ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/1002/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ярошенко Івана Тихоновича

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019

у справі №915/1002/18

за позовом Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Фізичної особи-підприємця Ярошенко Івана Тихоновича

про стягнення штрафу та пені у загальній сумі 136 000 грн.

(суддя першої інстанції: Коваль С.М., дата та місце ухвалення рішення: 28.10.2019, Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 22)

У вересні 2018 року Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ярошенка Івана Тихоновича (далі - ФОП Ярошенко І.Т.) про стягнення з відповідача до загального фонду Державного бюджету України на рахунок, відкритий в Управлінні Держказначейства України за місцем знаходження платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", штрафу в сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн. згідно рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.12.2017 № 41-ріш та пеню в сумі 68000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України посилається на ст.ст. 50, 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції", ст.ст. 22, 25 Закону України „Про Антимонопольний комітет України" та зазначає, що рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.12.2017 № 41-ріш було надіслано на адресу відповідача супровідним листом від 28.12.2017 №1-292/80-1821. Вказаний лист отримано відповідачем 31.01.2018, проте станом на дату подання позову відповідачем штраф у сумі 68 000 грн. не сплачено.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з ФОП Ярошенка І.Т. на користь загального фонду Державного бюджету України на рахунок, відкритий в Управлінні Держказначейства України за місцем знаходження платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", штраф в сумі 68000 грн. згідно рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.12.2017 № 41-ріш та пеню в сумі 68000 грн.; стягнуто з ФОП Ярошенка І.Т. на користь Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 2040 (дві тисячі сорок) грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Ярошенко Іван Тихонович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт з рішенням суду першої не погоджується та вважає, що внаслідок неповного дослідження наданих учасниками справи доказів, рішення Господарського суду Миколаївської області було ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт категорично не погоджується з рішенням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.12.2017 № 41-ріш про накладання штрафу.

В обґрунтування вищезазначеного скаржник зазначає, що в 2017 році не отримував жодної вимоги Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про надання інформації. Проте, згідно даних територіального відділення, враховуючи відомості поштового повідомлення про вручення поштового відправлення №366, вимога від 09.02.2017 №1-292/80-162/1-7 була одержана відповідачем 21.02.2017, про що свідчить його підпис на окремому аркуші для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень та підпис оператора на бланку рекомендованого повідомлення №366 про вручення рекомендованого листа №30.

Крім того, заявник апеляційної скарги зазначає, що підпис про отримання поштового відправлення (листа) наявний на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№366), який було надано Миколаївським територіальним відділенням Антимонопольного комітету до суду, не належить ФОП Ярошенку І.Т.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 скаргу Фізичної особи-підприємця Ярошенка Івана Тихоновича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 по справі №915/1002/18 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Ярошенка Івана Тихоновича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 по справі №915/1002/18 вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Позивач, скориставшись своїм правом згідно з ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України, 06.12.2019 надав через канцелярію Південно-західного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу.

У своєму відзиві Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України погоджується з рішенням суду першої інстанції, та вважає, що Господарський суд Миколаївської області надав належну правову оцінку встановленим у справі обставинам, вірно застосував норми матеріального права у даній справі та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На думку позивача, усі твердження та обставини, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, не мають відношення та правового значення для даної справи, вони повністю дублюються із аргументами та доводами, що зазначались ФОП Ярошенком І.Т. у позові по справі №915/1223/18.

Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України вважає, що апелянтом у скарзі не зазначено жодної правової підстави, передбаченої ст.277 Господарського процесуального кодексу України, тобто, не вказано жодної норми матеріального та процесуального права, які були порушені чи неправильно застосовані судом першої інстанції, не зазначено, які саме обставини, що мають значення для справи були неповно з`ясовані, які конкретно висновки суду не відповідають обставинам справи та яким саме обставинам.

Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП Ярошенка І.Т. без задоволення.

Крім того, разом з відзивом на апеляційну скаргу позивач звернувся з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Розглянувши зазначене клопотання, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, з огляду на предмет позову і характер спірних правовідносин у даній справі, судова колегія вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивача і розглянути справу в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Також 24.02.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ФОП Ярошенка І.Т. про призначення судової почеркознавчої експертизи, у якому відповідач просить призначити по справі №915/1002/18 судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: чи належить підпис (напис „Ярошенко І.Т.") про отримання поштового відправлення в (мовою оригіналу) „Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу" №366 ФОП Ярошенку І.Т.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, оскільки вирішення поставленого відповідачем питання не має відношення до предмету доказування по даній справі та було предметом розгляду по справі №915/1223/18.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду справи № 1-26.250/26-2017 адміністративною колегією Миколаївського територіального відділення АМКУ прийнято рішення від 19.12.2017 № 41-ріш про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Пунктом 1 цього рішення визнано, що дії ФОП Ярошенка І.Т., які полягали у неподанні Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України інформації на питання пунктів 1-12 вимоги про надання інформації від 09.02.2017 №1-292/80-162/1-7 у встановлені головою територіального відділення строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

Пунктом 3 цього рішення визнано, що дії ФОП Ярошенка І.Т., які полягали у неподанні інформації Миколаївському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на питання пунктів 13-31 вимоги про надання інформації від 09.02.2017 №1-292/80-162/1-7 у встановлені головою територіального відділення строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

За вчинення цих порушень на ФОП Ярошенка І.Т., накладено штрафи на загальну суму 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

28.12.17 позивач супровідним листом за № 1-292/80-1821 направив вказане рішення, що підтверджене повідомленням про вручення поштового відправлення , яке було отримано. (а.с. 11)

Штраф у розмірі 68000,00 грн. відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ФОП Ярошенка І.Т. штраф у сумі 68000 грн. та 68000 грн. пені за період з 02.04.2018 по 10.09.2018.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. ч. 2, 3. ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що прийняте рішення від 19.12.2017 №41-ріш у справі № 1-26.250/26-2017 є підставою для застосування до відповідача визначеної законом відповідальності у вигляді застосування штрафу у розмірі, встановленому законодавством України.

Рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.12.2017 №41-ріш у справі № 1-26.250/26-2017 було предметом розгляду у справі №915/1223/18, зокрема, в межах як позовного провадження. Так, рішенням у даній справі, яке набрало законної сили, підтверджено законність та обгрунтованість зазначеного Рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.12.2017 №41-ріш у справі № 1-26.250/26-2017, яке є чинним та не скасовано у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 56 Закону "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф за рішенням органу АМКУ, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Частинами 5, 7-9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Як зазначалося раніше, рішення про сплату 68000 грн. отримано відповідачем 31.01.2018, отже, строк сплати штрафу закінчився 02.04.2018.

Судовою колегією Південно-західного апеляційного господарського суду не приймаються до уваги доводи апелянта стосовно неотримання відповідачем вимоги Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про сплату 68000 грн., а також в частині того, що підпис на поштову відправленні не належить відповідачу по справі, з огляду на наступне.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даної судової справи є матеріально-правова вимога Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з відповідача штрафу і пені. Позов подано до суду на підставі норм Законів України «Про захист економічної конкуренції» та «Про Антимонопольний комітет України», у зв`язку з несплатою відповідачем у визначені строки штрафу, накладеного на нього рішенням Відділення від 19.12.2017 №41-ріш та пені, нарахованої за прострочення сплати штрафу.

З огляду на зазначене, враховуючи оскарження відповідачем рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.12.2017 №41-ріш у справі № 1-26.250/26-2017, за результатами якого ФОП Ярошенку І.Т. відмовлено у задоволенні позовних вимог, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що обставини щодо правомірного нарахування штрафу позивачем не входять до предмету доказування по даній справі, у зв`язку з чим доводи апелянта не приймаються до уваги.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що станом на дату подання позову відповідачем штраф у сумі 68 000 грн. не сплачено, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задволеня позовних вимог Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з ФОП Ярошенка І.Т. штрафу у розмірі 68000,00 грн. та пені за прострочення сплати штрафу у розмірі 68000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення суду відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Ярошенко Івана Тихоновича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 у справі №915/1002/18 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 у справі №915/1002/18 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ярошенка Івана Тихоновича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 у справі №915/1002/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2019 у справі №915/1002/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош