ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 Справа № 914/2587/19

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Даст», м. Житомир
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе», м. Львів
про:стягнення 4142320,00 грн. боргу, 84739,61 грн. пені, 16277,98 грн. 3% річних за договором поставки від 01.08.2019р. №01082019-1
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
від позивача:Могильницький В.Ю. представник
від відповідача:не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Даст» до ТОВ Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» про стягнення 4142320,00 грн. боргу, 84739,61 грн. пені, 16277,98 грн. 3% річних за договором поставки від 01.08.2019р. №01082019-1.

Ухвалою від 16.12.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 15.01.2020р.

Ухвалою від 15.01.2020р. суд викликав відповідача у підготовче засідання, відкладене на 14.02.2020р.

Ухвалою від 14.02.2020р. суд закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 04.03.2020р.

Представник позивача в судове засідання 04.03.2020р. з`явився, на адресу суду направив клопотання про долучення доказів з додатками (вх. №10548/20 від 02.03.2020р.) та через канцелярію суду подав довідку про розмір боргу з додатками (вх. №11105/20 від 04.03.2020р.).

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 04.03.2020р. не забезпечив, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи з долученими платіжними дорученнями про часткову оплату боргу (вх. №10929/20 від 02.03.2020р.).

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позивач за первісним позовом зазначає, що 01.08.2019р. між ним та відповідачем укладено договір поставки №01082019-1, на виконання якого відповідачу було поставлено товар загальною вартістю 6443280,00 грн. За умова договору відповідач зобов`язувався оплатити одержаний товар протягом 20 календарних днів з дати отримання товару. Оскільки взятих на себе зобов`язань за договором відповідач належним чином не виконав, зокрема, лише оплатив поставлений товар частково на суму 2300960,00 грн., позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 4142320,00 грн. боргу, 84739,61 грн. пені та 16277,98 грн. 3% річних. Разом з тим, після відкриття провадження у справі відповідач частково оплатив заявлену до стягнення суму боргу, відтак до стягнення фактично підлягає 3102320,00 грн. Також позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу в розмірі 22000,00 грн. (10000,00 грн. підготовка позовної заяви, 12000,00 грн. участь представника у трьох судових засіданнях).

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву та заперечень (пояснень) щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу не подав.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. №10929/20 від 03.03.2020р.), обгрунтоване неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання, взявши до уваги обмеженість процесуальних строків для належного повідомлення відповідача про наступне судове засідання, а також недолучення до клопотання жодних доказів, які б підтверджували дійсну неможливість відповідача забезпечити явку представника в судове засідання, ухвалив відмовити в задоволенні клопотання.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01.08.2019р. між ТОВ «ДАСТ» (постачальником) та ТОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» (покупцем) укладено договір поставки №01082019-1 (надалі Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар, а саме, солод ячмінний для пивоваріння світлий не піджарений. Код товару по ТН ЗЕД: .

Згідно п. 3.1., 3.3.Договору, постачальник зобов`язаний передати погоджену кількість та асортимент товару Покупцю, на підставі видаткової накладної. Передача Товару здійснюється на складі Постачальника (на умовах DDP) за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона 10 за погодженням Сторін та з оформленням відповідних документів. Датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем за видатковими накладними.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачеві товар (солод ячмінний для пивоваріння світлий непіджарений) на загальну суму 6443280,00 грн. грн., що підтверджується видатковими накладними №783 від 21.08.2019р., №864 від 19.09.2019р., №886 від 27.09.2019р., №897 від 02.10.2019р., №898 від 04.10.2019р., №903 від 08.10.2019р., №905 від 10.10.2019р., №909 від 12.10.2019р. та відповідними довіреностями на одержання товару.

Положеннями п. 2.1., 2.2., 2.4.Договору передбачено, зокрема, що ціни на товар встановлюються в національній валюті України та погоджуються сторонами в Специфікації (Специфікаціях), а в подальшому відображаються у видаткових накладних до цього договору. Загальна сума договору визначається сумарною вартістю всього Товару, поставленого постачальником та прийнятого покупцем на виконання умов цього Договору, згідно Специфікацій та видаткових накладних. Розрахунки за Договором здійснюються у розмірі повної вартості поставленої партії товару протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати отримання товару і підписання сторонами видаткових накладних.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи виписках по банківському рахунку та платіжних доручень, акту звірки взаєморозрахунків за Договором, відповідач оплатив одержаний товар частково, станом на день розгляду справи, залишаються несплаченими 3102320,00 грн.

ОЦІНКА СУДУ ПЕРВІСНИХ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Факт поставки позивачем товару за Договором та одержання його відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та довіреностями на отримання товару.

Так, положеннями ч. 1 ст. 692, ч. 1 ст. 693 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так як у строк встановлений п. 2.4. Договору відповідачем не було у повному обсязі здійснено оплати за поставлений йому товар, останній вважається таким, що прострочив, а заборгованість в розмірі 3102320,00 грн. підлягає стягненню з ТОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» в судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що після відкриття провадження у справі відповідачем частково сплачено заявлену до стягнення суму боргу у розмірі 1040000,00 грн., провадження у цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

Приписами ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.3. Договору, у випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі одинарної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення платежу.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені (84739,61 грн.), суд зазначає, що така підлягає стягненню з відповідача частково, у розмірі 83266,93 грн. Наведене пояснюється тим, що при нарахуванні пені позивачем допущено помилку при визначенні періоду нарахування пені за зобов`язаннями, які виникли на підставі видаткової накладної №897 від 02.10.2019р., а саме після часткової проплати 30.10.2019р. в розмірі 372080,00 грн., подальше нарахування пені проведено не з 30.10.2019р., а з 24.10.2019р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перерахувавши заявлені до стягнення 3% річних (16277,98 грн.), суд зазначає, що такі підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 15977,98 грн. з тих же підстав, що й пеня.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В силу приписів ст. 129 ГПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 48023,47 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1040000,00 грн. основного боргу закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, після набрання рішенням у справі законної сили, позивач вправі звернутися до Господарського суду Львівської області з письмовим клопотання про повернення з бюджету 15600,00 грн. судового збору.

Згідно ч. 1-2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 05.12.2019р., додаток №1 «Перелік та вартість правової допомоги (послуг), які Адвокатське бюро надає клієнту»: зокрема, складання проекту позовної заяви 10000,00 грн., представництво інтересів клієнта в Господарському суді Львівської області 1 засідання 4000,00 грн. (орієнтовно 3 судових засідань), акт наданих послуг від 06.12.2019р. на суму 10000,00 грн., рахунок на оплату №08/12 від 06.12.2019р. на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №851 від 06.12.2019р. на суму 10000,00 грн., акт наданих послуг від 14.02.2020р. на суму 4000,00 грн., рахунок на оплату №11/02 від 14.02.2020р. на суму 4000,00 грн., платіжне доручення №148 від 27.02.2020р. на суму 4000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що за його участь в судовому засіданні 04.03.20202р. позивачу необхідно буде сплатити ще 4000,00 грн.

У постанові від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначила про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

(Правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 03.10.2019р. у справі №922/445/19).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що витрати на правничу допомогу у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 22000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 231, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» (79032, м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, буд. 10; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даст» (10031, м. Житомир, вул. Крошенська, буд. 51, кв. 59; код ЄДРПОУ 33178,00 грн. боргу, 83266,93 грн. пені, 15977,98 грн. 3% річних, 48023,47 грн. судового збору та 22000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення з ТОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» на користь ТОВ «Даст» 1040000,00 грн. боргу у зв`язку з відсутністю предмета спору.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.03.2020р.

Суддя Крупник Р.В.