ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., суддів Чернової О.В., Сковородіної О.М., у судовому засіданні, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас», м. Селидове, Донецької області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг», м. Миколаївка, Донецької області,
про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №10/06-1 від 10.06.2017, 3 % річних та індексу інфляції.
Представники сторін:
від позивача: Федай О.О. адвокат (довіреність №2 від 08.01.2020р.);
від відповідача: не з`явився,
Ухвалою суду від 20.02.2020 року прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест Трейдінг» до розгляду у судовому засіданні на 02.03.2020 року.
02.03.2020 року на офіційну електронну пошту суду від відповідача надійшли клопотання за вих. №27/02 від 27.02.2020 року про відкладення розгляду заяви.
Представник позивача у судове засідання 02.03.2020р. з`явився, заперечував проти задоволення заяви боржника та наполягав на розгляді заяви в межах процесуального строку без зволікань.
Представник відповідача у судове засідання 02.03.2020р. не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
У відповідності до ст. 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Нез`явлення сторін в засідання не перешкоджає розгляду заяви.
Неможливість з`явлення в судове засідання директора заявника не перешкоджає розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, суд в відхиляє клопотання заявника про відкладення розгляду заяви про відстрочення виконання рішення суду.
Дослідивши матеріали заяви про надання відстрочки виконання рішення суду від 22.10.2019р., суд виходить з наступного.
Звертаючись до суду із відповідною заявою, боржник зазначає, що обставини, які існують на даний час ускладнюють виконання рішення суду. Так, заявник посилається на наявність збитків від господарської діяльності за 2018 рік у розмірі 16 700 000,00 грн. та за 9 місяців 2019 року у розмірі 691 000, 00 грн. Крім того, боржник зазначає про наявність дебіторської заборгованості інших осіб перед ним на суму 398 349 198, 43 грн., у зв`язку з чим ведеться відповідна позовна робота. Вказані обставини, за твердженням заявника, фактично позбавляють останнього можливості виконати рішення господарського суду від 22.10.2019 року у строк, передбачений процесуальним законодавством.
До матеріалів заяви надано належним чином завірені копії документів, а саме: звіти про фінансовий результат за 2018р. та за останні 9 місяців 2019р., Додаток №1 до декларації про доходи та майно боржника від 10.12.2019р., якими підтверджені викладені заявником обставини.
За приписами ч.3,4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи прийняття рішення по справі 22.10.2019 року, суд зазначає, що законодавча можливість відстрочення виконання рішення в межах встановленого процесуального строку не може бути пізніші ніж 21.10.2020 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Приймаючи рішення про відстрочку виконання рішення, суд повинен оцінити, а заявник відповідно довести належними доказами, гарантовану можливість виконання рішення у запропоновані ним строки.
Запроваджена інституція відстрочення викання судового рішення має на меті забезпечити його реальне виконання з урахуванням інтересів сторін. У зв`язку з чим, наявність збитків без визначення реальної перспективи виконання судового рішення не може бути підставою для відстрочки такого виконання.
В порушення ст.74 ГПК України заявником не надано доказів того, що в строк, визначений ним для відстрочки виконання рішення воно буде виконано.
Наданий до матеріалів справи додаток до декларації про доходи та майно боржника, в умовах відсутності доказів запровадження процедур стягнення заборгованості та перспектив такого стягнення, не може вважатися доказом виконання рішення у запропонований заявником строк.
За правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду повинно бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням (рішення у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року).
Проаналізувавши зміст та матеріали заяви про відстрочку виконання рішення суду, судом встановлено, що надані боржником докази не свідчать про відсутності у боржника можливості виконати судове рішення без надання відстрочки, не спростовують наявність вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті, а також не підтверджують можливість виконання рішення у запропоновані строки.
За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).
Приписами ст. 129 Конституції України та ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
За змістом практики Європейського суду довготривале невиконання рішення суду є формою порушення права на справедливий судовий розгляд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що може бути виправдано за конкретних та обґрунтованих обставин справи.
Враховуючи викладене, судова колегія не може прийняти твердження боржника, оскільки із заяви про відстрочення виконання рішення суду, боржником не було надано належних та допустимих доказів у розумінні приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували доцільність відстрочення виконання рішення та відступлення від вимог ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Керуючись ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України.
Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя О.В. Чернова
Суддя О.М. Сковородіна

Повний текст ухвали складено та підписано 04.03.2020 року.