ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" березня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3323/14

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп"

та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСВІТ"

про стягнення 8763,32 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Демідова А.А.

за участю представників:

від позивача (скаржник): Грищенко О.М. (довіреність б/н від 23.03.2019 р., адв. свідоцтво № 3888 від 29.10.2009 р.);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відділу ДВС: не з`явився.

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 09.10.2014 р. у справі №911/3323/14 позов було задоволено повністю, солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСВІТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" 6032,00 грн. заборгованості, 1257,57 грн. судового збору та 569,43 грн. адвокатських витрат, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСВІТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" 939,82 грн. 3% річних, 1791,50 грн. інфляційних втрат, 569,43 грн. судового збору та 230,57 грн. адвокатських витрат.

На виконання даного рішення було видано відповідні накази від 28.10.2014 р.

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" надійшла скарга № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у даній справі, за змістом якої скаржник просить суд прийняти та задовольнити дану скаргу, визнати дії державного виконавця у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945, які виразились у винесенні постанов від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" протиправними, передчасними та незаконними, визнати недійсними та скасувати вказані постанови, а також визнати неправомірною та протиправною бездіяльність державного виконавця у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 за період з 22.05.2019 р. по 24.12.2019 р., яка полягає в порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій.

Скарга обґрунтована тим, що накази господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у даній справі не були виконані, а відповідно до офіційних відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій в рамках виконавчих проваджень ВП № 45389704 та ВП № 45389945 в оскаржуваний період не вчинялось. Натомість, 24.12.2019 р. державним виконавцем було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд з цим, ТОВ «Компанія "НОТАПС" в порядку, передбаченому ст. 42, 46, 123, 126, 129, 344 ГПК України, повідомляло суд про те, що у майбутньому, із урахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) додатково змушене понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної скарги ТОВ «Компанія "НОТАПС" на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 об`єм, розмір та обсяг яких на сьогодні визначити неможливо, адже невідомо коли спір за даною скаргою остаточно буде вирішено та який розмір витрат змушений буде додатково понести заявник - ТОВ «Компанія "НОТАПС". З огляду на зазначене, ТОВ «Компанія "НОТАПС" в порядку статті 124 ГПК України зазначає та просить врахувати, що орієнтовний розмір понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом скарги ТОВ «Компанія "НОТАПС" на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 не буде перевищувати як вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендованих ставок аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт. З огляду на зазначене, ТОВ «Компанія "НОТАПС" зобов`язується із врахуванням п. 8 ст. 129 ГПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про відповідне суд.

Згідно з приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.01.2020 р. розгляд скарги ТОВ "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) було призначено на 20.01.2020 р., а також зобов`язано Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати суду матеріали виконавчих проваджень ВП № 45389704 та ВП № 45389945 (в оригіналах - для огляду, в належним чином засвідчених копіях - для долучення до матеріалів справи) за оскаржуваний період бездіяльності, а саме - з 22.05.2019 р. по 24.12.2019 р.

16.01.2020 р. до господарського суду Київської області від Вознесенівського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшло заперечення № 6750/3 від 14.01.2020 р. (вх. № 1053/20 від 16.01.2020 р.) на скаргу, за змістом якого відділ ДВС зазначає, що за період з 22.05.2019 р. по 24.12.2019 р. державним виконавцем здійснювались перевірки наявності відкритих рахунків (не рідше, ніж один раз на два тижні), рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику (не рідше, ніж один раз на три місяці) шляхом направлення запитів до ДФС, перевірки наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів в МВС, формування інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ "ЕКОСВІТ", направлення викликів керівнику юридичної особи-боржника, здійснення виходу з метою перевірки майнового стану за місцем реєстрації боржника, перевірки майнового стану боржника шляхом направлення запитів до відповідних державних органів та установ, а також інші заходи.

Однак, як вказує Вознесенівський ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), протягом усього періоду виконання рішення суду у даній справі у боржника були відсутні рахунки, на які можливо накласти арешт та звернути стягнення на кошти, будь-яке нерухоме чи рухоме майно за ТОВ "ЕКОСВІТ" не було зареєстроване, а за юридичною адресою боржника, а саме - м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, останнього не розшукано, про що складено акт державного виконавця. З наведеного, на переконання відділу ДВС, вбачається, що державним виконавцем при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. було дотримано всіх вимог Закону України "Про виконавче провадження", а відтак, скарга ТОВ "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. на дії та бездіяльність державного виконавця у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. не підлягає задоволенню.

Окрім того, відділ ДВС зазначає, що державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду у даній справі накладено арешт на все майно ТОВ "ЕКОСВІТ", а отже, майно, яке буде в майбутньому придбане боржником, автоматично підпадає під такий арешт.

Також державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надано до матеріалів справи копії матеріалів виконавчих проваджень ВП № 45389704 та ВП № 45389945, які, на його думку, підтверджують вчинення державним виконавцем усіх належних виконавчих дій.

У судовому засіданні з розгляду скарги 20.01.2020 р. представник скаржника вимоги, заявлені у скарзі, підтримував у повному обсязі, а також заперечував проти долучення до матеріалів справи поданого Вознесенівським ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заперечення № 6750/3 від 14.01.2020 р. (вх. № 1053/20 від 16.01.2020 р.) з огляду на те, що останнім не було дотримано вимог законодавства щодо направлення вказаних заперечень іншим учасникам процесу. Представники боржника та відділу ДВС до суду не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.01.2020 р. розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) було відкладено на 03.02.2020 р.

03.02.2020 р. до господарського суду Київської області від представника скаржника надійшло пояснення б/н, б/д (вх. № 2366/20 від 03.02.2020 р.), за змістом якого скаржник зазначає, що під час складання скарги у даній справі було допущено технічні помилки та описки в прохальній частині, у зв`язку з чим останній викладає прохальну частину скарги № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) в наступній редакції: 1) прийняти скаргу ТОВ "Компанія "НОТАПС" на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р.; 2) задовольнити вказану скаргу; 3) визнати дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, які виразились у винесенні постанов Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 24.12.2019 р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними, 4) визнати недійсними та скасувати постанови Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 24.12.2019 р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", 5) визнати за період з 22.05.2019 р. по 24.12.2019 р. неправомірною та протиправною бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

У судовому засіданні з розгляду скарги 03.02.2020 р. представник скаржника підтримував позицію, викладену в поясненні б/н, б/д (вх. № 2366/20 від 03.02.2020 р.), а також усно клопотав про відкладення судового засідання для надання можливості ТОВ "Компанія "НОТАПС" ознайомитись з матеріалами заперечення відділу ДВС, до якого додавалися матеріали виконавчих проваджень. Представники боржника та відділу ДВС до суду не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.02.2020 р. розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) було відкладено на 02.03.2020 р.

10.02.2020 р. до господарського суду Київської області від представника скаржника надійшла заява б/н, б/д (вх. № 3172/20 від 10.02.2020 р.), відповідно до якої ТОВ "Компанія "НОТАПС" просить суд закрити провадження в частині вимог п. 5 скарги № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, а саме - щодо визнання за період з 22.05.2019 р. до 24.12.2019 р. неправомірною бездіяльності державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас скаржник зазначав, що в оскаржуваний період Вознесенівським ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) мала бути двічі у повному обсязі проведена перевірка майнового стану боржника шляхом направлення відповідних запитів до компетентних органів, як тих, які були запропоновані скаржником, так і тих, які визначено нормами чинного законодавства України. Проте, з матеріалів справи вбачається, що за період із 22 травня 2019 року по 24 грудня 2019 року Вознесенівським ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) було лише частково направлено вказані запити, частково вжиті заходи перевірки майнового стану і лише один раз. Також ТОВ «Компанія «НОТАПС» просить врахувати, що Вознесенівський ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) не був позбавлений можливості звернутись до компетентних органів, зокрема, до районного/обласного Центру надання адміністративних послуг, до районного/обласного структурного підрозділу Державної міграційної служби України, до районних/обласних структурних підрозділів ДФС України, до державного реєстратора районного рівня, тощо, із метою встановлення всіх необхідних ідентифікуючий даних/відомостей про керівника боржника із метою подальшого вжиття таких заходів, як притягнення його до кримінальної відповідальності та обмеження у праві виїзду за кордон.

З огляду на вказане вище, на переконання скаржника, дії відділу ДВС у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. справі № 911/3323/14, які виразились у винесенні постанов Вознесенівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", є протиправними, передчасними та незаконними.

Поряд з цим, ТОВ «Компанія «НОТАПС», із врахуванням дій та заходів, вжитих державним виконавцем у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 в оскаржуваний період та про які йдеться у відзиві на скаргу, з метою недопущення та уникнення формалізму у детальному дослідженні на предмет правомірності та обґрунтованості вимог пункту 5 скарги № 08-1/01 від 08 січня 2020 року ТОВ «Компанія «НОТАПС» на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, вважає за доцільне та можливе відмовитись від вимог вказаного пункту скарги.

При цьому, ТОВ «Компанія «НОТАПС» зазначає та просить врахувати, що інші вимоги (пункти 2, 3, 4) скарги № 08-1/01 від 08.01.2020 р. на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, залишаються незмінними, їх скаржник підтримує у повному обсязі.

У судовому засіданні з розгляду скарги 02.03.2020 р. представник стягувача (скаржника) вимоги скарги підтримував, з урахуванням заяви б/н, б/д (вх. № 3172/20 від 10.02.2020 р.), наголошуючи на неправомірності дій державного виконавця, які виразились у винесенні постанов від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14; представники відповідача 1, відповідача 2 та відділу ДВС до суду не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши доводи скаржника, заперечення відділу ДВС, матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у даній справі № 911/3323/14, матеріали виконавчих проваджень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеної скарги в частині вимог пунктів 2, 3, 4 її прохальної частини з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України „Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України „Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Як передбачено ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин 1, 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Частиною 2 статті 36 зазначеного Закону визначено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше, ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника; не рідше, ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

При цьому сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2018 р. у справі № 915/1294/13.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2018 р. у справі № 910/25970/14.

Судом було досліджено надані до матеріалів справи матеріали виконавчих проваджень та встановлено, що державним виконавцем не було виконано всіх належних та необхідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, спрямованих на виконання наказів від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 cт. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.п. 11, 12 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (зі змінами та доповненнями), запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень. Отримана інформація використовується органами державної виконавчої служби (приватним виконавцем) виключно із службовою метою. У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Судом встановлено, що державним виконавцем було направлено запити до МВС стосовно наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів, на які було отримано відповіді від 24.05.2019 р. № 27287, від 03.06.2019 р. № 5946620, від 10.06.2019 р. № 6682065; відповідь від 16.07.2019 р. № 10313714; від 22.07.2019 р. № 10631132, від 12.08.2019 р. № 11110212, від 22.08.2019 р. № 11464088, від 18.09.2019 р. № 1296757, від 19.09.2019 р. № 13055545, від 08.10.2019 р. № 1356468, від 18.10.2019 р. № 14154843, від 22.10.2019 р. № 14287494, від 04.11.2019 р. № 14589252, від 11.11.2019 р. № 14788977, від 22.11.2019 р. № 15068203, від 27.11.2019 р. № 15185435, від 16.12.2019 р. № 15643783, відповідно до яких було зазначено щодо відсутності даних про зареєстровані за боржником транспорті засоби.

26.04.2019 р., 12.06.2019 р., 11.09.2019 р., 20.12.2019 р. державним виконавцем був здійснений вихід за адресою боржника, а саме: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11. Боржника за вказаною адресою не розшукано, про що складено акт державного виконавця. Керівнику боржника за місцем знаходження боржника державним виконавцем неодноразово направлялися виклики з`явитися до державного виконавця та одночасно надати пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі - про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, з зазначенням назви відповідної установи та її адреси, на підтвердження чого надати копії відповідних договорів або інших документів; достовірні відомості про наявність готівки в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах; достовірні відомості про майно, у тому числі - про майно, що перебуває у спільній власності (місцезнаходження, технічна характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих документів про відповідне право; достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо) з наданням копій підтверджуючих договорів та додатків до них достовірні відомості про майно, обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу; достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, з наданням копій підтверджуючих документів, однак керівник боржника на прийом до державного виконавця не з`явився та про причини неявки не повідомив. Так, державним виконавцем 04.03.2019 р. 18.03.2019 р. 24.04.2019 р., 14.06.2019 р., 17.07.2019 р., 08.10.2019 р. були направлені виклики, якими боржника зобов`язано з`явитись до відділу. Керівник боржника до відділу не з`явився.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.05.2019 р., 17.07.2019 р., 27.08.2019 р., 17.09.2019 р., 22.10.2019 р., 27.11.2019 р., 24.12.2019 р. - відомості відсутні. Наявний арешт на все нерухоме майно боржника.

Також, з метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем було направлено до відповідних державних органів та установ наступні запити: 24.05.2019 р. № 27285/3 (Головне управління статистики); 24.05.2019 р. № 27282/3 (Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області); 24.05.2019 р. № 27283/3 (ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області); 24.05.2019 р. № 27284/3 (ГУ Держпродспоживслужби); 24.05.2019 р. № 27287/3 (АІС/НАІС); 17.07.2019 р. № 36541/3 (ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області); 17.07.2019 р. № 36553 (Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області); 17.07.2019 р. № 36555 (Головне управління статистики); 17.07.2019 р. (формування інформаційної довідки з Державного реєстру речових драв на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна); 08.10.2019 р. № 49267 (ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області); 08.10.2019 р. № 49269 (Головне управління статистики); 08.10.2019 р. (ГУ Держпродспоживслужби); 22.10.2019 р. (Державне агенство рибного господарства України); 22.10.2019 р. (Державна служба морського та річкового транспорту); 22.10.2019 р. (Державне підприємство «Національні інформаційні системи»); 22.10.2019 р. (ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин»); 22.10.2019 р. (ДП Держреєстри України ДП «Держреєстри України»); 22.10.2019 р. (Державна архітектурно-будівельна інспекція України); 22.10.2019 р. (Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку); 22.10.2019 р. (ДП «Український інститут інтелектуальної власності»); 22.10.2019 р. (Державна служба України з питань праці); 22.10.2019 р. (ДП «Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці»); 22.10.2019 р. (ГУ ДПС у Запорізькій області).

Згідно витягів від 17.07.2019 р., 22.10.2019 р., 27.11.2019 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ЕКОСВІТ» зареєстровано за адресою, яка вказана у виконавчому документі.

Відповідно до відповіді ГУ статистики у Запорізькій області від 18.06.2019 р., 30.08.2019 р., 16.10.2019 р. керівником ТОВ «ЕКОСВІТ» є Рудь Юрій Богданович. Місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Держгеокадастру від 05.06.2019 р., 21.06.2019 р., 27.06.2019 р., 26.06.2019 р., 02.07.2019 р., 26.07.2019 р., 05.08.2019 р., 27.08.2019 р., 29.08.2019 р., 02.09.2019 р., 03.09.2019 р., 20.09.2019 р., 24.10.2019 р., 28.10.2019 р., земельні ділянки у власності (користуванні) ТОВ «ЕКОСВІТ» не зареєстровані.

Згідно відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області від 19.07.2019 р., 21.08.2019 р. за боржником техніка не зареєстрована.

Згідно відповіді ДФС від 23.08.2019 р., 06.11.2019 р. інформація стосовно дебіторської заборгованості відсутня.

Згідно відповіді МВС Регіональний сервісний центр в Запорізькій області від 12.06.2019 р. транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді АТ «Українська залізниця» від 05.11.2019 р. вантажні вагони не зареєстровані, відсутні відомості про зареєстровані локомотиви.

Згідно відповіді Архітектурно-будівельної інспекції України від 30.10.2019 р. встановлено, що будь-яка інформація стосовно видачі та реєстрації ТОВ «ЕКОСВІТ» дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури в Департаменті відсутня.

Згідно відповіді Управління держпраці від 22.10.2019 р., 05.11.2019 р., 06.11.2019 р., 08.11.2019 р., 11.11.2019 р., 13.11.2019 р., 14.11.2019 р., 22.11.2019 р., 24.11.2019 р., 26.11.2019 р., 29.11.2019 р. встановлено, що зазначених ТТЗ за обліками Управління за ТОВ «ЕКОСВІТ» не зареєстровано.

Згідно відповіді ДП «Український інститут інтелектуальної власності» від 12.11.2019 р. за результатами пошуку об`єктів промислової власності, що належить ТОВ «ЕКОСВІТ», не виявлено.

Згідно відповіді ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» від 05.11.2019 р. вказана юридична особа не зареєстрована як власник тварин в Єдиному державному реєстрі тварин.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 12.11.2019 р., ТОВ «ЕКОСВІТ» серед власників пакетів голосуючих акцій акціонерних товариств, відсутнє.

Згідно відповіді ДП «Національні інформаційні системи» від 03.09.2019 р., в Єдиному реєстрі довіреностей щодо ТОВ «ЕКОСВІТ» інформація відсутня.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що перевірка майнового стану боржника була проведена державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із частковим дотриманням приписів ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо строків та порядку вчинення виконавчих дій.

Так, за твердженням заявника, у порушення приписів Закону державним виконавцем не було вжито наступних заходів: не направлено запити до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника; із метою отримання та встановлення інформації про дебіторську заборгованість боржника, не витребувано від обслуговуючого банку боржника відомостей про рух коштів по відповідному рахунку; не направлено запити до фіскальних (податкових) органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави; не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання копії податкового щоквартального звіту за 2016-2017 рік за формою 1-ДФ та/або запиту про надання інформації щодо форми (коди податкових виплат) виплати доходів іншим відповідним суб`єктам господарювання щодо оплати послуг оренди, інших платежів; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу не вжито дій щодо захисту прав та обов`язків органу ДВС та стягувача, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру; із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників загальнодержавних податків, у відповідності до норм чинного законодавства України: Податок на доходи фізичних осіб, Податок на додану вартість, Акцизний податок, Екологічний податок, Плата за користування надрами, Рентна плата за об`єкти використання, тощо; із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників місцевих податків, у відповідності до норм чинного законодавства України: Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, Транспортний податок, Єдиний податок для ФОП, Плата за землю (у складі податку на майно), тощо; із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у боржника ведення книги обліку розрахункових операцій (книга ОРО)/журналу використання реєстраторів розрахункових операцій (РРО); із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у боржника у реєстрі осіб, котрі здійснюють операції з товарами; з метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, перевіркою та встановленням майнового стану боржника, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у боржника у реєстрі осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету суми податку на додану вартість; не вжито заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб`єктів господарювання; із врахуванням приписів статті 22 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", здійснити звернення стягнення на частку боржника як учасника товариства із врахуванням особливостей того факту, що поряд із часткою боржника у товаристві у сфері корпоративного права кореспондується об`єктивна фінансова можливість, як на майновий актив - частку у товаристві, на виплату дивідендів, інших сум; із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, встановлення та/або перевірки наявності вигодонабувачів від діяльності боржника, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання інформації щодо суб`єктів, відповідно до правовідносин із котрими боржник виступає податковим агентом; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу вжити дій щодо захисту прав та обов`язків органу ДВС та стягувача, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру.

Поряд з цим, судом встановлено, що у матеріалах виконавчих проваджень ВП № 45389704 та ВП № 45389945 відсутні докази, зокрема, щодо направлення державним виконавцем до суду подання про обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника із врахуванням приписів, що містяться у статті 337 ГПК України; звернення до районного/обласного Центру надання адміністративних послуг, до районного/обласного структурних підрозділу Державної міграційної служби України, до районних/обласних структурних підрозділів ДФС України, до державного реєстратора районного рівня, тощо, із метою встановлення всіх необхідних ідентифікуючих даних/відомостей про керівника боржника із метою подальшого вжиття заходів як от притягнення до кримінальної відповідальності та обмеження у праві виїзду за кордон. Крім того, державний виконавець не подав належних та допустимих доказів про те, що боржник не здійснює господарської діяльності.

Суд встановив, що органом ДВС у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 за період з 22.05.2019 р. по 24.12.2019 р. всіх належних, допустимих та достатніх виконавчих дій, і в порушення ст.ст. 18, 48 Закону України "Про виконавче провадження", вжито не було, у зв`язку з чим державним виконавцем протиправно, передчасно та незаконно винесено постанови від 24.12.2019 р. про повернення виконавчих документів у виконавчих провадження ВП № 45389704 та ВП № 45389945 стягувачу.

Щодо вимоги скаржника про визнання дій державного виконавця у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945, які виразились у винесенні постанов від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" протиправними, передчасними та незаконними, та про скасування вказаних постанов від 24.12.2019 р. про повернення наказів стягувачеві, суд зазначає таке.

Дана постанова мотивована тим, що в ході проведення виконавчих дій встановлено наступне: згідно відповіді МВС, рухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості відсутні. Згідно відповіді ДФС, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, до ДФС не надходила. Згідно відповіді ГУ Держпраці у Запорізькій області, технологічні транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно відповіді Держпродспоживслужби, с/г техніка не зареєстрована. Згідно відповіді Держгеокадастру, земельні ділянки не зареєстровані. Згідно відповіді ДП «Український інститут інтелектуальної власності», об`єктів промислової власності, що належать боржнику, не виявлено. Згідно відповіді ДП «Агенства з ідентифікації і реєстрації тварин», відсутня інформація, оскільки боржник не зареєстрований в Реєстрі тварин, як власник тварин. Згідно відповіді ДПС України, інформація стосовно дебіторської заборгованості та баланс ТОВ «ЕКОСВІТ» відсутні. Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, серед власників пакетів голосуючих акцій акціонерних товариств, відсутнє. Згідно відповіді ДП «Національні інформаційні системи», в Єдиному реєстрі довіреностей інформація відсутня. Згідно відповіді Державної авіаційної служби України, повітряні судна не зареєстровані. Згідно відповіді Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у Запорізькій області, фінансування страхувальника ТОВ «ЕКОСВІТ» для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам не здійснювалося. Згідно відповіді ДП «Держреєстри України», ТОВ «ЕКОСВІТ» не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання. Згідно відповіді Архітектурно-будівельної інспекції України встановлено, будь-яка інформація стосовно видачі та реєстрації ТОВ «ЕКОСВІТ» дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури в Департаменті відсутня. Згідно відповіді ДП «Український інститут інтелектуальної власності», за результатами пошуку об`єктів промислової власності, що належить ТОВ «ЕКОСВІТ», не виявлено. Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг відомості з Єдиного державного реєстру не містять інформацію щодо реєстрації цінних паперів юридичних осіб. Згідно відповіді ДФС, не передбачено отримання інформації з бази даних електронних копій митних декларацій та інших митних документів. Згідно відповіді АТ «Українська залізниця» філія «Головний інформаційно-обчислювальний центр», вантажні вагони, локомативи не зареєстровані. Згідно відповіді ДФС, інформація про факт подання останньої звітності та фінансовий стан боржника відсутні. Вжитими заходами виявити майно, на яке згідно закону можливо звернути стягнення не виявилося можливим. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство зареєстровано за адресою, яка вказана у виконавчому документі. Згідно відповіді ГУ Статистики, місцезнаходження боржника: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11. Боржника за адресою не розшукано.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відтак, виконавець перед поверненням виконавчого документа обов`язково має вчинити дії, пов`язані з розшуком майна боржника.

Наслідком здійснення державним виконавцем виконавчих дій, в тому числі і винесення як наслідок постанови про повернення виконавчого документа, є повне виконання судового рішення, тобто вчинення дій, зазначених в статях 10, 18, 36, 48, 54 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну службу" основними обов`язками державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі.

При цьому, висновок щодо безрезультатності та/або неможливості розшуку майна чи встановлення/з`ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Однак, державним виконавцем не надано доказів, які б спростовували викладені скаржником обставини, зокрема, на підтвердження того, що виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, в тому числі - і здійснення заходів, передбачених п.п. 1, 16, 18, 19 ч. 3 ст. 18, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та, як наслідок, доказів правомірності винесення постанов від 24.12.2019 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

При цьому, суд зазначає, що повернення виконавчого документу за наслідками висновку щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі, передбачені законом заходи для досягнення необхідного позитивного результату у вигляді виконання судового рішення.

Так, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Поряд з цим, розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч. 2, 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009 р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням викладеного, зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, широке коло повноважень та законодавчо визначені механізми, які мають бути застосовані державними виконавцями в процесі виконання судових рішень, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення скарги стягувача в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, які виразились у винесенні постанов Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", та в частині визнання незаконними (скасування) постанов Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Компанія "НОТАПС" було подано заяву б/н, б/д (вх. № 3172/20 від 10.02.2020 р.), відповідно до якої скаржник просив суд закрити провадження в частині вимог п. 5 скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14.

Слід зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку щодо закриття провадження з розгляду скарги в частині вимог п. 5 скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, а саме - щодо вимоги про визнання за період з 22.05.2019 р. до 24.12.2019 р. неправомірною бездіяльності державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.ст. 231, 234, 339, 340-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Закрити провадження в частині розгляду вимог п. 5 скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, а саме - щодо визнання за період з 22.05.2019 р. до 24.12.2019 р. неправомірною бездіяльності державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

2. У решті вимог скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" № 08-1/01 від 08.01.2020 р. (вх. № 3/20 від 08.01.2020 р.) на дії та бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчих провадженнях ВП № 45389704 та ВП № 45389945 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 задовольнити.

3. Визнати неправомірними дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, які виразились у винесенні постанов Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

4. Визнати незаконними (скасувати) постанови Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 24.12.2019 р. про повернення наказів господарського суду Київської області від 28.10.2014 р. у справі № 911/3323/14 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

5. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та Вознесенівському відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69006, м. Запоріжжя, пр-т Металургів, 6).

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 10.03.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна