ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" березня 2020 р. Справа № 911/571/20

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", 03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127

до Публічного акціонерного товариства "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів", 95051, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь, вулиця Елеваторна, будинок 14

про стягнення 101 510,58 грн за договором про відкриття рахунків у цінних паперах власникам іменних акцій, випуск яких переводиться з документарної форми існування у без документарну № 1193Д від 12.07.2010

встановив:

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Сімферопольський комбінат хлібопродуктів" про стягнення заборгованості за договором про відкриття рахунків у цінних паперах власникам іменних акцій, випуск яких переводиться з документарної форми існування у бездокументарну № 1193Д від 12.07.2010 в розмірі 101 510,58 грн, з яких: 50 485,05 грн заборгованість за послуги, 23 712,83 грн сума штрафу, 21 569,11 грн пеня за невиконання зобов`язань, 1 948,03 грн 3% річних та 3 795,56 інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань в частині оплати за надані послуги за вказаним договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач, посилаючись на положення умов Договору, якими не обмежено строк нарахування штрафних санкцій, надає розрахунок пені, здійснений без урахуваннями положень статті 232 Господарського кодексу України.

Частиною першою статті 549 Господарського кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в яку зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Однак, відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (стаття 252 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги пункту 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Звертається увага позивача, що усунення недоліків позовної заяви, яка подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України не передбачає подання нового виправленого екземпляра позовної заяви, а лише заяви з мотивувальною та резолютивною частинами внесених виправлень.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суддя

ухвалив:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк, надавши суду заяву з додатковим письмовим обґрунтуванням позовних вимог в частині визначення обставин щодо періодів прострочення, за які виникли заявлена до стягнення сума пені, та її розрахунок з урахуванням положень частини шостої статті 232 Господарського кодексу України.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повідомити учасників судового процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

6. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 06.03.2020