Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2020 р. Справа № 906/1239/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Налапко М.М. (адвокат)

від відповідача: Ткаченко І.А. (довіреність №600 від 02.08.19)

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міларі"

до Хорошівської селищної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс-Груп"

про визнання протиправними та скасування рішень селищної ради, про зобов`язання вчинити певні дії

26.11.19 до суду надійшла позовна заява №25/11/19 від 25.11.19, в якій позивач просить:

- Визнати протиправними та скасувати пункт 8 рішення сесії Хорошівської селищної ради Житомирської області від 22 березня 2019 року № 484 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»;

- Визнати протиправними та скасувати пункт 10.3 рішення сесії Хорошівської селищної ради Житомирської області від 23 травня 2019 року № 525 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та оренду»;

- Зобов`язати Хорошівську селищну раду Житомирської області на черговому пленарному засіданні ради повторно розглянути заяву ТОВ «Міларі» стосовно затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Березівського старостинського округу.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що спірними рішеннями Хорошівська селищна рада без законних підстав відклала розгляд клопотання ТОВ "Міларі" про затвердження технічної документації із землеустрою, а пізніше безпідставно відмовила в затвердженні технічної документації із землеустрою, передавши земельну ділянку, на яку претендував позивач, в оренду ТОВ "Акріс-Груп" (Третій особі).

09.01.20 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Хорошівська селищна рада позов не визнає з тих підстав, що рада приймаючи спірні рішення діяла в межах наданих їй повноважень; причиною відкладення розгляду клопотання ТОВ «Міларі» для додаткового вивчення стала рекомендація постійної комісії селищної ради з питань охорони навколишнього природного середовища та регулювання земельних відносин, у зв`язку з бажанням ТОВ «Міларі» подати платіжні доручення про сплату орендної плати за користування земельними ділянками, які надавались в оренду раніше; рішення Хорошівської селищної ради №525 від 23 травня 2019 року є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, тому обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує реального захисту прав.

Ухвалою суду від 30.01.2020 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Акріс-Груп»

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ТОВ "Акріс-Груп" свого представника в судове засідання не направило. Ухвала, яка направлялась третій особі на адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "адресата не знайдено".

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Хорошівської районної державної адміністрації Житомирської області №232 від 03.07.2018 надано дозвіл ТОВ «Міларі» (Відповідачу) на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земель невитребуваних земельних ділянок (паїв) реформованого КСП «Прогрес» загальною площею 36,9007га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Березівського старостинського округу Хорошівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області. (а.с.34)

На виконання вказаного розпорядження Відповідач замовив технічну документацію у ПП «Андвол», яка була виготовлена цим підприємством (а.с.23)

Пунктом 8 рішення сесії Хорошівської селищної ради Житомирської області №484 від 22.03.2019 відкладено розгляд клопотання ТОВ «Міларі» про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Березівського старостинського округу, для додаткового вивчення. (а.с.19)

В цьому ж рішенні зазначено, що підставою для його ухвалення стала, в тому числі, рекомендація постійної комісії з питань охорони навколишнього природного середовища та врегулювання земельних відносин від 19.03.2019.

З протоколу засідання постійної комісії Хорошівської селищної ради з питань охорони навколишнього природного середовища та врегулювання земельних відносин від 19.03.2019 вбачається, що комісією рекомендовано відкласти розгляд питання ТОВ «Міларі» про затвердження технічної документації. В протоколі також зазначено, що член комісії на засіданні повідомив про те, що районна державна адміністрація раніше давала дозвіл іншому підприємству, де директором був Дяченко О.А., однак те інше підприємство не зареєструвала договори оренди. (а.с.21)

Таким чином підставою наданих комісією рекомендацій стало те, що інше підприємство не зареєструвало інші договори оренди. При цьому про яке саме інше підприємство йдеться мова, і яке воно відношення має до позивача не вказано. З викладеного суд робить висновок про відсутність в рішенні комісії від 19.03.2019 , а отже і в рішенні Відповідача від 22.03.2019 обгрунтованих підстав для відкладення розгляду питання про затвердження технічної документації.

Пунктом 10.3 Рішення Хорошівської селищної ради №525 від 23.05.2019 відмовлено ТОВ «Міларі» в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок (не витребуваних паїв) в натурі (на місцевості) по Березівському старостинському округу Хоррошівської селищної ради в зв`язку з неподанням повного пакету документів. (а.с. 20)

Пунктом 1.7 цього ж рішення затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок (не витребуваних паїв) в натурі (на місцевості) за межами Березівського старостинського округу та передати в оренду на 7 років згідно з додатком. (а.с. 169)

У вказаному пункті рішення не вказано суб`єкта, якому затверджено технічну документацію, однак зі змісту рішення, додатку до нього (а.с.170) та з технічної документації (а.с.37,49), яка виготовлялась на замовлення Позивача, судом встановлено, що земельні ділянки, на які Позивач виготовляв технічну документації, в затвердженні якої Відповідач відмовив, передані Відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Акріс-Груп» (Третій особі) із затвердженням технічної документації, яка виготовлення на замовлення цього товариства.

Вказані рішення Відповідача є протиправними та підлягають скасуванню з таких підстав.

При винесенні пункту 8 рішення від 22 березня 2019 року № 484 рада користувалася статтями 1,3,5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 12, 22, 79-1, 122, 186 Земельного кодексу (ЗК) України, статтями 19, 25, 55 Закону України «Про землеустрій», статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Однак, жодна з цих норм Законів не наділяє раду можливістю відкласти розгляд указаного питання.

Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до його Преамбули, визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

Юридична конструкція частини 14 статті 186 ЗК України передбачає імперативне затвердження органом місцевого самоврядування технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без його попереднього погодження.

Крім того, причина, яка стала підставою для відкладення розгляду звернення ТОВ «Міларі», як вище зазначив суд, є безпідставою.

У пункті 10.3 рішення № 525 від 23 травня 2019 року рада не вказала, відсутність яких документів послужила підставою для відмови у затвердженні наданої Позивачем технічної документації із землеустрою, тим більше, що всі необхідні документи для позитивного вирішення заяви, Позивачем Відповідачу 5ули надані.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 13 Основного Закону проголошено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної - юрської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Основного Закону визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності збувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з статтею 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, а також відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані Законом України «Про землеустрій».

Згідно статті 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Як вбачається зі змісту статті 25 Закону України «Про землеустрій» видами документації із землеустрою є, зокрема, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Кожен вид документації розробляється у визначених законом випадках.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За змістом частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно положень статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

Частинами 1, 2 статті 2 ЗК України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Частиною першою статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до норм ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина 6 статті 123 ЗК України).

Разом з цим, відповідно до частин 13, 14 статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктами а), в) частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування з Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з регулювання земельних відносин.

Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради (частина 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування».

Принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, -кї не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні чати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Хасан і Чауш проти Болгарії».

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року в справі № 21 -87а13.

Таким чином, дискреційні повноваження, у тому числі органів місцевого самоврядування, завжди мають межі, встановлені законом.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Беєлєр проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Москаль проти Польщі».

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2018 року № 7-р/2018 Конституційний Суд України вважає, що принцип юридичної визначеності як один із елементів верховенства права не виключає визнання за органом публічної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.

Згідно з юридичною позицією Конституційного Суду України цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів" (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 8 червня 2016 року № З-рп/2016).

Однак, всупереч зазначеним положенням чинного законодавства, Хорошівською селищною радою Житомирської області 22 березня 2019 року безпідставно, незаконно та свавільно відкладено затвердження виготовленої на замовлення ТОВ «Міларі» технічної документації із землеустрою, а 23 травня 2019 року - відмовлено у її затвердженні.

Вказаними рішеннями щодо відкладення розгляду заяви ТОВ «Міларі» стосовно затвердження технічної документації із землеустрою та відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою Хорошівська селищна рада Житомирської області грубо порушила гарантовані Конституцією та Законами України права товариства з обмеженою відповідальністю «Міларі» на отримання в оренду земельних ділянок на території Березівського старостинського округу Хорошівської селищної ради.

Відповідно до вимог статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи викладене, позов в частині вимог про визнання протиправними та скасування пункту 8 рішення Відповідача від 22 березня 2019 року №484 та пункту 10.3 рішення від 23 травня 2019 року №525 підлягає задоволенню.

Позов в частині вимоги про обов`язання Відповідача повторно розглянути заяву ТОВ «Міларі» стосовно затвердження технічної документації із землеустрою задоволенню не підлягає, оскільки цю вимогу суд вважає передчасною. Вказана вимога може бути заявлена якщо після набрання цим рішенням законної сили (про скасування рішення ради від 23.05.19) відповідач у встановлений законом строк допустить протиправну бездіяльність щодо розгляду питання про затвердження технічної документації із землеустрою. Наразі у суду відсутні підстави передбачати в майбутньому бездіяльність відповідача з цього приводу.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 8 рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області від 22 березня 2019 року №484 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

3. Визнати протиправним та скасувати пункт 10.3 рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області від 23 травня 2019 року №525 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність та оренду». .

4. Відмовити в частині вимоги про зобов`язання Хорошівської селищної ради Житомирської області на черговому пленарному засіданні ради повторно розглянути заяву ТОВ «Міларі» стосовно затвердження технічної документації із землеустрою .

5. Стягнути з Хорошівської селищної ради Житомирської області (12101, Житомирська область, смт.Хорошів, вул.Героїв України,13; код 04344587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міларі" (12142, Житомирська область, Хорошівський район, с.Березівка, вул.Садова,8; код 42011470) - 3842,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.03.20

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)

4- третій особі (02002, м.Київ, вул.Ованеса Туманяна, 15-А, офіс 641 - А ) (рек. з повідом.)