ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. Справа№ 910/12070/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Калатай Н.Ф.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 03.03.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 04.12.2019 (повний текст складено 11.12.2019)

у справі №910/12070/19 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство

"Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового

обслуговування"

до 1) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять"

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" (надалі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (надалі - відповідач 1) та Київської міської ради (надалі - відповідач 2) про визнання недійсним рішення, затверджене протоколом засідання конкурсної комісії Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30.08.2017.

Позивач, посилаючись на ст. 136 ГК України, Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закон України "Про оренду Державного та комунального майна", Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затверджене рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280 обгрунтовує свої вимоги тим, що оскаржуване рішення, прийняте з порушенням норм чинного законодавства України.

При розгляді справи в суді першої інстанції, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Похоронний дім "Пам`ять" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Відповідачі 1, 2 проти позову заперечували, зазначаючи зокрема, що рішення конкурсної комісії, оформлене протоколом від 30.08.2017, відповідає вимогам чинного законодавства та визначеній законом компетенції органу, що його видав, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/12070/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивач не довів суду обставин та підстав, на які він посилався в обґрунтування завлених вимог, оскільки протокол комісії №41 від 30.08.2017 прийнятий з дотриманням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання його недійсним.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/12070/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а відтак, ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції помилково встановлено про те, що позивач виявив бажання передати в оренду спірне приміщення, оскільки останній листами повідомляв відповідача 1 про відсутність вільних приміщень. Також не досліджено щодо запрошення та належного повідомлення учасників конкурсу на засідання конкурсної комісії.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020 апеляційну скаргу Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Зубець Л.П., суддів Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/12070/19 за апеляційною скаргою Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.03.2020.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Відповідачі 1, 2 у порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України скориставшись своїм правом, подали до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просять залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Зокрема, у своєму відзиві, відповідачі 1, 2 зазначають, що оскаржуваний протокол комісії №41 від 30.08.2017 є результатом проведення процедури конкурсу, а позивач не посилається на жоден пункт порядку, який порушив відповідач 1 під час проведення конкурсу.

У зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Калатай Н.Ф., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2020 прийнятпо справу №910/12070/19 за апеляційною скаргою Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 до провадження у визначеному вище складі колегії суддів.

03.03.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від третьої особи надійшла судова промова щодо апеляційної скарги позивача.

У судове засідання 03.03.2020 з`явилися представники учасників справи, які надали пояснення по суті спору.

Так, у судовому засіданні 03.03.2020 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати, прийнявши нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідачів 1, 2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 03.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за заявою про оренду від ФОП Піндзіна Л.В. (том 1, аркуш справи 159), було розглянуто питання про надання в оренду нежитлових приміщень (цокольний поверх) у будинку № 47/14 на вул. Бульварно - Кудрявській загальною площею 18,50 кв. м., які обліковуються на балансі позивача - Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування".

19.04.2017 у газеті "Хрещатик" №43 (4956) було опубліковано оголошення "Про намір передати в оренду об`єкти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва", із зазначенням про нежитлові приміщення у будинку № 47/14 на вул. Бульварно - Кудрявській загальною площею 18,50кв.м.

27.04.2017 до відповідача 1 надійшло звернення від ТОВ "Ритуальний дім "Спокій" про намір взяти в оренду приміщення, зазначені в оголошенні газети "Хрещатик" (том 1, аркуш справи 164).

Відповідач 1 звернувся з листом №062/05/19-4649 від 11.05.2017 до постійної комісії Київської міської ради з питань власності щодо розгляду на черговому засіданні питання щодо оголошення конкурсу на право оренди на спірні приміщення.

Протоколом №54 від 23.06.2017 постійної комісії Київської міської ради з питань власності вирішено, зокрема, доручити орендодавцю здійснити організаційно-правові заходи відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 21.04.2015 №415/1280.

При цьому, доручено відповідачу 1 довести до відома балансоутримувачів, що в разі прийняття рішення щодо наміру передачі в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва, комісія не буде брати до уваги листи балансоутримувачів стосовно необхідності використання такого майна для власних потреб.

В подальшому, відповідачем 1 опубліковано оголошення в газеті "Хрещатик" від 09.08.2017 №85 (4998) щодо оголошення конкурсу на право оренди на спірні приміщення.

22.08.2017 ТОВ "Похоронний дім "Пам`ять" звернулося до відповідача 1 із заявою про участь в оголошеному вище конкурсі.

Конкурсною комісією з питань оренди майна територіальної громади міста Києва Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.08.2017 прийнято рішення, затверджене протоколом №41 від 01.09.2017, яким п. 1.18 визнано переможцем конкурсу на право оренди майна комунальної власності територіальної громади міста Києва (нежитлові приміщення площею 18,50 кв.м., що розташовані на вул. Бульварно-Кудрявській, 47/14) - ТОВ "Похоронний дім "Пам`ять".

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що вищезазначене рішення незаконне, оскільки, на його думку, під час проведення конкурсу було порушено Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затверджене рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив, оскільки встановив, що протокол комісії №41 від 30.08.2017 прийнятий з дотриманням норм чинного законодавства України, а позовні вимоги необґрунтовані та недоведені в розумінні ст.ст. 73-74 ГПК України.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до роз`яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів", підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Порядок передачі в оренду майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва врегульовано Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва (надалі - Положення).

Відповідно до п. 4.1 Положення, ініціатива щодо оренди майна може виходити від: фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями; Департаменту; райдержадміністрацій; підприємств; структурних підрозділів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з п. 4.8 Положення орендодавці впродовж п`яти робочих днів після дати реєстрації заяви направляють для розміщення в газеті "Хрещатик", на офіційному інтернет-порталі Київської міської державної адміністрації та офіційних інтернет-сторінках орендодавців, за їх наявності, оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляють в укладенні договору оренди і повідомляють про це заявнику. Протягом 10 робочих днів з дня, наступного після розміщення оголошення, орендодавець приймає заяви про намір взяти майно в оренду. Заяви про намір взяти в оренду майно подаються в довільній формі. На виконання вищезазначених приписів відповідач-1 приймав заяви про намір взяти майно в оренду.

У випадку надходження двох і більше заяв орендодавець за рішенням Постійної комісії оголошує конкурс на право оренди. Протягом п`яти робочих днів після закінчення строку приймання заяв про намір взяти майно в оренду щодо нежитлових приміщень загальною площею до 200,00 кв. м включно або окремого індивідуально визначеного майна орендодавець направляє на розгляд до постійної комісії Київської міської ради з питань власності (далі - Постійна комісія) інформацію про результати вивчення попиту та пропозиції щодо укладання договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, до відповідача 1 із заявами про надання в оренду нежитлових приміщень (цокольний поверх) у будинку №47/14 на вул. Бульварно - Кудрявській загальною площею 18,50 кв. м. звернулись три заявника, а саме: ФОП Піндзіна Л.В., ТОВ "Похоронний дім "Пам`ять" та ТОВ "Ритуальний дім "Спокій".

Статтею 6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що порядок проведення конкурсу визначається органами місцевого самоврядування - для об`єктів, що перебувають у комунальній власності.

Як зазначалось вище, на засіданні конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади міста Києва було проведено конкурс на право оренди спірного приміщення.

Відповідно до п. 15 Порядку проведення конкурсу на право оренди майна територіальної громади міста Києва, подані претендентами документи розглядаються на засіданні конкурсної комісії з метою формування списку його учасників. У разі коли пропозиція тільки одного претендента відповідає умовам конкурсу, аукціон з визначення розміру орендної плати не проводиться і з таким претендентом укладається договір оренди згідно з наданою ним пропозицією.

Оскільки єдиним учасником претендентом, який брав участь у конкурсі стало ТОВ "Похоронний дім "Пам`ять", останнього визнано переможцем конкурсу, результати якого затверджені протоколом комісії №41 від 30.08.2017.

Відтак, суд першої інстанції правомірно встановив, що протокол комісії №41 від 30.08.2017 прийнятий з дотриманням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання його недійсним.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що наявність бажання використання спірного приміщення для власних потреб спростовуються наявними в матеріалах справи листами №472 від 06.04.2017 та №205 від 23.02.2017, у яких позивач просив відповідача 1 надати згоду на орендне використання ФОП Піндзіна Л.В. приміщення за адресою вул. Бульварно-Кудрявська, 47/14, площею 18,5 кв.м.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтованого дійшов висновку про те, що позивачем не доведено обставин та підстав, на які він посилався в позовній заяві, а відтак суд правомірного дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/12070/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на скаржника (Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування").

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/12070/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 у справі №910/12070/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Ритуальною службою Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування".

4. Матеріали справи №910/12070/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 04.03.2020.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

Н.Ф. Калатай