РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2020Справа № 910/12951/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM»

про стягнення 152.698,82 доларів США, що еквівалентно 3.781.517,44 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Квітко Є.В., адвокат за довіреністю № ЮФ003893/А від 01.11.2019

від відповідача не з`явився

Суть спору :

19.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM» про стягнення 152.698,82 доларів США, що еквівалентно 3.781.517,44 грн за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов`язань згідно контракту № 51-18/У від 15.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного між сторонами контракту № 51-18/У від 15.01.2018, позивачем було поставлено відповідачу фармацевтичну продукцію на загальну суму 224.587,73 доларів США. У зв`язку з тим, що відповідачем було лише частково сплачено суму поставленого товару, а саме 71.888,91 доларів США, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з останнього заборгованість у розмірі 152.698,82 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12951/19 від 25.09.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

30.09.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/12951/19 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.01.2020; провадження у справі, у зв`язку з необхідністю звернення із судовим дорученням про вручення документів відповідачу, зупинено до 23.01.2020.

Даною ухвалою зобов`язано позивача протягом семи днів з дня вручення даної ухвали подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову копію ухвали Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 про відкриття провадження у справі № 910/12951/19 в трьох примірниках.

Також в ухвалі зазначено, що після виконання позивачем даної вимоги ухвали слід направити копію ухвали Господарського суду міста Києва від 02.10.2019 про відкриття провадження у справі № 910/12951/19 російською мовою для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, через компетентний суд Республіки Узбекистан (надіславши судове доручення про вручення документів та формуляр підтвердження про вручення документа).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ухвалу суду від 02.10.2019 надіслану 03.10.2019 рекомендованою кореспонденцією за № 592 на його адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Київ, вул. Амосова, 10 отримав 04.10.2020.

Позивачем лише 03.12.2019 подано до суду на виконання умов ухвали від 02.10.2019 нотаріальний переклад цієї ухвали в трьох примірниках.

06.12.2019 Господарським судом міста Києва на адресу Ташкентського міського господарського суду надіслано доручення від 05.12.2019 про вручення ухвали суду від 02.10.2019 відповідачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12951/19 від 02.10.2019 зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

Дану ухвалу, окрім надіслання судового доручення, було направлено рекомендованою міжнародною кореспонденцією з повідомленням про вручення за № RL010480765UA напряму відповідачу на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 -2, АДРЕСА_2 .

Відповідач отримав ухвалу суду від 02.10.2019, відправлену за вказаною вище адресою 28.12.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення кореспонденції за № RL010480765UA.

16.01.2020 на електрону пошту суду від Ташкентського міжрайонного економічного суду надійшла копія ухвали по справі № 4/1001-1914/32265 від 14.01.2020, яка підтверджує виконання судового доручення та вручення 14.01.2020 документів по справі № 910/12951/19 представнику ТОВ «OPTIMA PHARM» Мустафаєва М на підставі довіреності.

В підготовчому засіданні 23.01.2020 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.02.2020.

28.01.2020 до суду від Ташкентського міжрайонного економічного суду надійшла ухвала по справі № 4/1001-1914/32265 від 14.01.2020, яка підтверджує виконання судового доручення та вручення 14.01.2020 документів по справі № 910/12951/19 представнику ТОВ «OPTIMA PHARM» Мустафаєва М на підставі довіреності.

Позивач в судовому засіданні 27.02.2020 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 27.02.2020 не з`явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

В судовому засіданні 27.02.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM» (покупець, відповідач) було укладено Контракт № 51-18/У (далі - Контракт).

Відповідно до п. 1.1 Контракту у відповідності до даного Контракту продавець продає, а покупець придбає фармацевтичну продукцію (далі - товар) на умовах та в порядку, передбаченому даним Контрактом.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Контрактом оплату отриманого товару повністю не здійснив, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 152.698,82 доларів США, що еквівалентно 3.781.517,44 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Пунктом 11.1 Контракту передбачено, що спори і розбіжності за даним Контрактом або у зв`язку з ним, підлягають передачі для розгляду та прийняття остаточного рішення в Окружному Господарському суді міста Києва.

Згідно з п. 11.2 Контракту передбачено, що сторони дійшли згоди, що під час розгляду та вирішення спорів між ними, правом, що регулює відносини сторін по даному Контракту, є матеріальне та процесуальне право України.

Виходячи з викладеного переданий на розгляд спір підлягає розгляду Господарським судом міста Києва із застосуванням норм права України.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 12.2 Контракту він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018.

Згідно з п. 1.1 Контракту найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру і ціна товару що поставляється за даним Контрактом, визначається сторонами і вказується в Специфікаціях, які є невід`ємними додатками до Контракту.

Відповідно до п. 2.1 Контракту ціни на товар встановлюються сторонами на кожну конкретну партію товару, поставляється в рамках даного Контракту, і відображаються в Специфікаціях, які є невід`ємними додатками до Контракту.

Пунктом 2.2 Контракту визначено валюту Контракту - долари США.

Згідно з п. 2.4 Контракту загальна сума Контракту узгоджена сторонами в розмірі 1.000.000,00 доларів США, і становить суму Специфікацій (додатків до Контрактом), на відповідні партії товару.

Згідно Специфікації № 11 від 21.09.2018 сторонами визначено поставку товару вартістю 137.929,73 доларів США.

Згідно Специфікації № 14 від 21.09.2018 сторонами визначено поставку товару вартістю 86.658,00 доларів США.

Відповідно до п. 3.7 Контракту відвантаження товару здійснюється на протязі 45 календарних днів від дати підписання Специфікації на відповідну партію товару та отримання повідомлення від покупця про готовність прийняти товар.

Позивач свої зобов`язання за Контрактом щодо поставки товару на загальну суму 224.587,73 доларів США виконав своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується:

- митною декларацією № UA902050/2018/509431 від 01.10.2018, специфікацією № 11 від 21.09.2018, інвойсом № 55247 від 25.09.2018 та CMR (Міжнародна товарно-транспортна накладна) від 01.10.2018 № 0011199, пакувальним листом до інвойсу № 55247 від 25.09.2018 та страховим сертифікатом на вантаж № 150 від 01.10.2018;

- митною декларацією № UA902050/2018/509532 від 04.10.2018, специфікацією № 14 від 21.09.2018, інвойсом № 55709 від 25.09.2018 та CMR (Міжнародна товарно-транспортна накладна) від 04.10.2018 № 031018/2. пакувальним листом до інвойсу № 55709 від 25.09.2018 та страховим сертифікатом на вантаж № 155 від 04.10.2018.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений по даному Контракту товар здійснюється покупцем виходячи з узгодженої сторонами у відповідній Специфікації вартості товару. Валюта платежу - долари США.

Відповідно до п. 4.2 Контракту покупець сплачує продавцю вартість кожної поставленої партії товару, шляхом прямого банківського переказу на рахунок продавця.

Згідно з п. 4.3 Контракту оплата за даним Контрактом здійснюється не пізніше 90 (дев`яносто) календарних днів з дня митного оформлення товару в країні продавця.

Митне оформлення товару в країні позивача (Україна) відбулось 01 та 04 жовтня 2018 року відповідно, що підтверджується митними деклараціями:

№ UA902050/2018/509431 від 01.10.2018;

№ UA902050/2018/509532 від 04.10.2018.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті отриманого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка підтверджена відповідачем та становить 152.698,82 доларів США.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 152.698,82 доларів США обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «OPTIMA PHARM» (вул. Арнасай, буд. 28, кв. 39, Чилинзар-2, м. Ташкент, Республіка Узбекистан, ІНН 303077907, ОКОНХ 71212, ОКПО 25303799) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» (вул. М. Амосова, 10, м. Київ, 03680, ) суму заборгованості у розмірі 152.698 (сто п`ятдесят дві тисячі шістсот дев`яносто вісім) доларів США 82 центи, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 18.09.2019 становить 3.781.517 (три мільйони сімсот вісімдесят одна тисяча п`ятсот сімнадцять) грн 44 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 56.722 (п`ятдесят шість тисяч сімсот двадцять дві) грн 77 коп.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 10.03.2020.

СуддяВ.В.Сівакова