ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.03.2020 м.Дніпро Справа № 904/10560/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Чус О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного малого підприємства "Бізнес - Трейдінг" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 (суддя Полєв Д.М.) у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ Україна", с.Давидківці, Хмельницький район, Хмельницька область

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 у даній справі порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ". Визнано грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ Україна" в загальній сумі 1 332 212,88 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядженням майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Пархоменко Тетяну Вікторівну. Кандидатури арбітражних керуючих Приходько Ю.М., Потупало Н.І., Сиволобова М.М. відхилено. Встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майном Пархоменко Тетяні Вікторівні у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок заявника. Вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" та власникам майна (органу, уповноваженому управляти майном) товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" прийняття рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ". Зобов`язано розпорядника майна Пархоменко Тетяну Вікторівну вчинити певні дії. Призначено попереднє засідання суду.

Приватне мале підприємство "Бізнес-Трейдінг" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Світ Україна" про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" та додані до неї документи повернути без розгляду.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чус О.В., Вечірко І.О.

За змістом положень ст.55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на апеляційне оскарження судового рішення.

Отже, держава гарантує право на апеляційний перегляд справи, який здійснюється після її розгляду в суді першої інстанції, а касаційне оскарження допускається у визначених законом випадках.

Як визначено статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції 16.01.2018, отже останній день подачі апеляційної скарги був 26.01.2018.

Апеляційна скарга подана скаржником 20.02.2020, тобто з пропуском встановленого процесуального строку на подання апеляційної скарги.

В обґрунтування причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвала від 16.01.2018 не надсилалася на адресу апелянта, про наявність цієї ухвали він дізнався у січні 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Водночас, ухвалою господарського суду від 13.12.2018 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ", з вимогами, у тому числі, приватного малого підприємства "Бізнес Трейдінг" - 3 524,00 грн. (1 черга), 75 268 916,27 грн. (4 черга).

При цьому, під час проголошення ухвали від 13.12.2018 у судовому засіданні був присутній представник приватного малого підприємства "Бізнес Трейдінг" Заспенко А.А., який діяв на підставі довіреності від 11.12.2017.

Отже, станом на 13.12.2018 заявнику апеляційної скарги було відомо про постановлення 16.01.2018 судом першої інстанції ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ".

Відповідно до частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Зазначений у частині 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України річний строк є присічним і не застосовується лише у двох випадках, вказаних у даній нормі права.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до усталеної практики Суду право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 № 23436/03).

У пункті 41 Рішення від 03.04.2008 "Пономарьов проти України" Суд вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 вказаної Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (Рішення у справі "Рябих проти Росії").

З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів приходить до висновку, що скаржник був обізнаний про порушення провадження у справі про банкрутство, а можливість вчасного подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду від 16.01.2018 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, скаржником не надано доказів наявності випадків, передбачених п.п.1,2 ч.2 ст.261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Дійшовши висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції не розглядає клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 174,234,235,258,261 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного малого підприємства "Бізнес - Трейдінг" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 у справі №904/10560/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О. Вечірко

Суддя О.В. Чус