення розміру збитків за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Токмак по кожній зацікавленій особі окремо. Акт комісії щодо визначення розміру збитків за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Токмак затверджуються рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради (п.4.5).

За змістом п. 5 Порядку з відшкодування збитків, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284, збитки відшкодовуються власникам землі підприємствами, установами, організаціями а громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Із змісту статті 143 Конституції України вбачається, що територіальні громади міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку, бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст.ст. 10, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до змісту п. 34 ч. 1 ст. 26, пп. 1 п. 1 ч. б ст. 33 цього Закону до виключної компетенції міських рад належить: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Виконавчі комітети міських рад наділені делегованими повноваженнями щодо здійснення контролю за додержанням земельного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Як слідує із вищезазначених матеріалів господарської справи та наданих суду пояснень, за адресою: АДРЕСА_3, знаходяться об`єкти нерухомості загальною площею 912,7 к.в.м, придбані за договором купівлі - продажу від 26.12.2005, які є спільною сумісною власністю відповідачів, що не заперечено останніми.

Після закінчення 15.12.2014 строку договорів оренди землі, укладених відповідачами 09.02.2012, на підставі їх заяв Токмацькою міською радою від 16.04.2015 прийнято рішення № 16 про поновлення договорів оренди земельних ділянок площею 0,1110 га кадастровий №:01:011:0257 та площею 0,0264 га кадастровий №:01:011:0258 терміном - до 16 квітня 2025 року та зобов`язано орендарів укласти договори оренди землі у місячний термін.

Із документів, доданих до відзиву відповідачів слідує, що протягом червня 2016 - травня 2017 між відповідачами, Токмацькою міською радою та виконавчим комітетом міськради велося тривале листування з приводу укладення договорів. Вбачається, що Токмацькою міською радою відповідачам надавалися для підписання проекти договорів землі №№ 267, 268 від 23.05.2016 (листи відповідачів а.с.70-71) та №№325, 326 від 01.03.2018 (лист відповідачів а.с. 80). Відповідачі у запропонованих редакціях договори не підписали, посилаючись, зокрема, на те, що земельні ділянки мають суттєві недоліки, які перешкоджають її повноцінному та ефективному цільовому використанню через аварійний стан під`їзних автошляхів.

Суд зазначає, що викладені у листуванні обставини не є підставою для відмови від підписання договорів оренди землі в цілому, в тому числі із протоколом розбіжностей, та не звільняє відповідачів від обов`язку укладення договорів оренди земельних ділянок, на яких розташоване належне їм нерухоме майно, дозвіл на поновлення яких був наданий Токмацької міською радою рішенням № 16 від 16.04.2015 за заявами самих відповідачів, як то слідує зі змісту вказаного рішення.

Ухилення особою, якій рішенням уповноваженого органу надано право на користування земельною ділянкою, від укладення договору оренди землі, та у зв`язку із цим фактичне використання такою особою земельної ділянки, на якій розташоване належне останньому нерухоме майно, без відповідної правової підстави, позбавляє іншу сторону (власника) права на її правомірні очікування, на які вона розраховувала внаслідок реалізації укладення договору оренди землі.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

З приписів глав 82 та 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондиційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав.

Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. В той же час, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг).

Статтею 93 Земельного Кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. В пункті «в» частини першої статті 96 ЗК України зазначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Отже, в даному випадку, відсутні підстави для застосовування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Зазначене повністю відповідає висновкам, викладеним в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц.

При цьому, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст. 237, ст. 238 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин. У мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З огляду на вказані вимоги, суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги господарського процесуального судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обґрунтованими. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума 35408,93 грн. боргу у вигляді безпідставно збережених коштів.

Посилання відповідачів про ненадання позивачем доказів на підтвердження розміру позовних вимог спростовується наступним. У разі незгоди відповідачів з розміром заявлених вимог, останні не були позбавлені можливості надати суду контррозрахунок, у разі незгоди або наявності сумнівів щодо розміру нормативної грошової оцінки у 2015 та 2016 роках, то відповідачами також не надано доказів, які б свідчили про неправильність їх зазначення позивачем.

Посилання відповідачів на наявне листування з приводу відмови відповідачів від укладення договорів оренди землі через ряд істотних недоліків, які перешкоджали цільовому використанню земельних ділянок, то зазначені ним обставини не є підставою для користування земельними ділянками без укладення відповідного договору та не звільняють відповідачів від обов`язку сплатити борг у вигляді безпідставно збережених коштів, які мав оплатити за користування земельними ділянками.

Щодо заяви відповідачів про сплив позовної давності та її застосування, суд зазначає про наступне.

Статтями 256-258 ЦК України передбачено строки, у межах яких особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (позовна давність).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання (абзац другий частини п`ятої статті 261 ЦК України).

Токмацька міська рада звернулась з позовної заявою про стягнення збитків, які були нараховані на підставі актів № 2 та № 3 від 13.12.2016, що були затверджені рішенням виконавчого комітету Токмацької міської радим від 23.12.2016 № 279.

Відповідачам були направлені повідомлення від 11.01.2017 за вих. № 8 та вих. № 9, згідно з якими Токмацька міська рада запропонувала відповідачам у 20-денний термін розглянути Акти комісії № 2 та № 3 від 13.12.2016 та рішення про їх затвердження та повідомити про результати їх розгляду, запропоновано добровільно відшкодувати збитки шляхом укладення відповідного договору, та повідомлено про намір звернення до суду у разі відмови. Вказані повідомлення згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень були отримані відповідачами (а.с. 56,58).

Тобто, в даному випадку, право на отримання безпідставно збережених коштів, виникло після визначення їх розміру комісією відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року № 284; затвердження цих актів комісії та направлення відповідачам повідомлення про сплату.

Позовна заява згідно з відбитком поштового штемпеля була направлена до суду 03.12.2019 (отримана судом 05.12.2019), отже факт спливу строку позовної відсутній.

Згідно зі ст. 129 ГПК України з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути суму 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця Дементьєва Яна Анатолійовича, РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та Фізичної особи - підприємця Пуйди Олександра Анатолійовича, РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь Токмацької міської ради, (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, 45; отримувач: Токмацьке УК/Токмак/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37942194, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA5008014, код класифікації бюджету 24060300, інші надходження) суму 35408 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісім) грн. 93 коп. боргу та суму 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. витрат зі сплати судового збору (отримувач: виконавчий комітет ТМР, ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 02.03.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва