РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2020Справа № 910/16799/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Приватне підприємства "Ресурс Буд"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 262955,71 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємства "Ресурс Буд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 262955,71 грн. Також позивач просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем було допущено прострочення термінів доставки вантажів, у зв`язку з чим позивачем на підставі ст.116 Статуту залізниць України нараховано штраф у вищевказаному розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі №910/16799/19 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строки та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 у справі №910/16799/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 відкрито провадження у справі №910/16799/19; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

26.12.2019 до канцелярії Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній здійснив власний перерахунок заявлених Приватним підприємством "Ресурс Буд" до стягнення штрафних санкцій. Згідно розрахунків відповідача обґрунтованим розміром штрафних санкцій є 185597,30 грн, а в іншій частині (на суму 77358,41 грн) заявлені до стягнення штрафні санкції, за твердженнями Акціонерного товариства "Українська залізниця", нараховані невірно (з невірним визначенням строків доставки та суми, від якої має здійснюватися нарахування штрафу).

Крім того відповідач вказав про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Також 26.12.2019 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 99% від нарахованої суми в порядку ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України.

20.01.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Позивач можливістю подання відповіді на відзив відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України не скористався.

У ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.07.2019 за залізничною накладною №34363812 Акціонерним товариством "Українська залізниця" було прийнято до перевезення вагон №59364075, 26.07.2019 за залізничною накладною №34363903 - вагон №97263974, 26.07.2019 за залізничною накладною №34374389 - вагони №№97150510, 97273569, 27.07.2019 за залізничною накладною №34386755 - вагони №№58959172, 97259147, 31.07.2019 за залізничною накладною №45594397 - вагон №67887463, 31.07.2019 за залізничною накладною №45594413 - вагон №65759805, 31.07.2019 за залізничною накладною №45594363 - вагони №№66763731, 67914432, 67373639, 31.07.2019 за залізничною накладною №34426205 - вагон №93033363, 31.07.2019 за залізничною накладною №45590577 - вагон №60897758, 01.08.2019 за залізничною накладною №34447276 - вагон №93026227, 01.08.2019 за залізничною накладною №34447300 - вагон №93699361, 02.08.2019 за залізничною накладною №35149566 - вагон №58070475, 02.08.2019 за залізничною накладною №35149574 - вагон №59494369, 02.08.2019 за залізничною накладною №35149533 - вагон №59537365, 02.08.2019 за залізничною накладною №35149541 - вагон №97304521, 02.08.2019 за залізничною накладною №35149558 - вагон №93602613, 02.08.2019 за залізничною накладною №35152446 - вагони №№59621086, 97120166, 59305201, 02.08.2019 за залізничною накладною №35154426 - вагони №№59498824, 59535310, 58471186, 97149603, 58996026, 03.08.2019 за залізничною накладною №35168616 - вагон №97101851, 03.08.2019 за залізничною накладною №35168624 - вагон №97121305, 04.08.2019 за залізничною накладною №34474338 - вагон №97247464, 05.08.2019 за залізничною накладною №34485953 - вагон №93023612, 06.08.2019 за залізничною накладною №35205889 - вагон №59535658, 08.08.2019 за залізничною накладною №35248608 - вагон №59492926, 08.08.2019 за залізничною накладною №35248624 - вагон №59530220, 08.08.2019 за залізничною накладною №34514810 - вагон №59532754, 08.08.2019 за залізничною накладною №35248582 - вагон №97183073, 09.08.2019 за залізничною накладною №35257344 - вагон №59534057, 10.08.2019 за залізничною накладною №34540591 - вагон №97208060, 10.08.2019 за залізничною накладною №34545400 - вагон №93032860, 11.08.2019 за залізничною накладною №35292481 - вагони №№93673127, 58448515, 59303263, 59531129, 59498857, 59493718, 97150700, 58955022, 12.08.2019 за залізничною накладною №51072916 - вагон №67911834, 14.08.2019 за залізничною накладною №35323906 - вагон №58086356, 14.08.2019 за залізничною накладною №46008900 - вагон №68824119, 14.08.2019 за залізничною накладною №35323963 - вагони №№97159578, 93673283, 97211700, 14.08.2019 за залізничною накладною №35337195 - вагон №59659771, 14.08.2019 за залізничною накладною №46008918 - вагон №63374011, 15.08.2019 за залізничною накладною №35341502 - вагони №№93522134, 97254239, 97255764, 97251557, 15.08.2019 за залізничною накладною №35351683 - вагон №93695849, 15.08.2019 за залізничною накладною №35351220 - вагон №59491431, 16.08.2019 за залізничною накладною №34613083 - вагон №58976465, 16.08.2019 за залізничною накладною №34613174 - вагон №93696433, 16.08.2019 за залізничною накладною №35368984 - вагон №59534743, 16.08.2019 за залізничною накладною №35353432 - вагони №№59537688, 59493171, 59535609, 16.08.2019 за залізничною накладною №35363399 - вагон №59537209, 16.08.2019 за залізничною накладною №35363365 - вагон №595354401, 16.08.2019 за залізничною накладною №35364470 - вагони №№97182851, 58084294, 17.08.2019 за залізничною накладною №46105896 - вагон №66229279, 17.08.2019 за залізничною накладною №35372721 - вагони №№59534206, 97208144, 17.08.2019 за залізничною накладною №35372713 - вагон №59534131, 17.08.2019 за залізничною накладною №35373695 - вагон №59534289, 17.08.2019 за залізничною накладною №35372689 - вагони №№58995333, 93673168, 17.08.2019 за залізничною накладною №35372705 - вагон №59532564, 17.08.2019 за залізничною накладною №35372762 - вагон №93698579, 17.08.2019 за залізничною накладною №46105912 - вагон №68602903, 20.08.2019 за залізничною накладною №46215562 - вагон №68406420, 21.08.2019 за залізничною накладною №46271730 - вагони №№68621234, 68603208, 22.08.2019 за залізничною накладною №46305553 - вагон №61794475, 23.08.2019 за залізничною накладною №46326518 - вагон №67876151, 23.08.2019 за залізничною накладною №46319299 - вагон №56067259.

Як вбачається з копій вказаних залізничних накладних, долучених позивачем до позовної заяви, одержувачем вантажу в них вказаний позивач; накладні містять відомості про дату відправлення вантажу та дату прибуття вантажу у відповідних вагонах; розмір провізної плати та відстань перевезення вантажу.

У позовній заяві позивач вказав на те, що відповідачем всупереч встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 було прострочено термін доставки вантажу у вказаних вагонах зі станцій відправлення, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у розмірі 262955,71 грн (10%, 20% та 30% від провізної плати).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами ст.307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 ст.919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1 ст.313 Господарського кодексу України).

Згідно приписів ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Так, постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 п.23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п.41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №865/5086 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п.2.1. Правил).

Згідно з п.2.4 наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п.2.9 Правил).

Пунктом 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п.8 Правил видачі вантажів, зареєстрованих наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної №35292481 залізницею 11.08.2019 було прийнято до перевезення вагони №№93673127, 58448515, 59303263, 59531129, 59498857, 59493718, 97150700, 58955022 та вказані вагони були доставлені позивачу згідно календарного штемпелю прибуття вантажу (графа 51 накладної) - 17.08.2019.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 2 доби.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення (753 км), умови щодо розрахунку термінів доставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (групова/маршрутна відправка - 1 доба за 320 км) та умови п.2.4 вказаних Правил, залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 1 добу.

Таким чином суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №№93673127, 58448515, 59303263, 59531129, 59498857, 59493718, 97150700, 58955022 за залізничною накладною №№35292481.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до залізничної накладної №45590577, залізницею 31.07.2019 був прийнятий до перевезення вагон №60897758 та вказаний вагон був доставлений позивачу 08.08.2019, відповідно до залізничної накладної №45594363, залізницею 31.07.2019 були прийняті до перевезення вагони №№66763731, 67914432, 67373639, вказані вагони були доставлені позивачу 07.08.2019, відповідно до залізничної накладної №45594397, залізницею 31.07.2019 був прийнятий до перевезення вагон №67887463, вказаний вагон був доставлений позивачу 07.08.2019, відповідно до залізничної накладної №45594413, залізницею 31.07.2019 був прийнятий до перевезення вагон №65759805, вказаний вагон був доставлений позивачу 07.08.2019, відповідно до залізничної накладної №46105912, залізницею 17.08.2019 був прийнятий до перевезення вагон №68602903, вказаний вагон був доставлений позивачу 25.08.2019, відповідно до залізничної накладної №46215562, залізницею 20.08.2019 був прийнятий до перевезення вагон №68406420, вказаний вагон був доставлений позивачу 28.08.2019, відповідно до залізничної накладної №46271730, залізницею 21.08.2019 були прийняті до перевезення вагони №№68621234, 68603208, вказані вагони були доставлені позивачу 28.08.2019, відповідно до залізничної накладної №46305553, залізницею 22.08.2019 був прийнятий до перевезення вагон №61794475, вказаний вагон був доставлений позивачу 31.08.2019, відповідно до залізничної накладної №46319299, залізницею 23.08.2019 був прийнятий до перевезення вагон №56067259, вказаний вагон був доставлений позивачу 31.08.2019, відповідно до залізничної накладної №46326518, залізницею 23.08.2019 був прийнятий до перевезення вагон №67876151, вказаний вагон був доставлений позивачу 31.08.2019.

Як зазначив позивач у позовній заяві залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки враховуючи відстань перевезення, умови щодо розрахунку термінів доставки вантажу, встановлених у Правилах обчислення термінів доставки вантажів (вагонна відправка - 1 доба за 200 км, групова/маршрутна відправка - 1 доба за 320 км), умови п.п.2.4, 2.9 вказаних Правил та умови п.8 Правил видачі вантажів залізницею було прострочено доставку вантажу у вказаних вагонах на 1 добу, враховуючи те, що графі 49 залізничних накладних №45590577, №45594363, №45594397, №45594413, №46105912, №46215562, №46271730, №46305553, №46319299, №46326518 міститься виклад обставин, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки.

Таким чином суд вважає безпідставним нарахування позивачем штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу за залізничними накладними №45590577, №45594363, №45594397, №45594413, №46105912, №46215562, №46271730, №46305553, №46319299, №46326518.

Щодо залізничної накладної №34363812, згідно якої Акціонерним товариством "Українська залізниця" було прийнято до перевезення вагон №59364075, залізничної накладної №34363903 - вагон №97263974, залізничної накладної №34374389 - вагони №№97150510, 97273569, залізничної накладної №34386755 - вагони №№58959172, 97259147, залізничної накладної №34426205 - вагон №93033363, залізничної накладної №34447276 - вагон №93026227, залізничної накладної №34447300 - вагон №93699361, залізничної накладної №35149566 - вагон №58070475, залізничної накладної №35149574 - вагон №59494369, залізничної накладної №35149533 - вагон №59537365, залізничної накладної №35149541 - вагон №97304521, залізничної накладної №35149558 - вагон №93602613, залізничної накладної №35152446 - вагони №№59621086, 97120166, 59305201, залізничної накладної №35154426 - вагони №№59498824, 59535310, 58471186, 97149603, 58996026, залізничної накладної №35168616 - вагон №97101851, залізничної накладної №35168624 - вагон №97121305, залізничної накладної №34474338 - вагон №97247464, залізничної накладної №34485953 - вагон №93023612, залізничної накладної №35205889 - вагон №59535658, залізничної накладної №35248608 - вагон №59492926, залізничної накладної №35248624 - вагон №59530220, залізничної накладної №34514810 - вагон №59532754, залізничної накладної №35248582 - вагон №97183073, залізничної накладної №35257344 - вагон №59534057, залізничної накладної №34540591 - вагон №97208060, залізничної накладної №34545400 - вагон №93032860, залізничної накладної №51072916 - вагон №67911834, залізничної накладної №35323906 - вагон №58086356, залізничної накладної №46008900 - вагон №68824119, залізничної накладної №35323963 - вагони №№97159578, 93673283, 97211700, залізничної накладної №35337195 - вагон №59659771, залізничної накладної №46008918 - вагон №63374011, залізничної накладної №35341502 - вагони №№93522134, 97254239, 97255764, 97251557, залізничної накладної №35351683 - вагон №93695849, залізничної накладної №35351220 - вагон №59491431, залізничної накладної №34613083 - вагон №58976465, залізничної накладної №34613174 - вагон №93696433, залізничної накладної №35368984 - вагон №59534743, залізничної накладної №35353432 - вагони №№59537688, 59493171, 59535609, залізничної накладної №35363399 - вагон №59537209, залізничної накладної №35363365 - вагон №595354401, залізничної накладної №35364470 - вагони №№97182851, 58084294, залізничної накладної №46105896 - вагон №66229279, залізничної накладної №35372721 - вагони №№59534206, 97208144, залізничної накладної №35372713 - вагон №59534131, залізничної накладної №35373695 - вагон №59534289, залізничної накладної №35372689 - вагони №№58995333, 93673168, залізничної накладної №35372705 - вагон №59532564, залізничної накладної №35372762 - вагон №93698579, то суд зазначає, що нарахування позивачем штрафу за несвоєчасну доставку вантажів в перелічених вагонах є обґрунтованим.

Однак як вбачається з матеріалів справи, стосовно нарахування неустойки між сторонами є спір щодо алгоритму здійснення розрахунку штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею, а саме щодо ставки, виходячи з якої обчислюється сума штрафу - від провізної плати (графа 31 залізничних накладних) чи від загальної суми платежів, сплачених відправником за перевезення вантажу залізницею (графа 34 залізничних накладних).

Приписами частини 1 ст.916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Частиною 1 ст.307 Господарського кодексу України встановлено обов`язок вантажовідправника сплатити перевізнику за перевезення вантажу встановлену плату. Статтею 311 Господарського кодексу України передбачено, що плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

За змістом п.п.2, 3 Розділу I Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (далі - Збірник тарифів), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, вбачається, що тарифи, збори та плати, наведені у цьому Збірнику, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої, вузької та європейської колій мережі залізниць України загального користування для всіх суб`єктів господарювання, які беруть участь у процесі організації та здійснення перевезень вантажів залізничним транспортом. Державні регульовані тарифи встановлюються, зокрема, на внутрішні вантажні перевезення, що здійснюються на лініях широкої та європейської колій загальної мережі залізниць України, користування вагонами і контейнерами перевізника, роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника.

Пунктами 6, 11 Розділу I Збірника тарифів визначено, що тарифи застосовуються при визначенні плати за перевезення вантажів вантажною і великою швидкістю та пасажирськими поїздами за відстань залізницями України у внутрішньому сполученні - від станції відправлення до станції призначення, які відкриті від виконання комерційних операцій згідно з Тарифним керівництвом №4 залізниць України; плата за перевезення визначається згідно з Правилами застосування тарифів, наведеними в Розділі II цього Збірника. Для розрахунку плати за перевезення вантажів потрібно визначити належність вагона - перевізника, власний або орендований, у якому пред`являється до перевезення вантаж або перевезення у порожньому стані, і вибрати тарифну схему; при перевезенні вантажів у вагоні перевізника, крім транспортерів, базова ставка плати визначається як сума інфраструктурної для вагонів перевізника та вагонної складових плати (тарифу), що передбачено підпунктом 1.1.5 п.1.1 Розділу II Збірника тарифів. Після встановлення номера тарифної схеми, що відповідає даному виду відправки та перевезенню, необхідно звернутись до таблиць Розділу IV цього Збірника, в яких наведені базові ставки плати за перевезення відповідно до відстані перевезення (підпункт 1.1.11 п.1.1 Розділу II Збірника тарифів).

Отже, законодавцем передбачено встановлення державних регульованих тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, що зумовлює визначення плати за перевезення вантажу залізницею із застосуванням тарифних схем, що встановлені Розділом IV. Ставки плати за перевезення Збірника тарифів на перевезення вантажів.

Пунктом 1.2 Розділу IV Збірника тарифів передбачено, що плата за тарифними схемами визначається залежно від відстані перевезення, а, відтак, є провізною платою, що справляється перевізником за доставку вантажу залізницею до станції призначення.

Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу є системою цінових ставок та правил їх застосування, за якими провадяться розрахунки за перевезення залізницями, тоді як збори - цінові ставки, за якими провадяться розрахунки за виконання підприємствами залізничного транспорту робіт та послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу.

За змістом п.3 Розділу I Збірника тарифів вбачається, що поряд з платою за перевезення (провізною платою) державні регульовані тарифи також встановлюються на користування вагонами перевізника та роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в Розділі III цього Збірника. Плата за користування вагонами та збори нараховуються за ставками, які діяли в ті дні, коли надавалися послуги, а додаткові витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, не передбачені тарифами і викликані причинами, що не залежали від перевізника, нараховуються за ставками, що діють на дату виникнення цих витрат (п.9 Розділу I Збірника тарифів.

Отже Статутом залізниць України та Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом визначено різновиди платежів, що сплачуються відправником вантажу на користь залізниці за перевезення вантажу до станції призначення, а саме тариф на перевезення вантажу як "провізна плата" за перевезення вантажу у вагонах перевізника, власному чи орендованих вагонах або перевезення вагонів у порожньому стані, що не включає вартості робіт і послуг залізниці, пов`язаних з перевезенням вантажу (суми зборів), а також "інші платежі", які включають збори за виконання робіт та надання послуг залізницею, пов`язаних з перевезенням вантажів (плата за користування вагонами перевізника, плата за проїзд провідників, плата за охорону та супроводження), та додаткові витрати під час перевезення вантажу, не передбачені тарифами та зумовлені причинами, що не залежать від залізниці як перевізника.

Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено накладну як основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил оформлення перевізних документів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем; відповідно до п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача; накладна є одночасно договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Додатком №1 до Правил оформлення перевізних документів визначено форму накладної як перевізного документа на залізниці із розшифруванням даних, що вносяться до її граф; додатком №2 до цих Правил зазначено форму відомості вагонів. Так, до накладної залізницею-перевізником вносяться відомості щодо провізної плати (графа 31), плати за проїзд провідника (графа 32), плати за охорону вантажу залізницею (графа 33), інших платежів, сплачених на станції відправлення (графи 35, 36, 37), а також усього суми платежів, сплачених відправником (графа 34).

Відтак, у графі 34 залізничної накладної відображається загальна сума платежів, сплачених відправником на користь залізниці та зазначених у графах 31-33, 35-37 такого перевізного документа, в тому числі провізної плати, як плати за перевезення, та зборів за роботи і послуги, надані залізницею під час перевезення вантажу.

Законодавцем розмежовано поняття "провізна плата", яка є регульованим державою тарифом за надання залізницею послуг з перевезення вантажів, та "інші платежі", що справляються за надання (виконання) інших, пов`язаних з перевезенням послуг і робіт.

Пунктом 116 Статуту залізниць України визначено шкалу розрахунку штрафу, що підлягає до сплати залізницею одержувачу вантажу за порушення термінів його доставки, розмір якого залежить від кількості прострочених діб доставки вантажу та розраховується у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, сплаченої відправником на користь залізниці-перевізника.

Тобто сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею обчислюється, виходячи із даних щодо суми провізної плати, зазначеної у конкретній залізничній накладній (графа 31), на підставі якої здійснювалося перевезення вантажу залізничним транспортом, що узгоджується з приписами ч.3 ст.313 Господарського кодексу України, пунктів 6, 23 Статуту залізниць України, п.1.2. Правил оформлення перевізних документів, п.1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Водночас, погоджена сторонами спору в графі 34 спірних накладних вартість послуги перевезення, до якої поряд з тарифом на перевезення (провізною платою) включено збори за надання залізницею послуг і виконання робіт, пов`язаних з перевезенням вантажів, не є провізною платою в розумінні ч.1 ст.916 Цивільного кодексу України, частин 1, 5 ст.307 Господарського кодексу України та пунктів 2, 3 Розділу I, пункту 1.1. Розділу II Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі №910/1524/19.

Як вбачається з розрахунку штрафу, долученого позивачем до позовної заяви, за переліченими вище залізничними накладними позивачем було нараховано штраф виходячи не з розміру провізної плати, а із загальної суми платежів, яка включає в себе в тому числі додаткові збори.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок штрафу за прострочення доставки залізницею вантажу у вагонах №59364075, №97263974, №97150510, №97273569, №58959172, №97259147, №93033363, №93026227, №93699361, №58070475, №59494369, №59537365, №97304521, №93602613, №59621086, №97120166, №59305201, №59498824, №59535310, №58471186, №97149603, №58996026, №97101851, №97121305, №97247464, №93023612, №59535658, №59492926, №59530220, №59532754, №97183073, №59534057, №97208060, №93032860, №67911834, №58086356, №68824119, №97159578, №93673283, №97211700, №59659771, №63374011, №93522134, №97254239, №97255764, №97251557, №93695849, №59491431, №58976465, №93696433, №59534743, №59537688, №59493171, №59535609, №59537209, №595354401, №97182851, №58084294, №66229279, №59534206, №97208144, №59534131, №59534289, №58995333, №93673168, №59532564, №93698579 виходячи з сум провізної плати, вказаних у відповідних залізничних накладних.

За розрахунком суду, загальна сума штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача за прострочення доставки вантажу у всіх перелічених вагонах, становить 185597,30 грн, а отже обґрунтованим є контррозрахунок відповідача.

Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності обставин, що є підставами для збільшення терміну доставки вантажу та звільнення відповідача від відповідальності, зокрема вказаних у п.п.41, 116 Статуту, п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів при здійсненні перевезення вантажу у вагонах №59364075, №97263974, №97150510, №97273569, №58959172, №97259147, №93033363, №93026227, №93699361, №58070475, №59494369, №59537365, №97304521, №93602613, №59621086, №97120166, №59305201, №59498824, №59535310, №58471186, №97149603, №58996026, №97101851, №97121305, №97247464, №93023612, №59535658, №59492926, №59530220, №59532754, №97183073, №59534057, №97208060, №93032860, №67911834, №58086356, №68824119, №97159578, №93673283, №97211700, №59659771, №63374011, №93522134, №97254239, №97255764, №97251557, №93695849, №59491431, №58976465, №93696433, №59534743, №59537688, №59493171, №59535609, №59537209, №595354401, №97182851, №58084294, №66229279, №59534206, №97208144, №59534131, №59534289, №58995333, №93673168, №59532564, №93698579.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Ресурс Буд" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню на суму 185597,30 грн.

Що стосується заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу, то суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.42 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/211 від 07.04.2008, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків. При цьому слід враховувати, що правила частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Таким чином, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Разом з тим суд вказує, що для застосування вищевказаних правових норм щодо зменшення розміру штрафних санкцій, відповідач повинен довести наявність тих обстави, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

В той час відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності обставин, зокрема, тяжкого фінансового становища відповідача, завдання збитків, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення, в відтак, клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того в позовній заяві позивач просив суд покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги №15/11 від 15.11.2019, який укладений з Адвокатським об`єднанням "Правозахист", детальний опис робіт (наданих послуг) від 05.12.2019, рахунок на оплату №2 від 09.01.2020, акт надання послуг №1/02 від 09.01.2020 на суму 5000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2795/10 від 31.03.2005, ордер КС №424006 від 27.11.2019, платіжне доручення №363 від 14.01.2020 про оплату 5000,00 грн.

Судом встановлено, що 15.11.2019 між Приватним підприємством "Ресурс Буд" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Правозахист" (об`єднання) було укладено договір про надання правничої допомоги №15/11, відповідно до умов якого об`єднання зобов`язується надавати клієнту правничу (правову) допомогу в об`ємах та у терміни, що передбачені цим договором, а клієнт надавати об`єднанню всі необхідні для виконання даного договору матеріали, інформацію, документацію тощо, прийняти і оплатити надану правничу (правову) допомогу в розмірах, порядку і формах, передбачених цим договором. Вартість правничої допомоги, передбаченої договором становить 5000,00 грн без ПДВ, виконані роботи оформлюються актом надання послуг, який підписується сторонами (п.п.1.1, 3.1, 3.3).

На підтвердження надання послуг, обумовлених договором про надання правничої допомоги №15/11 від 15.11.2019, Приватним підприємством "Ресурс Буд" та Адвокатським об`єднанням "Правозахист" було складено акт надання послуг №1/02 від 09.01.2020 на суму 5000,00 грн, який підписаний сторонами без зауважень та заперечень.

Згідно вказаного акту, витрати на правову допомогу (гонорар) за даним позовом складають 5000,00 грн, які були сплачені клієнтом на рахунок адвокатського об`єднання 14.01.2020, що підтверджується платіжним дорученням №363 від 14.01.2020.

Судом досліджено, що адвокатським об`єднанням були надані послуги з аналізу та вивченню документів, надання усної консультації клієнту, написання позовної заяви на загальну суму 5000,00 грн, що відображено у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат.

Повноваження адвоката Гончар Л.В. підтвердженні свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №2795/10 від 31.03.2005, ордером КС №424006 від 27.11.2019.

Наразі, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням "Правозахист" професійної правничої допомоги позивачу в межах даної справи на суму 5000,00 грн.

Із врахуванням викладеного вище, витрати на професійну правничу допомогу відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "Ресурс Буд" задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного підприємства "Ресурс Буд" (03083, м.Київ, вул.Пирогівський Шлях, будинок 34, ідентифікаційний код 36506383) 185597 (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 30 коп. штрафу, судовий збір у розмірі 2783 (дві тисячі сімсот вісімдесят три) грн 96 коп. та 3529 (три тисячі п`ятсот двадцять дев`ять) грн 06 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Згідно з п.п.17.5. п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 10.03.2020 року.

Суддя М.Є.Літвінова