СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. Справа № 913/617/19

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Стойка О.В. Попков Д.О., Пушай В.І. Склярук С.І. Не з`явився; Не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання м.Луганськ

на додаткову ухвалу господарського суду Луганської області
від16.01.2020р.
у справі № 913/617/19 (суддя Яресько Б.В.)
за позовом: до:Товариства з обмеженою відповідальністю АБСОЛЮТ ПЛЮС К м.Лисичанськ, Луганська область Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання м.Луганськ
проскасування оперативно-господарської санкції

В С Т А Н ОВ И В:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.12.2019 закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ПЛЮС К" (далі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (далі Відповідач) про скасування оперативно-господарської санкції на підставі пункту 2частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою суд першої інстанці також скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.11.2019 у справі № 913/617/19.

Позивач 11.01.2020р. звернувся до суду першої інстанції з заявою про розподіл судових витрат, якою просив суд стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7222,82грн., які складаються з суми судового збору за подання позовної заяви у розмірі 6262,32грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 960,50грн.

Додатковою ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.01.2020 заяву Позивача про розподіл судових витрат задоволено у повному обсязі та відшкодовано суму судового збору у розмірі 7222,82грн. за рахунок Відповідача.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу господарського суду змінити, а скаргу задовольнити.

Зокрема, скаржник вважав, що судом першої інстанції при розгляді заяви про розподіл судових витрат помилково стягнуто судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 6262,32грн., оскільки предметом позову були вимоги про скасування оперативногосподарської санкції, тобто вимогами немайнового характеру, проте суд першої інстанції замість належних 1921,00грн, стягнув 6262,32грн., як за вимоги майнового характеру.

Відзиву на апеляційну скаргу від Позивача не надходило.

В судове засідання апеляційної інстанції 24.02.2020року учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від Відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

Колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи, оскільки вони не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткова ухвала зміні виходячи з наступного.

Приписи пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України надають право суду, що ухвалив рішення за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання розподілу судових витрат у разі закриття провадження у справі врегульовано ст. 130 ГПК України.

Відповідно до 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що Позивач скористався правом щодо власного волевиявлення стосовно непідтримання позову, що вбачається із заяви вих.№1/20 від 20.12.2019 (а.с. 152), судова колегія вважає, що суд першої інстанції внаслідок закриття провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України, при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов правомірного висновку про необхідність відшкодування Позивачу витрат зі сплати судового збору за рахунок Відповідача.

Водночас колегія суддів не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром суми судового збору, який повинен бути відшкодований за рахунок Відповідача, з огляду на наступне.

Так, частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що Позивачем заявлено вимогу про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до Позивача рішенням засідання комісії з розгляду акту про порушення від 07.08.2019 №23 про нарахування вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 417487,09 грн., яке оформлено протоколом від 23.10.2019 р. №186.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, Позивачем оспорювалась правомірність винесення відносно нього рішення комісії Відповідача про нарахування вартості не облікованої електричної енергії, але предметом позову не було стягнення цієї суми, у зв`язку з чим Позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1921 грн., тобто як за вимогу немайнового характеру.

Таким чином, здійснивши відшкодування судового збору за подання позовної заяви за рахунок Відповідача у розмірі 6262,32грн, суд першої інстанції припустився процесуальних порушень, невірно визначивши розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви.

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне внести зміни до змісту резолютивної частини додаткової ухвали господарського суду Луганської області від 16.01.2020, змінивши розмір судового збору за подання позовної заяви, який підлягає стягненню з 7222,82 грн. на 2881,50грн. (1921,00грн. за подання позовної заяви +960,50грн. за заяву про забезпечення позову).

В іншій частині додаткову ухвалу господарського господарського суду Луганської області від 16.01.2020 у справі № 913/617/19 слід залишити без змін.

Решта, сплаченої суми судового збору за платіжним дорученням №296 від 04.11.2019р. у розмірі 4341,32грн. підлягає поверненню Позивачу з державного бюджету на підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір" за наявності відповідного клопотання, поданого до суду першої інстанції.

Щодо вимог Відповідача про відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги за рахунок Позивача, то оскільки спірна додаткова ухвала є невід`ємною частиною ухвали суду від 26.12.2019р. про закриття провадження у справі, в силу вимог ст.130 Господарського процесуального кодексу України, відсутні підстави до покладення на Позивача судових витрат за подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу, навіть з приводу судових витрат в апеляційній інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання м.Луганськ на додаткову ухвалу господарського суду Луганської області від 16.01.2020р. у справі № 913/617/19 задовольнити.

Додаткову ухвалу господарського суду Луганської області від 16.01.2020р. у справі № 913/617/19 змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини додаткової ухвали господарського суду Луганської області від 16.01.2020р. у справі № 913/617/19 в наступній редакції:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (ідентифікаційний код юридичної особи: 31443937, юридична адреса: 91021, Луганська область, м. Луганськ, кв-л Гайового, буд. 35-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АБСОЛЮТ ПЛЮС К" (ідентифікаційний код юридичної особи: 33359659, адреса: 93103, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. 9 Травня, буд. 46-А) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2881,50грн.

В іншій частині додаткову ухвалу господарського суду Луганської області від 16.01.2020р. у справі № 913/617/19 - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 03.03.2020.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай