УХВАЛА

12 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/774/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя Смирнова Ю.М.)

від 14.08.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Пономаренко Є.Ю., судді - Смірнова Л.Г., Ткаченко Б.О.)

від 15.01.2020

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Олинад",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Інвест Буд",

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнесспектр",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними договорів та стягнення 885 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Олинад", ТОВ "Сіті Інвест Буд" та ТОВ "Бізнесспектр", в якому просило суд:

1) визнати недійсним договір про надання фінансової допомоги №04/04-16 від 04.04.2016, укладений між ТОВ "Стейд-Інвест" та ТОВ "Сіті Інвест Буд";

2) визнати недійсним договір про надання фінансової допомоги №б/н від 04.04.2016, укладений між ТОВ "Бізнесспектр" та ТОВ "Стейд-Інвест";

3) стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" частину суми майнової шкоди в розмірі 885 000,00 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що частина зобов`язань за кредитним договором № 57-47/1-13 від 27.12.2013 - в сумі 3 997 000,00 грн була виконана ТОВ "Стейд-Інвест" за рахунок надходження фінансової допомоги від ТОВ "Сіті Інвест Буд" та ТОВ "Бізнесспектр" і, при цьому, відповідні перерахування здійснювались в межах банку, а нових (інших) коштів на користь відповідача-1 у відповідних обсягах через коррахунок, касу банку або в інший спосіб для погашення кредиту не надходило.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 у справі № 910/774/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції встановив, що 04.04.2016 дійсно ТОВ "Стейд-Інвест" здійснювалося часткове повернення кредитних коштів за кредитним договором № 57-47/1-13 від 27.12.2013, зокрема у сумі 1 774 000,00 грн та 2 250 000,00 грн, і перерахування цих коштів здійснено з рахунку № НОМЕР_3 (який, з огляду на положення п.п. 2.3.1 та п. 11.2 Кредитного договору, є поточним рахунком позичальника, відкритим в ПАТ "КБ "Хрещатик"), водночас відмовив у задоволенні позову, оскільки встановив, що у матеріалах справи відсутні докази: 1) договори про надання фінансової допомоги, які оспорюються позивачем в судовому порядку; 2) виписки по рахунках № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 (з яких, за твердженням позивача, надійшли кошти позичальнику) та № НОМЕР_3 (на який, за твердженням позивача, надійшли кошти), а також відсутні платіжні доручення або інші документи, якими б підтверджувалося перерахування коштів з рахунків ТОВ "Сіті Інвест Буд" та ТОВ "Бізнесспектр" на рахунок ТОВ "Стейд-Інвест".

5. 13.02.2020 ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу (підписана адвокатом Білозерською А.Л.) на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 у справі № 910/774/19 до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

6. 21.02.2020 касаційну скаргу зареєстровано та передано судді-доповідачу Кондратовій І.Д., визначеному в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

7. У касаційній скарзі ПАТ "КБ "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи ФГВФО:

1) викладає фактичні обставини справи, що встановлені судами попередніх інстанцій;

2) викладає обставини, що не були встановлені у рішенні суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції та визнані недоведеними (зокрема, те, що частина зобов`язання в сумі 3 997 000,00 грн ТОВ "Стейд-Інвест" виконав за рахунок надходження фінансової допомоги від ТОВ "Сіті Інвест Буд" та ТОВ "Бізнесспектр");

3) цитує положення статей 22, 215, 216, 228, 236, 1046, 1048 Цивільного кодексу України, статті 14 Податкового кодексу України, статей 36, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", статей 236, 282 Господарського процесуального кодексу України, але не зазначає, які з цих норм неправильно застосовано чи порушено судами першої та апеляційної інстанцій;

4) стверджує, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, при цьому не наводить ні належного правового обґрунтування неправильного застосування судами попередніх інстанцій процитованих у скарзі норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, ні підставу, на якій подається касаційна скарга відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 цього Кодексу;

5) повністю цитує мотивувальну частину постанови суду апеляційної інстанції в іншій справі № 826/20187/16;

6) посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 910/10572/17 у спорі про стягнення кредитної заборгованості у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з погашення кредитних коштів за кредитним договором. Водночас, не зазначає, про застосування якої норми права у подібних правовідносинах зроблено висновок у цій постанові, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

8. Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення її без руху з таких підстав.

9. 08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ (надалі - Закон від 15.01.2020 № 460 - ІХ), згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень та вимоги до змісту касаційної скарги.

10. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону від 15.01.2020 № 460 - ІХ, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

11. Так, відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

12. Таким чином, у касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції мають зазначатися підстава (підстави) касаційного оскарження судових рішень, а саме:

1) насамперед, вказується, яка норма матеріального та процесуального права неправильно застосована чи порушена судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

2) також має міститися посилання на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, і при цьому, додатково зазначається:

постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні - у разі оскарження судових рішень з тієї підстави, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України);

обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду - у разі оскарження судових рішень з підстави необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України).

13. Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Верховний Суд установив, що касаційна скарга в частині обґрунтування підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку містить лише виклад фактичних обставин справи, що встановлені судами та обставини, що були відхилені ними; цитати нормативних актів та з судового рішення суду апеляційної інстанції в іншій справі; посилання на постанову Верховного Суду у спорі, який виник у правовідносинах, не подібних до спірних у справі, що розглядається, за інших фактичних обставин у справі, без вказівки про застосування якої норми права зроблено висновок у цій постанові, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; із абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень.

14. Отже, у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав), тобто касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону від 15.01.2020 № 460 - ІХ, а тому залишається без руху відповідно статті 174, частини другої статті 292 цього Кодексу.

Керуючись статтею 234, пунктом 5 частини другої статті 290, частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 у справі № 910/774/19 залишити без руху.

2. Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик" протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав), з доказами надіслання копій відповідних уточнень (змін) до касаційної скарги іншим учасникам справи.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із касаційною скаргою.

4. Ухвали набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Кондратова