ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року Справа № 915/1829/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

за участі секретаря Говоріної А.Е.,

та представників сторін:

від позивача ? Сизоненко Л.Р., ордер від 25.11.2019 серії ОД № 448203;

від відповідача ? Опанюк Д.Г., доруч. від 07.02.2020, дов. від 24.12.2019 № 9371; Афанас?єва Ж.Л., ордер від 15.02.2019 серії КВ № 779698;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1829/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю СТАРК ШИППІНГ,

вул. Шевченка, 7А, м. Чорноморськ, Одеська область, 68002;

поштова адреса: вул. Приморська, 2, оф. 49. м. Одеса, 65026;

до Державного підприємства Адміністрація морських портів України,

01135, проспект Перемоги, 14, м. Київ,

в особі:

1) Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту),

вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020;

2) філії ОЛЬВІЯ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація спеціалізованого морського порту Ольвія),

а/с 170, м. Миколаїв, 54052;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 29875,76 дол. США

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) СТАРК ШИППІНГ пред`явлено позов до Державного підприємства Адміністрація морських портів України (далі ДП АМПУ) в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Миколаївського морського порту) та філії ОЛЬВІЯ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація спеціалізованого морського порту Ольвія) з такими вимогами:

1. Стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СТАРК ШИППІНГ 9735,77 дол. США надмірно сплаченої суми корабельного збору.

2. Стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі філії Ольвія на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СТАРК ШИППІНГ 20139,99 дол. США надмірно сплаченої суми адміністративного та корабельного зборів.

Позов обґрунтований посиланням на неналежне виконання ДП АМПУ умов укладених з позивачем договорів від 11.12.2015 № 190-П-АМПУ-15 та від 10.05.2018 № 265-П-АМПУ-18 про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, а саме пунктів 3.1 зазначених договорів щодо визначення ставок портових зборів у відповідності до наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316, яким затверджено Порядок справляння та розміри ставок портових зборів (далі Порядок), внаслідок чого за послідовне заходження суден, які агентувалися ТОВ СТАРК ШИППІНГ, ? Emilie Bulker та St.Elias, філіями відповідача справлено з позивача у більшому розмірі, ніж передбачено п. 2.5 Порядку, корабельний збір (без знижки 50%); нараховано, всупереч п. 7.3 Порядку, адміністративний збір за заходження до другого морського порту відповідача.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач стверджує, що звертався до відповідача з проханнями повернути переплати з портових зборів, але вони залишені Адміністрацією без задоволення.

За такими вимогами ухвалою суду від 02.10.2019 відкрито провадження в даній справі.

ДП АМПУ у відзиві від 17.10.2019 позовні вимоги не визнало з посиланням на те, що, хоча викладені у позові обставини мали місце і дійсно були наявні підстави для застосування щодо суден Emilie Bulker та St.Elias положень п.п. 2.5, 7.3 Порядку, позивач не є судновласником (фрахтувальником) указаних суден або особою, яка наділена повноваженнями щодо стягнення збитків від імені судновласників цих суден; ураховуючи, що позивачем, як морським агентом, розрахунки з ДП АМПУ здійснювалися від імені та за рахунок судновласників (фрахтуальників), ТОВ СТАРК ШИППІНГ не понесено збитків внаслідок стягнення з суден Emilie Bulker та St.Elias портових зборів у більшому, ніж передбачено законодавством, розмірі.

Філія Ольвія ДП АМПУ у відзиві від 22.10.2019 також не визнала позовні вимоги, проте з інших підстав, зазначивши, що:

1) судно Emilie Bulker здійснювало вантажні операції у ПАТ ЧСЗ (який не є морським портом та на входить до акваторії Миколаївського морського порту), куди транзитом пройшло судовим ходом через акваторію Миколаївського морського порту; на думку відповідача, водний простір суднового ходу не входить до акваторії порту у розумінні п. 2 ст. 1 Закону України Про морські порти України, а тому першим портом заходу судна був спеціалізований морський порт Ольвія, підстав для застосування знижок не було і відповідачем на законних підставах справлено з позивача корабельний та адміністративний збори;

2) судно St.Elias здійснювало вантажні операції на РПП-2 (який не входить до акваторії морського порту Миколаїв), куди транзитом пройшло судовим ходом уздовж Бузько-Дніпровської протоки; на думку відповідача, РПП-2 не може вважатися якірною стоянкою у розумінні п. 18 ст. 1 Закону України Про морські порти України, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність підстав для надання знижки на потові збори;

3) суднами Emilie Bulker та St.Elias не було здійснено послідовних суднозаходів до двох портів, а тому підстави для застосування до них положень п.п. 2.5, 7.3 Порядку ? відсутні.

ТОВ СТАРК ШИППІНГ у відповіді від 31.10.2019 на відзив, з урахуванням уточнень від 11.11.2019, зазначило, що вважає ПАТ ЧСЗ та РПП-2 такими, що входять до акваторії морського порту Миколаїв, так як:

1) філіями ДП АМПУ своїми діями щодо справляння з позивача портових зборів за завантаження суден Emilie Bulker та St.Elias, а також у листуванні з позивачем фактично визнано факти заходження суден до акваторії Миколаївського морського порту; крім того, якщо ПАТ ЧСЗ та РПП-2 не входили б до акваторії порту, підстав для нарахування зборів не було б взагалі;

2) належність РПП-2 до акваторії морського порту Миколаїв підтверджується даними Реєстру гідротехнічних споруд морських портів України, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 18.02.2013 № 9, адміністратором якого є Адміністрація морських портів України.

Крім того, позивач зазначив, що доводи філії Ольвія про рух суден Emilie Bulker та St.Elias судновим ходом є лише припущенням; відповідач не надав жодних доказів того, що судна рухалися саме судновим ходом.

ТОВ СТАРК ШИППІНГ також зауважило, що воно не є представником третіх осіб у даній справі, а тому не повинне отримувати від судновласника жодних розпоряджень; договори, на підставі яких виникли спірні правовідносини з нарахування портових зборів, укладені безпосередньо між сторонами, а тому позивач є належним позивачем у даній справі.

ДП АМПУ у письмових поясненнях від 25.11.2019 виклало позицію про те, що до спірних суднозаходів не підлягають застосуванню положення п.п. 2.5, 7.3 Порядку, так як поняття порт відправки та порт заходження відрізняються і в даному випадку мали місце не послідовні суднозаходи у два порти, а виходи з порту відправки (Миколаївського морського порту) та заходи до одного порту ? СМП Ольвія.

Позивач у додаткових поясненнях від 11.12.2019 зазначив, що вважає викладену вище позицію хибною, оскільки терміни порт відправки та порт заходження застосовуються лише у контексті ст. 335 Митного кодексу України для відображення інформації у Генеральній декларації судна. При цьому, на думку позивача, факт найменування Миколаївського порту портом відправки або портом заходу жодним чином не впливає на порядок застосування знижки відповідно до п. 2.5. Порядку, в яких підставою для отримання знижки є саме заходження судна в порт.

Крім того, позивач зазначає, що у Генеральних деклараціях суден Миколаївський морський порт зазначений саме як порт заходу.

Вислухавши представників сторін, які підтримали доводи, викладені відповідно у позовній заяві та відзиві, з урахуванням відповіді на відзив, уточнень та письмових пояснень, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між ТОВ СТАРК ШИППІНГ (Морським агентом) та ДП АМПУ (Адміністрацією) укладено договір від 11.12.2015 № 190-П-АМПУ-15 (далі ? договір-1) про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, який у подальшому замінено аналогічним договором від 10.05.2018 № 265-П-АМПУ-18 (далі ? договір-2) (т. 2, а.с. 54-62, 84-94).

Умовами указаних договорів, ідентичними за змістом, визначено, що їх предметом, серед іншого, є порядок надання (виконання) адміністрацією порту суднозаходу за плату послуг (робіт) при обслуговуванні суден морським агентом в морських портах України, а також врегулювання порядку нарахування та оплати портових зборів та інших послуг (робіт), наданих (виконаних) адміністрацією порту суднозаходу та організація інформаційного забезпечення під час приходу, перебування та виходу суден із морського порту (п.п. 1.1 договорів-1, 2).

Згідно п.п. 2.3.2. договорів-1, 2, морський агент зобов?язаний вчасно здійснювати від імені судновласника (фрахтувальника) взаєморозрахунки з адміністрацією порту суднозаходу з портових зборів та інших платежів у строки, які обумовлені розділом 3 договорів.

Морський агент завчасно, до складання попередніх та остаточних рахунків, інформує адміністрацію порту суднозаходу про наявні підстави, що надають судну право на знижки до портових зборів (п.п. 2.3.29 договорів-1, 2).

Поряд із цим, морський агент має право своєчасно та в повному обсязі отримувати послуги згідно з заявками та умовами договору (п.п. 2.4.1 договорів-1, 2).

Ставки портових зборів визначаються відповідно до Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316, яким затверджено Порядок справляння та розміри ставок портових зборів. Оплата портових зборів, що надійшли від судновласника (фрахтувальника), здійснюється морським агентом до виходу судна з морського порту на рахунок адміністрації порту суднозаходу у доларах США по суднам під іноземним прапором і у національної валюті по суднам під Державним Прапором України на підставі рахунків, виставлених адміністрацією порту суднозаходу (п.п. 3.1 договорів-1, 2).

Сторонами погоджено, що договір-1 набуває чинності з 01.01.2016 і діє до 31.12.2016, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов?язань. Дія договору вважається продовженою на наступний календарний рік. якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до останнього дня терміну дії договору жодна зі сторін письмово не повідомила іншу сторону про припинення даного договору у встановлений термін (п. 7.1 договору-1).

Із змісту пояснень представників сторін вбачається, що договір-1 діяв до укладення договору-2.

Договір-2 набуває чинності з дати підписання його сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2018, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов?язань. Дія договору вважається продовженою на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до останнього дня терміну дії договору жодна зі сторін письмово не повідомила іншу сторону про припинення даного договору у встановлений термін (п. 7.1 договору-2).

1. Обставини щодо суднозаходів судна Emilie Bulker.

Протягом червня-липня 2017 року позивач виступав морським агентом судна Emilie Bulker (прапор - острів Мен, ІМО 9497177).

Судно Emilie Bulker у закордонному плаванні протягом одного рейсу (Ольвія/Україна/Чорноморський суднобудівний завод/Монтуар/Франція) з 28.06.2017 по 06.07.2017 заходило у морський порт Миколаїв для виконання вантажних операцій, а саме:

- 28.06.2017 о 22:24 судно прийшло в порт без вантажу та стало на якір в акваторії морського порту Миколаїв на внутрішньому рейді;

- 29.06.2017 о 10:33 судно пришвартовано до причалу морського терміналу Чорноморський суднобудівний завод (далі ? ЧСЗ);

- 29.06.2017 о 10:33 розпочато і 05.07.2017 о 11:10 завершено навантаження 11 933,525 т соняшникового шроту;

- 06.07.2017 о 19:24 судно стало на якір в акваторії морського порту Миколаїв на внутрішньому рейді;

- 06.07.2017 о 13:54 судно підняло якір та вийшло з морського порту Миколаїв з 11933,525 т соняшникового шроту.

Після цього судно Emilie Bulker здійснило суднозахід до СМП Ольвія, де здійснило дозавантаження 14280,62 т соняшникового шроту.

Викладені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами: генеральною декларацією про прихід 28.06.2017; стандартним звітом про завантаження (стисла форма); лоцманською квитанцією на судно; заявкою від 28.06.2017; приймально-здавальним актом від 28.06.2017; вантажним маніфестом (CARGO MANIFEST) від 05.07.2017; заявкою від 05.07.2017; довідкою на якірну стоянку № 1350; приймально-здавальним актом від 06.07.2017; загальною декларацією (GENERAL DECLARATION) про вихід 06.07.2017 (т. 2, а.с. 135а-152, т. 3, а.с. 24-31).

Викладені обставини підтверджені також відповідачем в особі Миколаївської філії ДП АМПУ у відзиві від 17.10.2019 та в частині переміщень судна не оспорюються.

ТОВ СТАРК ШИППІНГ 23.06.2017 направлено відділу розрахунків Миколаївської філії відповідача інформацію для виставлення рахунків із зазначенням про те, що після закінчення вантажних операцій в ЧСЗ, судно попрямує на довантаження в СМП Ольвія, у зв?язку з чим позивач просив про надання відповідних знижок.

Філіями відповідача виставлені ТОВ СТАРК ШИППІНГ попередні рахунки: Миколаївською філією ? попередній рахунок від 23.06.2017 № 92742754 на суму 28447,78 дол. США, згідно якого розмір заявленого до сплати корабельного збору склав 19471,54 дол. США, а адміністративного ? 1519,06 дол. США; філією Ольвія ? попередній рахунок від 23.06.2017 № 508 на суму 33212,08 дол. США, згідно якого розмір заявленого до сплати корабельного збору склав 21819,16 дол. США, а адміністративного ? 1519,06 дол. США.

Указані рахунки оплачені позивачем згідно платіжних доручень в іноземній валюті від 27.06.2017 та від 29.06.2017 (т. 1, а.с. 43-44).

У подальшому філіями відповідача виставлені ТОВ СТАРК ШИППІНГ остаточні рахунки: Миколаївською філією ? від 06.07.2017 № 14492754, та філією Ольвія ?? від 23.06.2017 № 508; суми корабельного та адміністративного зборів в указаних рахунках залишилися незмінними.

ТОВ СТАРК ШИППІНГ листом від 13.07.2017 повідомило відповідача про незгоду з розрахунками виставлених до сплати сум корабельного і адміністративного збору у зв?язку з ненаданням знижок, передбачених п.п. 2.5, 7.3 Порядку, проте філія Ольвія (Октябрськ) листом від 21.07.2017 філія відмовила позивачу у наданні знижки на корабельний збір з посиланням на те, що ПАТ ЧСЗ не відноситься до меж акваторії порту Миколаїв та не є морським портом; ненадання знижки на адміністративний збір залишене без пояснень.

Миколаївська філія відповідача у листі від 02.08.2017 відмовила в наданні позивачу знижки на корабельний збір з аналогічних підстав та без коментарів щодо адміністративного збору.

ДП АМПУ в листі від 03.08.2017 також відмовило в наданні знижок, проте з інших підстав ? у зв?язку з відсутністю підтвердження того, що судно здійснювало суднозаходи в морські порти протягом одного рейсу та здійснювало вантажні операції.

ТОВ СТАРК ШИППІНГ направлено голові ДП АМПУ заяву від 31.08.2017 про визнання спірних сум корабельного та адміністративного зборів такими, що розраховані помилково, та повернення надмірно сплачених коштів, проте ДП АМПУ листом від 20.09.2017 № 5869 повідомило, що указане питання вже розглянуте у попередньому листі від 03.08.2017 № 4775.

2. Обставини щодо суднозаходів судна St.Elias.

У червні 2018 року позивач виступав морським агентом судна St.Elias (прапор - Панама, ІМО 9138692).

Судно у період з 12.06.2018 по 15.06.2018 у закордонному плаванні протягом одного рейсу (Ukraine - Nikolaev Sea Port - Lorient/France) заходило у морський порт Миколаїв для виконання вантажних операцій, а саме:

- 12.06.2018 о 19:10 судно прийшло в порт без вантажу;

- 12.06.2018 о 21:10 судно пришвартовано на якірній стоянці РПП-2;

- 13.06.2018 о 02:10 розпочато та 15.06.2018 о 04:00 завершено навантаження 10 800,000 т соняшникового шроту;

- 15.06.2018 о 11:45 вихід з якірної стоянки РПП-2 морського порту Миколаїв з

10 800,000 т соняшникового шроту.

Після цього судно St.Elias здійснило суднозахід до СМП Ольвія, де здійснило дозавантаження 6600 т соняшникового шроту.

Викладені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами: генеральною декларацією про прихід від 15.06.2018; стандартним звітом про завантаження (стисла форма); лоцманськими квитанціями на судно; заявкою позивача від 12.06.2018; загальною декларацією про прихід 12.06.2018; вантажним маніфестом № 1 від 15.06.2018; вантажним маніфестом № 2 від 15.06.2018; загальною декларацією про вихід 15.06.2018; актом виконаних робіт (послуг) № 19032754 від 15.06.2018 (т. 2, а.с. 176-193, т. 3, а.с. 64-68).

Філіями відповідача виставлені ТОВ СТАРК ШИППІНГ попередні рахунки: Миколаївською філією ? попередній рахунок від 12.06.2018 № 906912754 на суму 17650,40 дол. США, згідно якого розмір заявленого до сплати корабельного збору склав 12081,10 дол. США, а адміністративного ? 942,50 дол. США; філією Ольвія ? попередній рахунок від 12.06.2018 № 467 на суму 20606,43 дол. США, згідно якого розмір заявленого до сплати корабельного збору склав 13357,70 дол. США, а адміністративного - 942,50 дол. США.

Указані рахунки оплачені позивачем згідно платіжних доручень в іноземній валюті від 14.06.2018 (т. 1, а.с. 66).

У подальшому філіями відповідача виставлені ТОВ СТАРК ШИППІНГ остаточні рахунки: 1) Миколаївською філією ? від 15.06.2018 № 19032754, в якому зменшено суму нарахованого корабельного збору на 50% ? до 6040,56 дол. США. (що позивач вважає наданням знижки); сума адміністративного збору залишилася незмінною; 2) філією Ольвія ? від 17.06.2018 № 467, в якому суми корабельного та адміністративного зборів залишилися незмінними.

Позивач звернувся до начальника філії Ольвія з листом від 18.06.2018 № 0926 про надання передбаченої законодавством знижки на корабельний збір, проте начальник філії у зворотному листі відмовив у наданні знижки з посиланням на те, що РПП-2 не входить до меж акваторії морського порту Миколаїв.

ТОВ СТАРК ШИППІНГ листом від 20.06.2018 № 0944 повторно просив про надання знижки на корабельний збір з посиланням на лист ДП АМПУ від 02.04.2018 № 18-02-03-1917 (т.2, а.с. 164), в якому зазначалося, що на РПП-2 розповсюджується однаковий з акваторією правовий режим використання і в разі заходження судна у закордонному плаванні для здійснення навантаження на РПП з подальшим довантаженням в будь-якому Українському морському порту протягом одного рейсу, при нарахуванні корабельного збору має застосовуватися норма п. 2.5 Порядку.

У подальшому філія Ольвія листами від 21.06.2018, 21.07.2018 та 02.08.2018 на запити позивача повідомляла останнього про звернення до Міністерства Інфраструктури України за роз`ясненнями щодо надання знижок на корабельний збір суднам, що здійснюють вантажні операції на РПП-2; відповідач посилався на відсутність відповідних роз`яснень, необхідних для подальшого нарахування позивачу запитаної знижки.

На думку позивача, відмови ДП АМПУ та її філій у наданні ТОВ СТАРК ШИППІНГ знижок на портові збори є порушенням п.п. 2.5, 7.3 Порядку.

Законодавством визначено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов?язане дотримуватися чинних законів і правил України, в тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов?язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища (ст. 85 Кодексу торговельного мореплавства (КТМ) України).

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України Про морські порти, тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються в морському порту суб?єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

У морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту (ст. 22 Закону України Про морські порти України).

Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку (п. 1.3 Порядку № 316).

До суден групи А відносяться вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди (додаток № 1 до Порядку № 316 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Ураховуючи, що судна Emilie Bulker та St.Elias здійснювали суднозаходи для виконання вантажних операцій, суд визнає, що їх у спірних правовідносинах належить віднести до суден групи А; ця обставина відповідачем не заперечується.

У відповідності до п. 2.1. Порядку, із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об?єму судна (за 1 куб. м об?єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів).

У разі коли судна групи А у закордонному плаванні протягом одного рейсу заходять послідовно у кілька морських портів України, корабельний збір справляється: у разі заходження у два морські порти ? зі знижкою 50 відсотків базової ставки у кожному порту; у разі заходження більш як у два морських порти ? у першому морському порту зі знижкою 50, а в кожному наступному - 75 відсотків базової ставки (п. 2.5. Порядку).

7.1. Із суден груп А, Б, В і Г адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт за такими ставками: 0,022 долара США за 1 куб. м умовного об?єму судна - із суден у закордонному плаванні; 0,0022 долара США за 1 куб. м умовного об?єму судна - із суден у каботажному плаванні (п. 7.1 Порядку).

Із суден груп А, Б, В і Г, що заходять послідовно у кілька морських портів України протягом одного рейсу для виконання вантажних, вантажопасажирських, пасажирських операцій, адміністративний збір справляється тільки в першому морському порту заходження (п. 7.3 Порядку).

Із змісту указаних положень вбачається, що підставою для нарахування корабельного збору є, відповідно, вхід в акваторію порту або вихід з акваторії порту; для отримання знижки на корабельний збір судно повинно здійснити один рейс, протягом якого послідовно зайти у кілька морських портів; крім того, в такому випадку адміністративний збір справлятиметься тільки в першому морському порту заходження.

На думку позивача, указані вище суднозаходи суден Emilie Bulker та St.Elias відповідають усім наведеним вище критеріям для отримання знижок на корабельний збір та звільнення від сплати адміністративного збору за заходження до другого з портів заходу ? СМП Ольвія.

3. Щодо посилань відповідача на відсутність підстав для застосування знижок.

3.1. Відносно посилань відповідача на відсутність підстав для застосування знижок у зв?язку з тим, що судно Emilie Bulker здійснювало вантажні операції у ПАТ ЧСЗ, який не входить до акваторії Миколаївського морського порту, у зв?язку з чим першим портом заходу судна був СМП Ольвія, ? суд приходить до такого.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України Про морські порти України, морський термінал ? розташований у межах морського порту єдиний майновий комплекс, що включає технологічно пов?язані об?єкти портової інфраструктури, у тому числі причали, підйомно-транспортне та інше устаткування, які забезпечують навантаження-розвантаження та зберігання вантажів, безпечну стоянку та обслуговування суден і пасажирів.

Реєстр морських портів України ? електронна база даних з обліку морських портів, метою якої є забезпечення даними, необхідними для виконання завдань у сфері безпеки мореплавства, охорони навколишнього природного середовища, а також для здійснення державного нагляду (контролю). Ведення Реєстру морських портів України здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 6 Закону України Про морські порти України).

Відповідно до частини другої зазначеної вище статті, до Реєстру морських портів України вносяться, зокрема, відомості про перелік причалів та морських терміналів у межах морського порту.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Реєстру морських портів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 496, адміністратор Реєстру ? державне підприємство Адміністрація морських портів України (відповідач), яке збирає, веде облік, узагальнює, систематизує, аналізує та проводить перевірку відомостей, що подаються адміністраціями морських портів, вносить відомості до Реєстру або виключає з нього та вирішує організаційні питання в процесі його ведення, а також забезпечує технічне і технологічне супроводження Реєстру, доступ до нього, збереження і захист даних, що містяться у Реєстрі.

У відповідності до відомостей з Реєстру морських портів, розміщеного на офіційному сайті ДП АМПУ, термінал ПАТ ЧСЗ включено до меж Миколаївського морського порту.

Крім того, наказом Міністерства інфраструктури України від 06.07.2012 № 379 затверджений Перелік портових засобів, які підпадають під дію Міжнародного кодексу з охорони суден та портових засобів, та зон відповідальності портів з морської безпеки, до якого включено вантажний термінал ЧСЗ (позиція 47, буквено-цифровий код ПЗ ? UANIK-0036) із зазначенням про віднесення останнього до зони відповідальності з морської безпеки Миколаївського МТП.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що ПАТ ЧСЗ входить до меж Миколаївського морського порту і, здійснивши суднозахід на термінал ПАТ ЧСЗ, судно Emilie Bulker здійснило суднозахід до Миколаївського морського порту.

Таким чином, судно Emilie Bulker здійснило суднозахід до Миколаївського морського порту, після чого зайшло на дозавантаження до СМП Ольвія, що свідчить про здійснення судном двох послідовних суднозаходів. Викладеним спростовуються згадані вище твердження відповідача про здійснення судном Emilie Bulker лише одного суднозаходу до СМП Ольвія.

3.2. Щодо тверджень відповідача про відсутність підстав для застосування знижок у зв?язку з тим, що те, що судно St.Elias здійснювало вантажні операції на РПП-2, який не входить до акваторії морського порту Миколаїв, у зв?язку з чим позивачем не доведено здійснення двох послідовних суднозаходів, ? суд приходить до такого.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про морські порти України, гідротехнічні споруди морських портів (гідротехнічні споруди) - інженерно-технічні споруди (портова акваторія, причали, пірси, інші види причальних споруд, моли, дамби, хвилеломи, інші берегозахисні споруди, підводні споруди штучного та природного походження, у тому числі канали, операційні акваторії причалів, якірні стоянки), розташовані в межах території та акваторії морського порту і призначені для забезпечення безпеки мореплавства, маневрування та стоянки суден.

Згідно п.п. 1.5., 1.6. Порядку ведення Реєстру гідротехнічних споруд морських портів України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 18.02.2013 № 9 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.03.2013 за № 363/22895, адміністратором указаного Реєстру є адміністрація морських портів України, яка забезпечує технічне і технологічне створення та супроводження програмного забезпечення Реєстру, його ведення, збір відомостей, внесення їх до Реєстру, систематизацію, надання доступу до Реєстру, збереження і захист даних, що містяться в Реєстрі, виключення даних з Реєстру, а також внесення змін до відомостей, що містяться в Реєстрі.

Відповідно до інформації з Реєстру гідротехнічних споруд морських портів України (т. 2, а.с. 171), рейдовий портовий пункт РПП № 2 зареєстровано за № ГТС-2060; призначення ГТС - вантажний; місце розташування - розташований на південь другого коліна каналу акваторії порту Миколаїв та першого коліна Спаського каналу; власник (балансоутримувач) ГТС та організація, що експлуатує ГТС ? ДП АМПУ в особі Миколаївської філії.

У відзиві від 17.10.2019 ДП АМПУ указало, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 1013-р Про реорганізацію державного підприємства Дніпро-Бузький морський торговельний порт, об?єкт РПП-2 закріплений за Миколаївським морським портом, а в подальшому, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 133-р ? за ДП АМПУ в особі адміністрації Миколаївського морського порту.

На даний час, згідно відомостей, наведених у додатках № 5 Відомості про якірні стоянки морського порту Миколаїв 5 та № 6 Схеми якірних стоянок до Обов?язкових постанов по морському порту Миколаїв, затверджених наказом ДП АМПУ від 13.12.2016 № 451 та зареєстрованих у Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 29.12.2016 за № 279/1592, РПП-2 є якірною стоянкою морського порту Миколаїв.

Отже, на РПП-2 поширюється наведене вище визначення гідротехнічної споруди морського порту.

Викладене відображене і у листі адміністратора Реєстру морських портів України ДП АМПУ від 02.04.2018 № 18-02-03-1917, згідно якого на РПП-2 розповсюджується однаковий з акваторією правовий режим використання і в разі заходження судна у закордонному плаванні для здійснення навантаження на РПП з подальшим довантаженням в будь-якому Українському морському порту протягом одного рейсу, при нарахуванні корабельного збору має застосовуватися норма п. 2.5 Порядку (т.2, а.с. 164).

З урахуванням викладеного, суд визнає, що РПП-2, як гідротехнічна споруда, входить до меж Миколаївського морського порту і, здійснивши суднозахід на РПП-2, судно St.Elias здійснило суднозахід саме до Миколаївського морського порту. Викладеним спростовуються згадані вище протилежні твердження філії відповідача Ольвія щодо здійснення судном лише одного суднозаходу.

Таким чином, Миколаївський морський порт був першим портом заходу, а СМП Ольвія ? другим портом заходу судна St.Elias.

3.3. Щодо тверджень ДП АМПУ про те, що суднами Emilie Bulker та St.Elias не було здійснено послідовних суднозаходів до двох портів, а тому підстави для застосування до них положень п.п. 2.5, 7.3 Порядку ? відсутні.

Відповідач зазначає, що, на його думку, до спірних суднозаходів не підлягають застосуванню положення п.п. 2.5, 7.3 Порядку, так як поняття порт відправки та порт заходження відрізняються і в даному випадку мали місце не послідовні суднозаходи у два порти, а виходи з порту відправки ? Миколаївського морського порту ? та заходи до порту СМП Ольвія.

Разом із тим, у п.п. 2.5, 7.3 Порядку йдеться про послідовні протягом одного рейсу заходження судна у морські порти; при цьому законодавець не виокремлює такі заходження в залежності від їх мети на заходження до порту відправки та заходження до порту заходу.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що на заходження суден у закордонному плаванні до порту відправки не розповсюджуються положення п.п. 2.5, 7.3 Порядку.

Крім того, у графах 12 Короткі відомості рейсу генеральних декларацій по суднам Emilie Bulker та St.Elias Миколаївський морський порт зазначений саме як порт заходу.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що спірні суднозаходи суден Emilie Bulker та St.Elias здійснені у закордонних плаваннях протягом одного рейсу з послідовним заходженням у кілька морських портів України, а тому до них підлягають застосуванню положення п. 2.5. Порядку щодо 50 % знижки на корабельний збір у кожному порту заходження та положення п. 7.3 Порядку щодо справляння адміністративного збору тільки в першому морському порту заходження.

4. Щодо посилань відповідача на відсутність правових підстав для повернення ТОВ СТАРК ШИППІНГ надмірно стягнутих коштів у зв?язку з відсутністю у позивача відповідних повноважень та недоведенням понесення збитків.

ДП АМПУ зазначає, що позивач не є судновласником (фрахтувальником) суден Emilie Bulker та St.Elias або особою, яка наділена повноваженнями щодо стягнення збитків від імені судновласників цих суден, і позивачем не понесено збитків внаслідок стягнення з цих суден портових зборів у більшому, ніж передбачено законодавством, розмірі. Таке, на думку відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

Разом із тим, суд, дослідивши умови укладених сторонами у справі договорів про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, з таким висновком відповідача не погоджується, виходячи з наступного.

Законодавством визначено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 116 Кодексу торговельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства.

Згідно з п. 2.1 Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 № 348, морський агент ? суб?єкт господарювання, який відповідно до договору морського агентування діє від імені та за дорученням судновласника як постійний представник судновласника та за винагороду надає послуги в галузі торговельного мореплавства.

Статтею 117 КТМ України унормовано покладання на морського агента таких прав та обов?язків: виконання формальностей та дій, пов?язаних з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомога капітану судна у налагодженні контактів з службами порту, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформлення митних документів та документів на вантаж, інкасація суми фрахту та інших сум для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплата за розпорядженням судновласника і капітана судна сум, пов?язаних з перебуванням у порту, залучення вантажів для морських ліній, здійснення збору фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступати від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Морський агент зобов?язаний: здійснювати свою діяльність добросовісно відповідно до інтересів судновласника або іншого довірителя і звичайної практики морського агентування; діяти в межах своїх повноважень.

За договором морського агентування морський агент зобов??язується за винагороду здійснювати за дорученням і за рахунок судновласника юридичні та інші дії від свого імені чи від імені судновласника в певному порту або на певній території (ст. 232 КТМ України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу приписів ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов?язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії; правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов?язки довірителя.

Укладені між сторонами у справі договори, на підставі яких здійснювалося спірне нарахування портових зборів, містять умови, притаманні договорам доручення, морського агентування та надання послуг, тобто фактично є змішаними договорами, укладеними не з судновласниками, а саме з морським агентом ? ТОВ СТАРК ШИППІНГ, і тому саме для нього, як сторони цього договору, встановлені зобов?язання щодо оплати портових зборів.

Судом також встановлено, що спірні рахунки виписувалися саме на ім?я позивача і ним оплачувалися.

У відповідності до п. 3.12 договорів-1,2, якщо фактичні витрати після виставлення остаточного рахунку по суднозаходу менші ніж перераховані по передплатному рахунку, адміністрація порту суднозаходу за проханням морського агента повертає залишок переплат згідно з актом звіряння наданих послуг для подальшого повернення судновласнику/фрахтувальнику.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що саме позивач, як особа, зобов?язана здійснювати від імені судновласників (фрахтувальників) взаєморозрахунки з адміністрацією порту суднозаходу з портових зборів та інших платежів, має право на повернення йому переплат за відповідними платежами.

Посилання відповідача на те, що ТОВ СТАРК ШИППІНГ не понесено збитків внаслідок стягнення з суден Emilie Bulker та St.Elias портових зборів у більшому, ніж передбачено законодавством, розмірі ? судом відхиляються, так як предметом даного позову є не стягнення збитків; натомість, позивач просить суд про стягнення з філій відповідача надмірно сплачених сум портових зборів у відповідності до умов договорів-1, 2.

5. У відповідності до цивільного законодавства, зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку не встановлений або визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов?язок у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги (ст.ст. 526, 530 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов?язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Ураховуючи викладені вище положення законодавства та висновки суду про те, що до спірних суднозаходів суден Emilie Bulker та St.Elias підлягали застосуванню положення п.п. 2.5, 7.3 Порядку, чого філіями відповідача зроблено не було; що умовами укладених сторонами у справі договорів-1,2 передбачене повернення морському агенту переплат після виставлення остаточних рахунків по суднозаходам у випадку якщо ці витрати менші, ніж перераховані по передплатному рахунку, ? суд визнає, що позивачем доведено наявність правових підстав для повернення надмірно сплачених сум портових зборів.

Суд визнає вірними наведені у позовній заяві розрахунки надмірно сплачених сум портових зборів, підлягаючих до стягнення з філій відповідача: з Миколаївської філії ДП АМПУ ? 9735,77 дол. США (корабельний збір) та з філії Ольвія ? 20139,99 дол. США, (із яких 2461,56 дол. США ? адміністративний збір, 17678,43 дол. США ? корабельний збір).

Отже, позов ТОВ СТАРК ШИППІНГ підлягає задоволенню у повному обсязі.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову на відповідача (ст. 129 ГПК України).

ТОВ СТАРК ШИППІНГ оплачено звернення до суду з позовом у даній справі судовим збором згідно платіжного доручення від 30.07.2019 № 306 у сумі 11315 грн. 45 коп., що відповідає розміру судового збору для вимог майнового характеру, визначеного Законом України Про судовий збір, а тому судові витрати позивача в указаній сумі належить відшкодувати за рахунок філій відповідача пропорційно до визнаних підлягаючими до стягнення з них сум портових зборів у гривневому еквіваленті станом на день звернення до суду з позовом у даній справі, який направлено поштою 30.07.2019 (курс НБУ долару США до гривні на указану дату становив 25.25258200).

За розрахунком суду, з Миколаївської філії ДП АМПУ належить стягнути судовий збір у сумі 3687 грн. 42 коп. (9735,77 дол. США*25.25258200*1,5%), а з філії Ольвія ? в сумі 7628 грн. 02 коп. (20139,99 дол. США*25.25258200*1,5%).

У судовому засіданні 25.02.2020, згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю СТАРК ШИППІНГ задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту), вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 38728444, на користь товариства з обмеженою відповідальністю СТАРК ШИППІНГ, вул. Шевченка, 7А, м. Чорноморськ, Одеська область, 68002, ідентифікаційний код 39473623, грошові кошти в сумі 9735,77 дол. США ? надмірно сплачену суму корабельного збору, а також грошові кошти в сумі 3687 грн. 42 коп. на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

3. Стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі філії ОЛЬВІЯ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація спеціалізованого морського порту Ольвія), а/с 170, Корабельний район, м. Миколаїв, 54052, ідентифікаційний код 38728512, на користь товариства з обмеженою відповідальністю СТАРК ШИППІНГ, вул. Шевченка, 7А, м. Чорноморськ, Одеська область, 68002, ідентифікаційний код 39473623, грошові кошти в сумі 20139,99 дол. США надмірно сплачені суми адміністративного та корабельного зборів, а також грошові кошти в сумі 7628 грн. 02 коп. на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2020.

Суддя Т.М. Давченко