ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020м. ДніпроСправа № 904/5306/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Контролз", Дніпроптеровська область, м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 657 749,34 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Корсун С.О. довіреність №100 від 23.12.2019

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Азов Контролз" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення 657 749,34 грн., з яких: 622 776,00 грн. - основний борг, 34 973,34 грн. - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 3001/2018 від 14.12.2018 в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання, яке відбудеться 16.12.2019.

13.12.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що зобов`язання щодо оплати виконаних робіт згідно з актом надання послуг від 03.06.2019 № 77 частково виконані, що підтверджується платіжним дорученням № 140375 від 26.11.2019 на суму 100 000,00 грн. Також позивачем неправильно здійснено розрахунок пені за актом надання послуг від 03.06.2019 № 77, а саме, враховуючи, що 8 і 9 червня 2019 року є вихідними днями (субота та неділя), останній день оплати робіт за додатковою угодою № 1 до договору відповідно до акта від 03.06.2019 № 77 мав відбутися 10.06.2019. Аналогічно вищенаведеному, позивачем також неправильно здійснено розрахунок пені за актом надання послуг від 06.06.2019 № 78, оскільки останній день оплати робіт за додатковою угодою № 1 до договору відповідно до акта від 06.06.2019 № 78 мав відбутися 13.06.2019. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов Контролз» до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» у повному обсязі.

Ухвалою від 16.12.2019 відкладено підготовче засідання на 15.01.2020.

02.02.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що оплата за актом № 77 від 03.06.2019 ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» здійснена 26.11.2019, тобто вже після відкриття провадження по справі № 904/5306/19, а тому не врахована в позовній заяві. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов Контролз» до Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 03.02.2020

Ухвалою суду від 03.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 04.03.2020.

У судове засідання 04.03.2020 з`явився представник відповідача.

У судове засідання 04.03.2020 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином 13.02.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду).

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азов Контролз" (виконавець) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (замовник) було укладено договір № 3001/2018 (далі - договір).

Замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи в області автоматизованої системи управління технологічними процесами на ПрАТ «ДМЗ» (далі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього договору, акту прийому-передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором. Перелік робіт, що виконуються за цим договором, визначається сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору. При зазначенні переліку робіт в додаткових угодах обов`язково вказується код відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-2010 (п. 1.1. договору).

Додаткові роботи, що виникли при виконанні умов договору, оплачуються замовником окремо та виконуються за додатковою угодою до цього договору (п. 1.2. договору).

Виконавець зобов`язується виконати роботи належної якості в обсязі та в строки, обумовлені цим договором, та здати виконані роботи замовнику (п. 2.1.1. договору).

Замовник зобов`язаний прийняти роботи у порядку, передбаченому цим договором (п. 2.2.2. договору).

Замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи в розмірі, строки та в порядку, передбаченому цим договором (п. 2.2.3. договору).

Орієнтовна вартість робіт за цим договором визначається вартістю додаткових угод до цього договору на дату їх підписання. Сторони прийняли, що всі ціни, обумовленні в цьому договорі та додаткових угодах (додатках) до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими (п. 3.1. договору).

Остаточна вартість робіт за цим договором визначається на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт на підставі даних СКУД замовника (п. 3.2. договору).

Оплата за виконані роботи здійснюється замовником в наступному порядку: за фактом виконання робіт протягом 5 банківських днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання виконавцем оригіналу рахунку-фактури та при умові складання і реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної у відповідності до вимог п.п. 2.1.16 - 2.1.18 договору, якщо інше не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору (п. 3.3. договору).

Зобов`язання замовника по оплаті вважаються виконаними з моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку замовника (п. 3.4. договору).

Якщо податкова накладна не зареєстрована виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений в п. 2.1.18 договору строк або реєстрація податкової накладної була зупинена контролюючим органом, то відлік строку оплати, узгоджений сторонами відповідно до пункту 3.3 договору, починається з дати реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також в даному випадку, штрафні санкції до замовника за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються замовником (п. 3.5. договору).

Строк виконання робіт, узгоджується сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 4.1. договору).

Після виконання робіт, зазначених у додаткових угодах до цього договору, виконавець надає замовнику підписаний зі свого боку акт прийому-передачі виконаних робіт і оригінал рахунку-фактури. Замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від виконавця підписаного з його боку акту прийому-передачі виконаних робіт, підписати акт прийому-передачі виконаних робіт або у цей же строк надати мотивовану відмову з переліком недоробок (недоліків), допущених виконавцем. Всі недоробки (недоліки) виконавець зобов`язаний виправити за свій рахунок протягом строку, погодженого сторонами додатково у вигляді підписаного сторонами у дводенний строк графіку виправлення недоліків. При недосягненні згоди про строки виправлення недоліків вони повинні бути виправлені виконавцем у семиденний строк з моменту отримання виконавцем відмови з переліком недоробок (недоліків), допущених виконавцем (п. 7.1. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором відповідна сторона несе матеріальну відповідальність у межах загальної суми збитку, яку понесла інша сторона (п. 8.1. договору).

У випадку порушення замовником строків оплати, передбачених п. 3.3. цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочення оплати в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання, від вартості несвоєчасно оплачених робіт (п. 8.6. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього договору (п. 10.1. договору).

Сторонами підписано додатки до договору: № 1 "Перелік видів порушень і матеріальної відповідальності за їх вчинення" (а.с. 17), № 2 "Вимоги по забезпеченню безпеки при знаходженні транспортних засобів на території ПрАТ «ДМЗ»" (а.с. 17), № 3 "Розписка про ознайомлення зі Стандартом «Управління підрядними організаціями в області ОП, ПБ і Е», Кардинальними вимогами безпеки підприємства ПрАТ«ДМЗ»" (а.с. 18), № 4 "Розписка про ознайомлення з Положенням про пропускний та внутрішньооб`єктовий режими у ПрАТ «ДМЗ»" (а.с. 19), № 5 "Перелік конфіденційної інформації" (а.с. 19), № 6 "Розписка про ознайомлення з Положенням про парольний захисту, Положенням про надання доступу до інформаційних ресурсів і Положенням про забезпечення інформаційної безпеки при використанні сервісів інформаційних технологій в ПрАТ «ДМЗ»" (а.с. 20).

17.12.2018 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 21), в якій вирішили, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання в рамках модернізації Автоматизованої системи контролю управління електрообладнанням ДП-3 та автоматизованої системи технологічними процесами та електрообладнанням ДП-2 виконати роботи по автоматизації системи обліку завантаження коксу і шихтових матеріалів в доменну піч ДП№2, ДП№3 для ПрАТ «ДМЗ» на підставі Технічного завдання, затвердженого замовником, календарного плану робіт (додаток № 1 додаткової угоди № 1). Загальна сума робіт за цією додатковою угодою становить 796 488,00 грн. з ПДВ, 663 740,00 грн. без ПДВ, ПДВ 132 748,00 грн. Згідно Державного класифікатора продукції та робіт ДК 016-2010 данні роботи відповідають коду 71.12 (п. 1. додаткової угоди № 1).

Вартість робіт, передбачених п. 1 цієї додаткової угоди, складається з: розробка проектної документації та ПЗ: «Автоматизована система обліку завантаження коксу в доменну піч ДП № 2», «Автоматизована система обліку завантаження шихтових матеріалів в доменну піч ДП № 2»; розробка проектної документації та ПЗ «Автоматизована система обліку завантаження коксу в доменну піч ДП № 3», «Автоматизована система обліку завантаження шихтових матеріалів в доменну піч ДП № 3»; роботи з налагодження ПЗ «Автоматизована система обліку завантаження коксу в доменну піч ДП № 2», «Автоматизована система обліку завантаження шихтових матеріалів в доменну піч ДП № 2»; роботи з налагодження ПЗ «Автоматизована система обліку завантаження коксу в доменну піч ДП № 3», «Автоматизована система обліку завантаження шихтових матеріалів в доменну піч ДП № 3» (п. 2. додаткової угоди № 1).

Договірна ціна є твердою і перегляду в бік підвищення не підлягає протягом всього терміну дії договору (п. 3. додаткової угоди № 1).

Оплата робіт по автоматизації системи обліку завантаження коксу і шихтових матеріалів в доменну піч ДП № 2, ДП № 3 для ПрАТ «ДМЗ» поетапно, по факту виконаних робіт протягом 5 банківських днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання оригіналу рахунку-фактури та при умові складання і реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної (п. 4. додаткової угоди № 1).

Після закінчення виконання робіт виконавець зобов`язаний підготувати та видати замовнику в паперовому вигляді у двох примірниках робочу документацію в обсязі, передбаченому додатком № 1. Усі документи, які є результатом виконаних робіт за даною додатковою угодою повинні буди узгоджені та підписані замовником (п. 5. додаткової угоди № 1).

Ця додаткова угода набуває чинності з моменту підписання його сторонами і є невід`ємною частиною договору (п. 7. додаткової угоди № 1).

У всьому іншому, що не передбачено в цій додатковій угоді, слід керуватися положеннями договору (п. 8. додаткової угоди № 1).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору «Календарний план робіт» (а.с. 22).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору та додаткової угоди № 1 виконав роботи на загальну суму 622 776,00 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти надання послуг:

- № 77 від 03.06.2019 про виконання робіт на суму 449 064,00 грн. з ПДВ (а.с. 23);

- № 78 від 06.06.2019 про виконання робіт на суму 173 712,00 грн. з ПДВ (а.с. 24).

Акти надання послуг № 77 від 03.06.2019 та № 78 від 06.06.2019 підписані сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Відповідно до п. 3.3. договору оплата за виконані роботи здійснюється замовником в наступному порядку: за фактом виконання робіт протягом 5 банківських днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання виконавцем оригіналу рахунку-фактури та при умові складання і реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної у відповідності до вимог п.п. 2.1.16 - 2.1.18 договору, якщо інше не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору.

Оплата робіт по автоматизації системи обліку завантаження коксу і шихтових матеріалів в доменну піч ДП № 2, ДП № 3 для ПрАТ «ДМЗ» поетапно, по факту виконаних робіт протягом 5 банківських днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання оригіналу рахунку-фактури та при умові складання і реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної (п. 4. додаткової угоди № 1).

Таким чином, відповідно до п. 3.3. договору та п. 4. додаткової угоди № 1 відповідач повинен був сплатити за виконані роботи:

- за актом надання послуг № 77 від 03.06.2019 грошові кошти у розмірі 449 064,00 грн. у строк до 10.06.2019 включно;

- за актом надання послуг № 78 від 06.06.2019 грошові кошти у розмірі 173 712,00 грн. у строк до 13.06.2019 включно.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору та додаткової угоди № 1 за виконані роботи не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 622 776,00 грн.

Позивач зазначає, що звертався до позивача з листами № 190709/4 від 09.07.2019 (а.с. 25), № 190716/2 від 16.07.2019 (а.с. 26), № 190913/2 від 13.09.2019 (а.с. 27), № 190923/2 від 23.09.2019 (а.с. 28), № 190926/3 від 26.09.2019 (а.с. 29), в яких вимагав сплатити заборгованість.

Листами № 77.0/ від 17.10.2019 (а.с. 44) та № 77.0/333 від 01.11.2019 (а.с.45) відповідач повідомив позивача, що визнає заборгованість за виконані роботи по актам № 77 від 03.06.2019 та № 78 від 06.06.2019 та запропонував узгодити погашення заборгованості відповідно до графіку.

Позивач зазначив, що відповідачу була надана відповідь щодо непогодження запропонованого графіку.

Позивач стверджує, що відповідач заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Під час розгляду справи відповідач подав до суду платіжне доручення № 140375 від 26.11.2019 (а.с. 43), відповідно до якого відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. з призначенням платежу опл за автоматизацію системи обліку коксу і шихти дог № 3001/2018 від 14.12.2018 ДС1 від 17.12.2018 акт № 77 від 03.06.2019;

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі (п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Позовна заява подана позивачем до суду 11.11.2019, про що свідчить відмітка відділення поштового зв`язку, що міститься на поштовому конверті (а.с. 31).

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 100 000,00 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Доказів оплати виконаних робіт в сумі 522 776,00 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 522 776,00 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 34 973,34 грн. за загальний період з 09.06.2019 по 10.10.2019.

Відповідно до п. 8.6. договору у випадку порушення замовником строків оплати, передбачених п. 3.3. цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню за кожний день прострочення оплати в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення зобов`язання, від вартості несвоєчасно оплачених робіт.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Договором передбачено стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку позивача та встановлено, що він виконаний неправильно, а саме позивачем використано неправильні початкові дати періодів нарахування.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує пеню:

- на заборгованість за актом надання послуг № 77 від 03.06.2019 у розмірі 449 064,00 грн. за період з 09.06.2019 по 10.10.2019;

- на заборгованість за актом надання послуг № 78 від 06.06.2019 у розмірі 173 712,00 грн. за період з 11.06.2019 по 10.10.2019.

Як вказано вище, відповідно до п. 3.3. договору оплата за виконані роботи здійснюється замовником в наступному порядку: за фактом виконання робіт протягом 5 банківських днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання виконавцем оригіналу рахунку-фактури та при умові складання і реєстрації виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної у відповідності до вимог п.п. 2.1.16 - 2.1.18 договору, якщо інше не передбачено відповідною додатковою угодою до цього договору.

Оплата робіт по автоматизації системи обліку завантаження коксу і шихтових матеріалів в доменну піч ДП № 2, ДП № 3 для ПрАТ «ДМЗ» поетапно, по факту виконаних робіт протягом 5 банківських днів після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, надання оригіналу рахунку-фактури та при умові складання і реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної (п. 4. додаткової угоди № 1).

Таким чином, відповідно до п. 3.3. договору та п. 4. додаткової угоди № 1 відповідач повинен був сплатити за виконані роботи:

- за актом надання послуг № 77 від 03.06.2019 грошові кошти у розмірі 449 064,00 грн. у строк до 10.06.2019 включно;

- за актом надання послуг № 78 від 06.06.2019 грошові кошти у розмірі 173 712,00 грн. у строк до 13.06.2019 включно.

Отже, прострочення виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт:

- за актом надання послуг № 77 від 03.06.2019 починатиметься з 11.06.2019;

- за актом надання послуг № 78 від 06.06.2019 починатиметься з 14.06.2019.

Враховуючи викладене початковою датою періоду нарахування пені:

- за актом надання послуг № 77 від 03.06.2019 має бути 11.06.2019;

- за актом надання послуг № 78 від 06.06.2019 має бути 14.06.2019.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 34 966,21 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 557 742,21 грн., з яких: 522 776,00 грн. - основний борг, 34 966,21 грн. пеня.

04.03.2020 відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру пені на 90 %.

Свою заяву відповідач обґрунтовує тим, що у зв`язку з тяжким фінансовим становищем підприємства, обумовленим зростання вартості сировини, енергетичних ресурсів та падінням світових цін на ринку металопродукції, фактично, товариство працює у збиток. Так, ПрАТ «ДМЗ» за 9 місяців 2019 року має збиток в сумі 802 224 000,00 грн. Окрім того, слід зауважити, що у зв`язку з кризовою ситуацією в металургійній галузі в цілому та збитковістю роботи ПрАТ «ДМЗ» з причин негативної цінової кон`юнктури на ринку металопрокату та високих цін на залізорудну сировину, ПрАТ «ДМЗ» було змушене призупинити, а в деяких випадках - зупинити виробництво товарної продукції основними цехами, що змусило керівництво ввести на підприємстві чотирьохденний робочий тиждень, а, починаючи з жовтня 2019 року, у більшості структурних підрозділах призупинити роботу шляхом встановлення простою працівникам, законсервувати основні засоби. Також, з 08.10.2019 товариство було вимушене повністю зупинити доменну піч № 3, яка виконувала одну з головних ролей в технологічному процесі металургійного виробництва при виплавці чавуну, який є основним проміжним продуктом у двоступеневому процесі отримання кінцевого продукту сталі для виготовлення продукції ПрАТ «ДМЗ». Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, на теперішній час, відповідач позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати господарську діяльність та виробляти власну продукцію, продаж якої є найголовнішим джерелом фінансових ресурсів для здійснення розрахунків з контрагентами товариства.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Господарський суд зазначає, що в обґрунтування заяви про зменшення пені відповідач у справі послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності відповідачем, яку він здійснює на свій ризик. Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого закон пов`язує можливість для зменшення розміру штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, оскільки розмір штрафних санкцій не є надмірно великим та відповідачем не надано доказів винятковості випадку для зменшення розміру штрафних санкцій, господарський суд не вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 9 866,24 грн. згідно з платіжним дорученням № 1786 від 11.11.2019.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 100 000,00 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмета спору, сплачена сума судового збору у розмірі 1 500,00 грн. (15,20 %) підлягає поверненню позивачу.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що сплачений судовий збір в розмірі 1 500,00 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 0,11грн. (0,0013% грн. від 8366,24грн. (9866,24-1500,00)), на відповідача 8366,13 грн. (99,9987 % від 8366,24грн.).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі за позовом в частині стягнення основного боргу у розмірі 100000,00 грн.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3, ідентифікаційний код 05393056) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Азов Контролз" (49033, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Краснопольська, буд. 9, ідентифікаційний код 33012552) 557 742,21 грн., з яких: 522 776,00 грн. - основний борг, 34 966,21 грн. пеня, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 366,13 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 05.03.2020

Суддя І.В. Мілєва