ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. Справа№ 910/13908/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Войтюк Д.В., адвокат, ордер серії КС №697270 від 27.12.19;

від відповідача - Іскоростенський Д.А., адвокат, ордер серії КС №607026 від 02.03.20;

від третьої особи - Іскоростенський Д.А., адвокат, ордер серії КС №607025 від 02.03.20,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі №910/13908/19 (суддя Пінчук В.І., повний текст складено - 05.12.2019) за позовом приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобудсервіс" про стягнення 391 197,60 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Укргідроенерго" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Консорціуму "Науково - виробничого об`єднання "Укргідроенергобуд" 391 197,60 грн. збитків, які складаються з безпідставно завищеної вартості робіт за договором генерального підряду № 01/2016-К від 19.08.2016 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на встановлення Державною аудиторською службою України обставин завищення вартості виконаних робіт за укладеним договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі №910/13908/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що наданий позивачем акт ревізії фінансово-господарської діяльності приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" від 10.05.2019 р. № 05-21/4 не є належним доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором, а тому підстави для покладення на Консорціум відповідальності у вигляді стягнення збитків, відсутні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі №910/13908/19 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апелянт, в обґрунтування вимог за скаргою зазначає, що наданий ним Акт ревізії є належним доказом завдання йому збитків, завищенням вартості виконаних робіт.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача та третьої особи у справі в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством "Укргідроенерго" (правонаступником якого є приватне акціонерне товариство "Укргідроенерго"), як замовником та Консорціумом "Науково - виробничого об`єднання "Укргідроенергобуд", як генпідрядником 19.08.2016 р. було укладено Договір № 01/2016-К генерального підряду.

Предметом вказаного договору згідно п. 2.1 договору є виробничо - господарські взаємовідносини, пов`язані із виконанням генпідрядних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії "Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС " ПАТ "Укргідроенерго".

Згідно п. 2.1.1 договору від 19.08.2016 р. №01/2016-К виробничо - господарськими відносинами є виконання будівельних робіт, а також поставка обладнання, пов`язані із завершенням будівництва об`єкта відповідно до проекту, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 р. № 439-р.

Ціна договору визначається кошторисною документацією та договірною ціною, специфікацією поставки обладнання (п. 4.1 договору).

Згідно п. 4.2 договору від 19.08.2016 р. №01/2016-К ціна договору визначається на підставі сумарного підрахування цін, вказаних у п. п. 4.2.1-4.2.2 цього договору і становить ,00 грн., у тому числі ПДВ - 638828733,83 грн., які сплачуються замовником та за рахунок власних та залучених коштів.

Відповідно до п.п.6.3.1 п. 6.3 вказаного договору генпідрядник має право залучати відповідно до умов договору третіх осіб (субпідрядників).

З метою виконання умов договору підряду від 19.08.2016 р. №01/2016-К відповідачем були укладені три договори субпідряду з товариством з обмеженою відповідальністю "Променергобудсервіс", а саме:

договір від 16.01.2012 р. № 22-01/2011 на виконання будівельно-монтажних робіт із завершення будівництва гідроагрегатів №2 та №3 Дністровської гідроакумулюючої електростанції (уточнення проекту першої черги ГАЕС у складі 3-х агрегатів, включаючи заходи з підвищення надійності та безпеки гідротехнічних споруд, основного гідросилового обладнання Дністровської ГАЕС). Строк дії договору до 31.12.2012 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Ціна договору динамічна та може бути змінена і становить 3166890 грн. До укладеного договору вносилися зміни та доповнення (25 додаткових угод). Згідно з додатковою угодою від 31.12.2015 р. № 25 ціна договору становить 31277851,77 грн.;

договір від 23.08.2016 р. № 07-01/2016 на виконання будівельних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії "Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС" ПАТ "Укргідроенерго". Термін дії договору до 31.12.2016 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Ціна будівельних робіт з матеріалами становить 4031000,40 грн. До укладеного договору вносилися зміни та доповнення (15 додаткових угод). Згідно з додатковою угодою від 27.09.2018 р. № 15 ціна договору становить 22032 882 грн.;

договір від 02.01.2018 р. № 01-09/2017 на виконання будівельних робіт із будівництва другої черги Дністровської ГАЕС у складі гідроагрегату № 4 філії "Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС" ПАТ "Укргідроенерго". Строк дії договору до 31.12.201 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Ціна будівельних робіт з матеріальними ресурсами становить 61959,60 грн. До укладеного договору вносилися зміни та доповнення (3 додаткових угоди). Згідно з додатковою угодою від 25.07.2018 р. № 3 ціна договору становить 1189 600,80 грн.

На виконання умов вказаних договорів субпідряду субпідрядником виконаний комплекс робіт на загальну суму 27316248 грн., у тому числі за договором від 16.01.2012 № 22-01/2011 - 4046222,40 грн., від 23.08.2016 № 07-01/2016 - 21845598 грн. та від 02.01.2018 № 01-09/2017 - 1424427,60 грн. (акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 на вказану суму підписані уповноваженими представниками сторін).

Крім цього, в матеріалах справи наявні підписані трьома сторонами - Замовником, Генпідрядником та Субпідрядником Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в.

За результатом проведення Державною аудиторською службою України ревізії фінансово - господарської діяльності ПрАТ "Укргідроенерго" за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р. складений акт № 05-21/4 про порушення відповідачем пункту 6.4.4. Національного стандарту України "Правила визначення вартості будівництва в Україні " ДСТУ-Н Б Д. 1.1 - 4:2013, затвердженого Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 р. № 293.

Так, згідно вказаного Акту включення субпідрядником - ТОВ "Променергобудсервіс" до підсумкових ресурсних відомостей до актів приймання виконаних робіт за листопад 2015 - грудень 2018 документально не підтверджених витрат на перебазування насосів для водозниження та водовідведення призвело до завищення вартості виконаних робіт та до втрат фінансових ресурсів ПрАТ "Укргідроенерго" на загальну суму 391 197,60 грн.

У пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача вказані кошти, як збитки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 843, ч. ч. 1, 2 ст. 844 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 статті 846 вищеназваного Кодексу визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акти виконаних робіт за Договорами є письмовими документами, які визначають період виконання робіт підрядником (субпідрядником), види робіт, які здійснив підрядник (субпідрядником) за цей період, а також вартість цих робіт.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій актів приймання виконаних будівельних робіт їх було підписано Замовником, Генпідрядником та Субпідрядником, а також скріплено печатками сторін.

Отже, позивач, підписавши вказані акти будь-яких зауважень, прийняв виконані роботи.

Відтак, вказані акти є допустимими доказами виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором та прийняття їх позивачем.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (частини 4 статті 611 Цивільного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог частини другої статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу статті 74 Господарського процесуального кодексу України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Стосовно доводів апелянта про те, що доказом підтвердження завдання йому збитків є Акт ревізії Державної аудиторської служби України від 10.05.2019 №05-21/4, колегія суддів зазначає наступне.

Так, вказаний Акт ревізії Державної аудиторської служби України від 10.05.2019 №05-21/4 не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеним договором та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг.

Акт ревізії Державної аудиторської служби України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16.

Таким чином, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть їх змінювати, тому посилання позивача на зазначений вище акт ревізії як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки цей акт сам по собі не є належним та допустимим доказом невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Укргідроенерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі №910/13908/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі №910/13908/19.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 05.03.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко