РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2020Справа № 910/18526/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Приватного акціонерного товариства «Укргіпробум»

про стягнення 39.408,13 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

23.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Приватного акціонерного товариства «Укргіпробум» про стягнення 39.408,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір № 6357/5-10 від 03.03.1999 на надання послуг з водопостачання та водовідведення. З метою контролю якості стічних вод позивачем 30.11.2018 у присутності представника відповідача було здійснено відбір проб стічних вод, які скидаються з об`єкта відповідача. За результатами лабораторних досліджень було складено протокол, в якому зафіксовано невідповідність стічних вод стандартам та екологічним нормативам, про що було повідомлено відповідача листом № 15/4893-Т від 05.12.2018. В подальшому позивачем було надіслано на адресу відповідача лист-попередження та розрахунок нарахувань, відповідно до яких відповідач зобов`язаний сплатити 39.408,13 грн за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. У зв`язку з тим, що відповідачем вказану суму сплачено не було, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 39.408,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/18526/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Даною ухвалою суду було зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 02.01.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 314 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 19, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 02.01.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 02.01.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 10.01.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 314.

21.01.2020 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що в договорі № 635/5-10 на послуги водопостачання та водовідведення, укладеного між сторонами: не встановлені граничні норми концентрації забруднюючих речовин в стічних водах, які відповідач не повинен порушувати; не передбачена матеріальна відповідальність в тому числі неустойка (штраф та пеня) за перевищення не передбачених в договорі граничних норм концентрації забруднюючих речовин в стічних водах. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. 32 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» згідно якої державні стандарти в галузі охорони навколишнього середовища є обов`язковими для виконання. Позивач посилається не на державні стандарти, затверджені уповноваженим державним органом, а на стандарти передбачені в правилах приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради № 1879 від 12.10.2011, тобто органом місцевого самоврядування, до повноважень якого не входить затвердження державних стандартів. Аналіз стічних вод зроблено позивачем, тобто зацікавленою особою, а тому складений позивачем протокол про невідповідність стічних вод, які абонент скидає в систему каналізації м. Києва, не може бути належним, достовірним та достатнім доказом у справі з урахуванням вимог статей 76, 78, 79 ГПК України. Відповідач є балансоутримувачем адмінбудівлі по вул. Євгена Сверстюка, 19, в якій немає ніяких шкідливих виробництв. Водовідведення в будівлі здійснюється виключно з встановлених у ній вбиралень.

04.02.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що посилання відповідача, що в договорі не встановлені граничні норми концентрації забруднюючих речовин в стічних водах, які відповідач не повинен порушувати не відповідають дійсності, оскільки п. 3.9 договору передбачено, що скидання абонентом стоків з перевищенням гранично - допустимих концентрацій шкідливих речовин (ГДК) оплачується за підвищеними тарифами у відповідності з діючим порядком. Відповідач вважає, що аналіз проб зроблено позивачем як зацікавленою особою, а тому протокол про невідповідність стічних вод не може бути належним доказом. Це твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 2 Правил приймання стічних вод № 1879 (далі - Правила № 1879) Водоканал зобов`язаний здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають абоненти. Пунктом 6.2.9 Правил № 1879 передбачено, що аналіз проб здійснюються лабораторіями, акредитованими на право проведення вимірювань показників якості стічних вод. Відповідальність за достовірність результатів аналізу проб несе лабораторія, яка проводить аналіз. Відповідно до сертифікату № ПТ-438/18 від 26.11.2018 лабораторії хіміко-аналітичного контролю за якістю стічних вод управління екологічного нагляду та роботи з абонентами департаменту екологічного нагляду ПрАТ «АК «Київводоканал» акредитовано до 25.11.2020. Відповідно до п. 6.2.5 Правил № 1879 проба для абонента відбирається за його бажанням. Аналіз проби проводиться абонентом. Абонент може не проводити аналіз проби, погоджуючись з результатами аналізу робочої проби. Оскільки відповідач не виявив бажання відібрати пробу для аналізу в незалежній лабораторії, акредитованій у цій галузі, то він погодився з результатами аналізу робочої проби позивача.

13.02.2020 від відповідача надійшло заперечення на доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, в яких зазначає, що позивач вказує на те, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, не розповсюджуються на дані правовідносини. Вказане твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. В п. 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, передбачено, що ці правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Щодо посилання на Правила № 1879 то вказані правила розроблені відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в ч.1, 4, 6 ст. 33 якого передбачено, що екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Відповідач є балансоутримувачем адмінбудівлі по вул. Євгена Сверстюка, 19 в якій немає ніяких шкідливих виробництв. Водовідведення в будівлі здійснюється виключно з встановлених у ній вбиралень. Констатуючи факт перевищення концентрації забруднюючих речовин, що скидаються в стічну воду і скидаються виключно з органічних відходів, позивач стверджує про перевищення відповідачем допустимої норми майже в 2,5 рази концентрації нафтопродуктів, яких там в принципі не може бути.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.1999 між Державним комунальним об`єднанням «Київводоканал», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (постачальник, позивач) та Відкритим акціонерним товариством «Укргіпробум» (абонент, відповідач) укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 6357/5-10 (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору постачальник зобов`язується забезпечити абоненту постачання питної води та прийняти від абонента каналізаційні стоки, а абонент сплатити за вищевказані послуги на умовах, які визначені цим договором та правилами користування системи комунального водопостачання в містах і селищах України, затвердженими наказом Голови Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65 (надалі - Правила).

Згідно з п. 2.1. договору постачальник забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає до ГОСТ 2874-82 «Вода питна».

З матеріалів справи вбачається, що постачання питної води та приймання стічних вод через приєднанні мережі за договором здійснюється до будинку за адресою: м. Київ, вул. Марини Раскової, 19 (вул. Євгена Сверстюка).

Відповідно до п. 3.9 договору скидання абонентом стоків з перевищенням гранично - допустимих концентрацій шкідливих речовин (ГДК) оплачується за підвищеними тарифами у відповідності з діючим порядком.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно п. 1.4 Правил № 190 приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

З метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1879 від 12.10.2011 були затверджені Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (далі - Правила № 1879).

Відповідно до п. 1.2 Правил № 1879 останні поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб - підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб`єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

Пунктом 1.5 Правил № 1879 передбачено що ці Правила встановлюють вимоги до Абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентовано взаємні права та обов`язки Абонентів і Водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Відповідно до п. 1.8 Правил № 1879 для усіх Абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації міста, встановлюються єдині нормативи допустимих концентрацій (далі - ДК) забруднюючих речовин.

З метою контролю якості стічних вод абонентів водоканал здійснює відбір разових проб. Разові проби характеризують хімічний склад стічних вод. Виявлені таким чином перевищення ДК забруднюючих речовин є підставою для нарахування додаткової плати згідно з цими Правилами (п. 6.2.1 Правил № 1879 ).

Згідно п. 2.1 Правил № 1879 Водоканал зобов`язаний: у разі відповідності якості і режиму скиду стічних вод Абонента Умовам на скид (при відсутності боргу Абонента за надані послуги водопостачання і водовідведення) забезпечити приймання, відведення і очищення стічних вод (крім абзаців 3 - 8 пункту 8.6 розділу 8 цих Правил) та здійснити очищення прийнятих у договірному порядку наднормативне забруднених стічних вод (підпункт 3.2.3 пункту 3.2 розділу 3 цих Правил); забезпечити систематичний лабораторний контроль за роботою міських каналізаційних очисних споруд (далі - МКОС), якістю води водного об`єкта в контрольних пунктах, визначених чинною Картою аналітичного контролю хіміко-бактеріологічної лабораторії каналізаційних очисних споруд м. Києва, погодженою Державною екологічною інспекцією в м. Києві (далі - ДВІ в м. Києві) та Київською міською санітарно-епідеміологічною станцією (далі - СЕС); при погіршенні показників якості водного об`єкта в контрольному пункті, а також при виникненні аварійних ситуацій негайно повідомити ДЕІ в м. Києві та СЕС з роз`ясненням причин, що викликали ці порушення; здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають Абоненти, а також режимом та обсягом скидання; виставляти Абонентам до оплати рахунки за послуги водовідведення.

Пунктом 2.2 Правил № 1879 передбачено, що Водоканал має право: надавати Абонентам Умови на скид згідно з цими Правилами; нараховувати плату із застосуванням коефіцієнта кратності (розділ 7 цих Правил) у випадку виявлення порушень Абонентами вимог цих Правил та умов Договору або невиконання вимог Акта; проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем Абонента та складати Акти за результатами цих обстежень. Акт підписується уповноваженими представниками Водоканалу і Абонента. У разі відмови Абонента від підписання Акта представники Водоканалу роблять відповідний запис в Акті. В цьому випадку Акт, підписаний представниками Водоканалу, діє в односторонньому порядку і один примірник Акта надсилається Абоненту; при виявленні порушень встановлювати терміни їх усунення (при цьому вимоги Водоканалу є обов`язковими для виконання у встановлені терміни, при недотриманні термінів їх виконання Абонент розраховується за обсяг стічних вод, обчислений згідно з абзацами 3 - 8 пункту 8.6 розділу 8 цих Правил); у будь-який час за участю представника Абонента відбирати проби стічних вод; проводити хімічний аналіз проб стічних вод Абонентів; надавати висновки про фактичні концентрації забруднюючих речовин стічних вод та їх відповідність ДК; вимагати від Абонентів розробки та узгодження з Водоканалом заходів щодо доведення якості стічних вод до встановлених ДК.

Згідно п. 2.4 Правил № 1879 Абоненти зобов`язані здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до міської каналізації згідно з графіком відбору проб, погодженим з Водоканалом, та не перевищувати встановлені обсяги водовідведення та допустимої концентрації забруднюючих речовин в стічних водах при їх скиданні до міської каналізації. Визначення виду, кількості інгредієнтів та періодичності проведення хіманалізу стічних вод абонента є виключною компетенцією Водоканалу.

Судом встановлено, що з метою контролю якості стічних вод, що надходять від ПрАТ «Укргіпробум» у каналізаційні мережі м. Києва, представниками управління екологічного нагляду, перейменованого на Департамент екологічного нагляду Позивача (далі - УЕН/ДЕН), в присутності представника відповідача, 30.11.2018 були здійснені відбори проб стічних вод, які скидаються з об`єкта, розташованого за адресою: Київ, вул. Євгена Сверстюка (Марини Раскової), 19 з контрольного колодязя 1/11 для вимірювання показників їх складу та властивостей. Присутність представника абонента при відборах проб 30.11.2018 підтверджується відповідними записами в Журналі-актах відбору проб стічних вод, копії яких наявні в матеріалах справи.

За результатами лабораторних досліджень проб стічних вод, відібраних 30.11.2018 працівниками ДЕН був складений протокол вимірювань показників складу та властивостей проб стічних вод від 30.11.2018, в якому зафіксовано невідповідність стічних вод, які абонент скидає в систему каналізації м. Києва, державним стандартам та екологічним нормативам в галузі охорони навколишнього природного середовища, закріпленим в Правилах № 1879.

Відповідно до п. 7.3. Правил № 1879 при виявленні Водоканалом під час контролю якості стічних вод, що скидаються Абонентом, перевищення фактичної концентрації одного виду забруднення (Сф) над установленою ДК коефіцієнт кратності для розрахунку плати за скид наднормативних забруднень визначається за формулою:

КК = (Сф - ДК) / ДК

Коефіцієнт кратності при перевищенні ДК однієї речовини не може перевищувати 5, окрім випадків, передбачених підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 розділу 7 цих Правил.

Пунктом 7.4. Правил № 1879 встановлено, що якщо встановлений факт одночасного скиду до міської каналізації кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, коефіцієнт кратності КК визначають за формулою:

Сфi - фактична концентрація в стічних водах Абонента i-тої речовини;

ДКi - допустима концентрація i-тої речовини, яку встановлено Правилами або Умовами на скид для Абонента.

Загальний коефіцієнт кратності з урахуванням перевищення допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше ніж 10. Якщо за розрахунком КК виходить більше ніж 10, то приймається КК = 10.

За результатами лабораторних досліджень проб стічних вод, які скидаються з об`єкта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка (Марини Раскової), 19 відібраних 30.11.2018 з контрольного колодязя 1/11 ПрАТ «Укргіпробум», виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин одразу по трьом компонентам:

1) вміст завислих речовин - 397,00 мг/дм, допустима концентрація - 300,00 мн/дм;

2) окиснюваність (ХСК) - 950,00 мг/дм, допустима концентрація - 500,00 мг/дм;

4) вміст нафтопродуктів - 12,00, допустима концентрація - 4,50 мг/дм.

Враховуючи вищевикладене, коефіцієнт кратності за скид стічних вод в систему каналізації м. Києва з перевищенням вмісту допустимих концентрацій, що було виявлено за результатами лабораторного дослідження проб стічних вод, відібраних 30.11.2018 в контрольному колодязі 1/11, становить 2,89.

Відповідно до п. 7.4 Правил № 1879 загальний коефіцієнт кратності з урахуванням перевищення допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше ніж 10. Якщо за розрахунком КК виходить більше ніж 10, то приймається КК = 10.

З урахуванням п. 7.4 Правил № 1879 та у зв`язку з тим, що коефіцієнт кратності перевищує 10, при проведенні Водоканалом нарахувань плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, застосовується коефіцієнт кратності 10 (КК = 10).

Відповідно до п. 7.5 Правил № 1879 плата за скид Абонентом стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин, установленим разовим аналізом, стягується за час від попереднього відбору разової проби, проведеного Водоканалом, до моменту зафіксованого порушення, але не більше трьох календарних місяців. Ця плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих Абонентом за цей період з даного об`єкта.

Оскільки попередній відбір проб стічних вод здійснювався понад три місяці від відбору проби, у якій зафіксовано перевищення ДК (30.03.2018), обсяг скинутих стічних вод ПрАТ «Укргіпробум» вираховується за три попередні місяці, а саме з 31.08.2018 по 30.11.2018.

Приватне акціонерне товариство «Укргіпробум» за період з 31.08.2018 по 30.11.2018 скинуло стічних вод до міської каналізаційної мережі в обсязі 2831 м/куб.

Згідно п. 7.2 Правил № 1879, при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, що скидаються Абонентами у міську каналізацію, порівняно з встановленими ДК забруднюючих речовин. Абоненти сплачують Водоканалу плату за скид наднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (НП), обсягом скинутих наднормативне забруднених стічних вод (VПЗ) та коефіцієнтом кратності (КК), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відтак, плата за скид стічних вод наднормативних забруднень розраховується за наступною формулою - Плата за скид наднормативних забруднень = Нп* Vпз*Кк, де

Vпз - обсяг скинутих Абонентом стічних вод з наднормативними забрудненнями (за відсутності даних щодо обсягів водовідведення беруться дані, зазначені в паспорті водного господарства) (м3);

Кк - коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод на МКСОС та екологічного стану водойми;

Нп - встановлений норматив плати за скид наднормативних забруднень у міську каналізацію (%).

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» № 1141 від 16.06.2016 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 21.06.2018 № 539), з 28.06.2018 тариф на послуги водовідведення становить 6,24 грн (без податку на додану вартість) за 1 куб.м.

Оскільки частка тарифу на послуги водовідведення, яка відповідає вартості очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах, установлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин становить 59% від затвердженого тарифу на послуги водовідведення Нп складає 3,68 грн (без ПДВ) (6,24 грн * 59%).

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення» № 1141 від 16.06.2016 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 04.10.2018 № 1168), з 14.10.2018 тариф на послуги водовідведення становить 7,33 грн (без податку на додану вартість) за 1 куб.м.

Оскільки частка тарифу на послуги водовідведення, яка відповідає вартості очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах, установлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин становить 59% від затвердженого тарифу на послуги водовідведення Нп складає 4,32 грн (без ПДВ) (7,33 грн * 59%).

Обсяг скинутих наднормативно забруднених стічних вод (Vпз):

Vпз = 1354 куб. м (обсяг скинутих ПрАТ «Укргіпробум» стічних вод за період з 31.08.2018 по 13.10.2018);

Vпз = 1477 куб. м (обсяг скинутих ПрАТ «Укргіпробум» стічних вод за період з 14.10.2018 по 30.11.2018).

Кк по колодязю 1/11 = 2,89.

Отже, загальна сума нарахувань за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах складає 39.408,13 грн (3,68*1354*2,89) + (4,32*1477*28,9) + 20% (ПДВ).

Листом-повідомленням від 27.12.2018 відповідачу направлено розрахунок № 15/ДК-2018-11-09/306-Ф від 30.11.2018 нарахувань плати за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин та рахунок на оплату № 06013128 від 19.12.2018.

Згідно п. 6.2.18 Правил № 1879 Абонент зобов`язаний оплатити наданий Водоканалом рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 статті 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, 30.11.2018 з метою контролю якості стічних вод, що надходять від абонента у каналізаційні мережі м. Києва, представниками управління екологічного нагляду позивача, в присутності представника відповідача, було здійснено відбір проб стічних вод, які скидаються з об`єкта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюкка (Марини Раскової), 19 з контрольного колодязя 1/11 ПрАТ «Укргіпробум» для вимірювання показників їх складу та властивостей.

Пунктом 6.2.5 Правил № 1879 передбачено, що проба для абонента відбирається за його бажанням. Аналіз цієї проби проводиться абонентом. Абонент може не проводити аналізу проби, погоджуючись з результатами аналізу робочої групи.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що абонент (відповідач) відмовився від відбору проб стічних вод для свого підприємства.

Посилання відповідача на те, що умовами договору не встановлені граничні норми концентрації забруднюючих речовин в стічних водах, які відповідач не повинен порушувати; не передбачена матеріальна відповідальність в тому числі неустойка (штраф та пеня) за перевищення не передбачених в договорі граничних норм концентрації забруднюючих речовин в стічних водах не приймаються судом до уваги, оскільки виходячи з умов п. 3.9 договору скидання шкідливих речовин має здійснювати в межах гранично - допустимих концентрацій та в разі їх перевищення скидання оплачується за підвищеними тарифами у відповідності з діючим порядком.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів п. 6.2.18 Правил № 1879 Абонент зобов`язаний сплатити наданий водоканалом рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

Оскільки відповідачем 29.12.2018 було отримано лист-попередження від 27.12.2018 разом з розрахунком № 15/ДК-2018-11-09/306-Ф від 30.11.2018 та рахунком на оплату № 06013128 від 19.12.2018, останнім днем для сплати коштів, нарахованих за скид стічних вод, було 08.01.2019.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як свідчать матеріали справи, відповідач всупереч п. 6.2.18 Правил № 1879 своє зобов`язання зі своєчасної оплати за скид стічних вод не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 39.408,13 грн.

Таким чином позовні вимоги про стягнення грошових коштів за скид стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 39.408,13 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240, 331 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укргіпробум» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, 19, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) грошові кошти за скид стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин у розмірі 39.408 (тридцять дев`ять тисяч чотириста вісім) грн. 13 коп. та 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова