ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2020 р. м. Київ

Справа № 911/3201/19

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

за участю секретаря судового засідання Щербакової В.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Київської міської філії ПАТ Укртелеком до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради про стягнення 440 630,97грн, за участю представників від:

позивача Беліменко О.О. (довіреність від 16.12.2019 №4946);

відповідача Саф`янова О.П. (положення, посадова інструкція, наказ про призначення)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Укртелеком (далі ПАТ Укртелеком) в особі Київської міської філії ПАТ Укртелеком звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі УСЗН ВК ФМР) про стягнення 440 630,97грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2019 по 31.10.2019.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з компенсації витрат, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах (а.с.3-7).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.12.2019 відкрито провадження у даній справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 24.01.2020, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.1-2).

Копія відповідної ухвали отримана позивачем - 31.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №543 (а.с.146), а відповідачем - 03.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №019 (а.с.147).

У строк встановлений судом, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.149-153), відповідно до якого відповідач, заперечує проти задоволення заявлених вимог та вказує, що

- між сторонами відсутні договірні відносини;

- Положенням про Єдиний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, визначено механізм обліку певної категорії населення, а не механізм відшкодування витрат, окрім того, до такого положення 01.10.2019 внесено зміни, якими виключено пп. 10, 11, якими передбачались форма « 2-пілга» та форма « 3-пільга»;

- Державним бюджетом на 2019 рік не передбачено субвенцій місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, у т.ч. на надання пільг у 2019 році, про що повідомлено позивача, поряд з цим Фастівською міською радою не приймалось рішення про надання відповідних пільг, а кошти з місцевих бюджетів виділяються за наявності такого рішення.

Крім того, 20.01.2020 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника (а.с.167).

24.01.2020 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно з якою:

- позивач вказує, що відповідні послуги надавались не на підставі договору, а на підставі норм діючого законодавства України;

- у зв`язку зі змінами у законодавстві з 01.10.2019 змінено механізм надання та розрахунку пільг, проте позивач не втратив право на відшкодування вартості таких послуг зв`язку, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а, відповідно, у відповідача як органу, через який діє держава, лишився обов`язок здійснити розрахунок за надані таким особам пільги;

- право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг підлягає реалізації незважаючи на те, що Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» не передбачено видатків на відшкодування таких пільг (а.с.169-171).

24.01.2020 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, якою встановлено строк для подання відповідачем заперечень на відповідь на відзив та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 13:45 12.02.2020 (а.с.178-179).

У строк, встановлений судом, відповідач не подано заперечень на відповідь на відзив; до закінчення строку, встановленого для подання заперечень, відповідач в порядку, встановленому ч.2 ст.119 ГПК України, не звертався з клопотанням про продовження такого строку.

12.02.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10:00 28.02.2020 (а.с.184-185).

В судовому засіданні 28.02.2020 позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

Позивач як оператор телекомунікаційних послуг має обов`язок надавати телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства».

Норми вказаних законів закріплюють державні соціальні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії, що означає: безумовний обов`язок оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають встановлені законодавством пільги з їх оплати, кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких послуг суб`єкту господарювання, який їх надає.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Як визначено ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання; державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 (далі - Правила), телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Законом України «Про телекомунікації» та Правилами не передбачено обмежень щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі та можливості позивачу як оператору телекомунікаційних послуг відмовитись від надання відповідних послуг пільговим категоріям споживачів.

В силу ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.

Крім того, як визначено ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Як визначено ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що відповідачем не відшкодовано йому 440 630,97грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

У підтвердження заявлених вимог, позивачем надано складені ним акти звірки розрахунків за формою « 3-пільга» за період з січня по жовтень 2019 року, а також розрахунок видатків на відшкодування витрат за період з січня по жовтень 2019 року (а.с.16-21, 25-30, 35-40, 44-49, 53-58, 62-67, 71, 73-77, 82-87, 91-96, 100-105).

Надіслання вказаних документів позивачем відповідачу підтверджується копіями листів щодо підписання вказаних актів та доказами направлення таких листів (а.с.14, 23-24, 32-34, 42-43, 51-52, 59, 61, 69-70, 72, 79-80, 89-90, 98-99, 107). Розрахунки щодо вартості таких послуг направлялись відповідачу електронною поштою (а.с.22, 31, 41, 50, 60, 68, 78, 88, 97, 106), що не спростовано у відзиві на позов відповідачем.

Отримання відповідачем вказаного пакету документів підтверджується листами відповідача позивачу (а.с.156-164), відповідно до яких відповідач повідомляв позивача про неможливість підписання відповідних актів.

У відзиві на позов відповідач визнав факт отримання реєстрів та повідомив, що ним поводилась звірка інформації з Реєстру з інформацією, наданою позивачем (а.с.151-152).

06.11.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією №14-07/161 від 06.11.2019 про відшкодування наданих послуг за період з 01.01.2019 по 31.10.2018 в сумі 440 630,97грн (а.с.108), яка отримана відповідачем 26.11.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.109).

Відповідач надав відповідь на вищевказану претензію (а.с.110), в якій повідомив позивача про те, що на 2019 рік Державним бюджетом України не передбачено видатків у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання, зокрема, послуг зв`язку. Крім того, відповідач вказав, що з 01.10.2019 до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 внесено зміни, якими виключено пп.10, 11 Положення Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги та просив зменшити претензійну суму, на суму послуг, наданих у жовтні 2019 року у розмірі 43 006,48грн.

Як вказує позивач, відповідач вартість відповідних послуг не відшкодував.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (яка була чинною у спірний період з 01.01.2019 по 31.10.2019), головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», якою затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, а також здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до пунктів 3, 7 та 10, 11 (чинні до 01.10.2019) Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (далі - Положення):

- управління праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад серед іншого: організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги;

- у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово; у разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання; уповноважені органи за попереднім місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика;

- підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга»;

- уповноважений орган щомісяця: звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга»; до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою « 3-пільга».

При цьому, з 01.10.2019 з вказаної постанови КМУ виключено пп. 10 та 11 на підставі постанови КМУ від 17.04.2019 № 373 про «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі».

Поряд з цим, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 № 535 «Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг « 2-пільга», та Інструкції про порядок її заповнення» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.10.2007 за № 1172/1443) затверджено форму для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг « 2-пільга», за якою підприємства та організації, що надають послуги, формують та надають до управлінь праці та соціального захисту населення розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, у вигляді файлів DBF або ТХТ-формату, яка є чинною станом на момент звернення позивача з позовом, а також розгляду даної справи.

Крім того, як визначено п. 20-4 ст. 91 Бюджетного кодексу України, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать, зокрема, видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Отже, вищевказаною нормою визначено, що до видатків місцевих бюджетів належать видатки на пільги з послуг зв`язку, зокрема, громадянам на, яких поширюються такі пільги відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства».

З матеріалів справи вбачається, та підтверджується відповідачем у відзиві, що він здійснював звірку, однак, не підписував актів звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга», не склав реєстр погашення заборгованості за формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків за формою « 7-пільга».

Відповідні дії відповідача не є правомірними, оскільки обов`язки відповідача як розпорядника коштів не залежать від питань бюджетного фінансування і є обов`язковими для виконання відповідачем відповідно до нормативно-правових актів.

Розмір заявлених майнових вимог зазначений позивачем помісячно в актах звіряння розрахунків за період з 01.01.2019 по 31.10.2019, доданих до позову, які складаються за результатами звірки даних позивача у формах « 2-пільга» та даних відповідача, занесених ним до реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідач доказів того, що зазначені у актах звірки розрахунків суми не відповідають фактично наданим послугам суду не надав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Таким чином, у ПАТ "Укртелеком" виникло цивільне право на відшкодування вартості послуг зв`язку, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у Управління як органу, через який діє держава у цивільних відносинах, - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги, оскільки: по-перше, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (ч. 1 ст. 167 ЦК України); по-друге, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст. 170 ЦК України).

Відповідні висновки щодо застосування норм права у відповідних правовідносинах викладені Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16, у постановах Великої палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №911/4249/16 та від 22.10.2019 у справі №911/1924/18, а також у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 906/577/17, 04.2018 у справі № 927/291/17, 17.04.2018 у справі № 911/4249/16, 16.05.2018 у справі №906/803/17, 08.10.2018 у справі №911/2865/17, 30.07.2018 у справі №906/657/17, 08.10.2018 у справі №911/2865/17, 05.04.2019 у справі №904/10316/17, 15.05.2019 №922/1401/18.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо заперечень відповідача про відсутність передбачених бюджетних коштів на відшкодування наданих послуг, суд зазначає про наступне.

Затримка бюджетного фінансування не може бути підставою для неоплати наданих послуг, оскільки, відповідно до ч.2 ст. 617 ЦК України, ч.2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, судом відхилені посилання відповідача не те, що між сторонами у даній справі не укладались договори про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з оплати послуг зв`язку, оскільки, як вже зазначено вище, відповідне зобов`язання -відшкодувати вартість таких послуг виникло у відповідача в силу чинного законодавства.

Також судом не приймаються до уваги, посилання відповідача на те, що з 01.10.2019 у зв`язку із змінами в законодавстві такі вимоги не можуть бути заявлені до нього, оскільки такі пільги встановлені у відповідності до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства», та згідно Бюджетного кодексу України видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги віднесено до видатків місцевого бюджету.

За вказаних обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 440 630,97грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2019 по 31.10.2019, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача, а саме у розмірі 6609,46грн (440630,97/100*1,5).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Небесної сотні, буд. 8; ідентифікаційний код 03193620) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 18; ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії ПАТ Укртелеком (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40; ідентифікаційний код 01189910) 440 630,97грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, а також 6609,46грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 04.03.2020.

Суддя А.Р. Ейвазова