ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3801/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Луцюк Р.П.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Кооперативу «Вертікаль» про стягнення 43903,61грн.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Кооперативу «Вертікаль» про стягнення 43903,61грн.

В обґрунтування позовних вимог Департамент комунальної власності Одеської міської ради посилається на неналежне виконання Кооперативом «Вертікаль» умов укладеного між сторонами договору оренди №2/2зв від 29.06.2006р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2019р. відкрито провадження у справі №916/3801/19, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2020р. о 09:50.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.01.2020р. відкладено розгляд справи на 04.02.2020р. о 09:40.

03.02.2020р. за вх.суду№2783/20 позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2020р. відкладено розгляд справи на 25.02.2020р. о 12:50.

В судовому засіданні від 25.02.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/3801/19.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, 29.06.2006р. між КП «ДРЗ «Зоряне» (Орендодавець) та Кооперативом «Вертікаль» (відповідач, Орендар) було укладено договір оренди № 2/2зв відповідно до якого Кооперативу «Вертікаль» було надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 36,1кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 2, строком до 15.05.2007р. 19.12.2006р. додатковим погодженням назву Орендодавця змінено на Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради. Під час дії договору, додатковими погодженнями строк дії договору продовжувався. 30.11.2011 р. строк дії договору було продовжено до 31.10.2014р. та змінено назву Орендодавця з Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради на Департамент комунальної власності Одеської міської ради. 30.11.2011 р. договір оренди № 2/2зв укладено у новій редакції та встановлено строк дії договору до 31.10.2014р. Останнім додатковим погодженням від 17.01.2015р. строк дії договору оренди було продовжено до 17.12.2017р.

Позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. по справі №916/1012/18 договір оренди № 2/2зв від 29.06.2006р. розірвано, виселено Орендаря з вказаного приміщення та стягнуто заборгованість з орендної плати в сумі 14360,31грн. за період 01.11.2017р. по 31.05.2018р. та пеню у розмірі 1676,14грн. за період з червня 2017р. по травень 2018р. Вказане рішення набрало чинності 30.10.2018р. таким чином договір є розірваним з 30.10.2018р.

Як вказує позивач, згідно з актом головного державного виконавця Другого Суворовського ВДВС м. Одеси відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області від 12.09.2019р. було здійснено примусове виселення відповідача з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 36,1кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 2. Таким чином, за період з 30.10.2018р. по 12.09.2019р. зазначене нежитлове приміщення використовувалося Відповідачем без належних правових підстав.

Позивач зазначає, що з відповідача підлягає стягненню орендна плата у сумі 7930,89 грн. та неустойка за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди у розмірі подвійної орендної плати за кожен місяць прострочення за період з 30.10.2018р. по 12.09.2019р. у сумі 35972,72грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 7930,89грн. заборгованості з орендної плати та 35972,72грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

З матеріалів справи вбачається, що 29.06.2006р. між КП «ДРЗ «Зоряне» та відповідачем було укладено договір оренди № 2/2зв відповідно до якого відповідачу було надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності - нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 36,1кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 2, строком до 15.05.2007р. 19.12.2006р. додатковим погодженням назву Орендодавця змінено на Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради. Під час дії договору, додатковими погодженнями строк дії договору продовжувався. 30.11.2011 р. строк дії договору було продовжено до 31.10.2014р. та змінено назву Орендодавця з Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради на Департамент комунальної власності Одеської міської ради. 30.11.2011 р. договір оренди № 2/2зв укладено у новій редакції та встановлено строк дії договору до 31.10.2014р. Останнім додатковим погодженням від 17.01.2015р. строк дії договору оренди було продовжено до 17.12.2017р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. по справі №916/1012/18 договір оренди № 2/2зв від 29.06.2006р. розірвано, виселено Орендаря з вказаного приміщення та стягнуто заборгованість з орендної плати в сумі 14360,31грн. за період 01.11.2017р. по 31.05.2018р. та пеню у розмірі 1676,14грн. за період з червня 2017р. по травень 2018р.

Вказане рішення набрало чинності 30.10.2018р. таким чином договір є розірваним з 30.10.2018р.

В матеріалах справи міститься акт державного виконавця Другого Суворовського ВДВС м. Одеси відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області від 12.09.2019р. яким було здійснено примусове виселення відповідача з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 36,1кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 2.

Тобто з 30.10.2018р. (розірвання договору за рішенням суду) по 12.09.2019р. (примусове виселення) відповідач продовжував користуватися нежитловим приміщенням першого поверху, загальною площею 36,1кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ростовська, 2.

Доказів невикористання відповідачем вказаного приміщення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Згідно з ч.ч.1, 4-6 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Між тим відповідачем не сплачувалась орендна плата за користування орендованим приміщення, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з орендної плати за період з 01.06.2018р. по 29.10.2018 р. у розмірі 7930,89грн., що не була стягнута рішенням Господарського суду Одеської області від області від 01.10.2018 р. по справі №916/1012/18.

Згідно з ч.1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вище встановлено судом, 12.09.2019р. під час примусового виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.10.2018р. у справі №916/1012/18 відповідача примусово виселено з орендованого приміщення.

Таким чином, позивач обґрунтовано і правомірно нарахував відповідачу неустойку за весь час невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення позивачу орендованого приміщення з 30.10.2018р. (розірвання договору за рішенням суду) по 12.09.2019р. (примусове виселення) у розмірі 35972,72грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Кооперативу «Вертікаль» про стягнення 43903,61грн. у тому числі 7930,89грн. заборгованості з орендної плати та 35972,72грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00грн. покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Кооперативу «Вертікаль» про стягнення 43903,61грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Кооперативу «Вертікаль» (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 34, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) 7930,89грн. заборгованості з орендної плати, 35972,72грн. неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, 1921,00грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст складено 02 березня 2020 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова