СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р. справа №922/3184/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
за участю представників:
від позивача Кухтик В.М. (адвокат, довіреність №1-2016 від 27.12.2019р.);
від відповідача Зубрич Д.О. (адвокат, довіреність №007.1Др-12-0120 від 02.01.2020р.);
від третьої особи Єфременко О.О. (адвокат, довіреність №14-192 від 17.05.2019р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 10.12.2019р. (повний текст підписано 20.12.2019р.) у м. Харкові
у справі №922/3184/18 (суддя Чистякова І.О.)
за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», м. Харків
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог, рух розгляду справи та рішення суду першої інстанції, ухваленого на новому розгляді:

1. Акціонерне товариство «Укртрансгаз», м. Київ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», м. Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 8609393,30грн., у тому числі:

- 6200368,44грн. заборгованості за надані протягом травня-жовтня 2015р. послуги з транспортування природного газу за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р.;

- 50817,17грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань березня-травня, жовтня-грудня 2017р. за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р.;

- 464592,15грн. 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань травня-жовтня 2015р., січня-квітня, жовтня-грудня 2016р. та січня-травня, жовтня-грудня 2017р. за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р.;

- 1893615,54грн. інфляційної індексації, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати наданих протягом травня-жовтня 2015р., січня-квітня, жовтня-грудня 2016р. та січня-травня, жовтня-грудня 2017р. послуг з транспортування природного газу за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.11.2018р. було відкрито провадження у справі №922/3184/18 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, тоді як ухвалою суду від 10.01.2019р. залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі Третя особа).

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.03.2019р. у справі №922/3184/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2019р., у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» відмовлено в повному обсязі.

4. Постановою Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/3184/18 рішення Господарського суду Харківської області від 20.03.2019р. та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2019р. у справі №922/3184/18 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача 50817,17грн. пені, 464592,15грн. 3% річних та 1893615,54грн. інфляційних втрат, тоді як справу №922/3184/18 у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019р., зокрема, було зазначено:

«Суд касаційної інстанції вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат передчасними, з огляду на таке.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у тексті позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача, зокрема, 50817,17грн пені за період з січня 2016р. по грудень 2017р.; 3% річних у сумі 432265,30грн за період з травня 2015р. по жовтень 2015р. та у сумі 41326,85грн. за період з січня 2016р. по грудень 2017р.; інфляційні втрати у сумі 1776379,74грн. за період з травня 2015р. по жовтень 2015р. та у сумі 117235,80грн. за період з січня 2016р. по грудень 2017р.

До позовної заяви позивач надав розгорнуті розрахунки заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, у яких позивачем здійснено відповідні нарахування як на підставі Актів наданих послуг, не підписаних сторонами, так і на підставі підписаних сторонами Актів наданих послуг.

Проте, у порушення приписів ст.ст.86, 236 Господарського процесуального кодексу України, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не досліджувались вказані розрахунки та, відповідно, не встановлювалось, які з заявлених до стягнення сум пені, 3% річних, інфляційних втрат були нараховані позивачем саме на підставі підписаних сторонами Актів наданих послуг.

Як наслідок, суди належним чином не встановили обґрунтованість чи необґрунтованість заявлених до стягнення сум пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Крім того, суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині заявлених сум пені, 3% річних, інфляційних втрат, виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують, що відповідач прострочив оплату за Договором за період з січня 2016р. по грудень 2017р.; розрахунок заявлених сум 3% річних, пені та інфляційних втрат не підтверджений відповідними доказами; позивачем не доведено факт прострочення відповідачем здійснення платежів за надані позивачем послуги у період з січня 2016р. по грудень 2017р. за Договором.

Суд касаційної інстанції зазначає, що такі висновки зроблені судом апеляційної інстанцій всупереч принципу змагальності сторін.

…Так, поза увагою суду апеляційної інстанції залишилось те, що відповідач, який протягом всього періоду вирішення даного спору обґрунтовував свою позицію належним виконанням ним своїх обов`язків за Договором, не заперечував проти розрахунку, зробленого позивачем. Свого контррозрахунку відповідач також не надавав.

…Під час нового розгляду справи в частині вимог про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат судам слід установити й дослідити фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, а також надати їм належну правову оцінку з урахуванням викладеного в цій постанові та на підставі вказаних норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.»

5. Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.12.2019р. (повний текст підписано 20.12.2019р.) у справі №922/3184/18 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.01.2020р.), ухваленому на новому розгляді справи, позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в частині стягнення 50817,17грн. пені, 464592,15грн. 3% річних та 1893615,54грн. інфляційної індексації були задоволені частково - стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» 44481,89грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань травня, жовтня та листопада 2017р. за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р., 40765,85грн. 3% річних та 114014,53грн. інфляційної індексації.

6. Означене рішення суду в частині задоволення позовних вимог обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту несвоєчасного здійснення Відповідачем розрахунку за надані Позивачем протягом січня-березня, жовтня-грудня 2016р. та січня-березня, травня, жовтня, листопада 2017р. послуги з транспортування природного газу за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р., отримання яких Відповідачем підтверджене належним чином оформленими та підписаними актами наданих послуг, тоді як частковість задоволення позовних вимог зумовлена:

- в частині відмови у стягненні 6335,28грн. пені - застосуванням судом вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України (щодо зобов`язань за березень 2017р.), заявленого Відповідачем строку позовної давності (частково щодо зобов`язань за травень 2017р.) та через не підписання актів сторонами щодо зобов`язань за квітень, грудень 2017р.;

- в частині відмови у стягненні 423826,30грн. 3% річних та 1779601,01грн. інфляційних втрат перерахунком судом означених сум позовних вимог з урахуванням вказівок викладених Верховним Судом у постанові від 03.10.2019р. (нарахування здійснювалось тільки за підписаними сторонами актами наданих послуг).

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

7. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2019р. у справі №922/3184/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Судові витрати за подання апеляційної скарги просить покласти на Позивача.

8. Підставою для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано, що з огляду на особливості здійснення діяльності між підприємствами ПЕК та законодавчо-обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що проводять господарську діяльність в енергетичній галузі (розрахунки здійснюються виключно з рахунку із спеціальним режимом використання, що також випливає з п.5.6 укладеного між сторонами договору), Відповідач був позбавлений можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за надані послуги, що своєю чергою, свідчить про відсутність вини останнього у простроченні платежів, а відтак в силу приписів ст.218 Господарського кодексу України, ст.614 Цивільного кодексу України, означене виключає застосування наслідків за порушення грошового зобов`язання.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

9. Акціонерним товариством «Укртрансгаз» та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», в межах встановленого апеляційним судом строку, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзивів на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

10. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 13.01.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пушай В.І.

11. Ухвалою від 03.02.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/3184/18, а ухвалою від 18.02.2020р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» у судовому засіданні на 02.03.2020р. о 14:10 з повідомленням учасників справи.

12. Враховуючи викладене в п.п.10, 11 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Пушай В.І. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

13. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

14. У судовому засіданні 02.03.2020р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, надав додаткові пояснення на запитання суду.

Уповноважений представник Позивача у судове засідання 02.03.2020р. також з`явився, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначаючи про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, надав усні пояснення з приводу розглядуваних питань та доводів апеляційної скарги.

Уповноважений представник Третьої особи у судовому засіданні 02.03.2020р. проти задоволення апеляційної скарги також заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

15. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

16. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 28.09.2011р. між Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством «Харківміськгаз» (Замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 (договір з додатковими угодами а.с.а.с.55-73 т.1), відповідно до 1.1 якого (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.), Газотранспортне підприємство зобов`язується надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а Замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору.

17. Так відповідно до п.1.2 договору (в редакції додаткової угоди №5 від 20.06.2014р.) газ Замовника, транспортування якого за цим договором здійснює Газотранспортне підприємство, призначений для задоволення портеб промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання, газоспоживне обладнання яких підключено до газорозподільних мереж, що знаходяться у власності чи в користуванні Замовника.

18. У п.2.1 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) передбачено, що підставою для транспортування природного газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку Оператором Єдиної газотранспортної системи України (Оператор), відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу, наявності в Замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби (Підтверджені обсяги).

Згідно з п.2.2 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) Замовник передає Газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи Газотранспортного підприємства.

Відповідно до умов п.2.4 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.), Газотранспортне підприємство приймає газ від Замовника на пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ Замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

Пунктом 2.5 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) передбачено, що приймання-передача газу в пунктах приймання-передачі та на ГРС здійснюється сторонами відповідно до порядку доступу до Єдиної газотранспортної системи України, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

19. Як вбачається з п.3.1 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) послуги з транспортування газу оформляються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами.

Згідно з п.3.2 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.), Газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику 2 примірника акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені гербовою печаткою Газотранспортного підприємства.

Своєю чергою, у п.3.3 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) передбачено, що Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або у судовому порядку.

У п.3.4 договору сторони погодили, що акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Газотранспортним підприємством.

20. Відповідно до умов п.5.4 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) вартість фактично наданих Газотранспортним підприємством Замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

Згідно з п.5.5 договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100% попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснювати транспортування природного газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Між тим, відповідно до п.5.6 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) сторони узгодили, що у випадку, якщо Замовник є гарантованим постачальником, то Замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок Газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

21. Згідно з п.5.8 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) Газотранспортне підприємство і Замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щоквартально до двадцять п`ятого числа першого місяця, наступного за кварталом, на підставі відомостей про фактичну оплату послуг з транспортуванню газу та актів наданих послуг. Звірка розрахунків оформляється сторонами актом звірки.

Окрім того, п.6.3. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) встановлено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 4 цього договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

22. Відповідно до п.11.1 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 28.09.2011р.) цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.10.2011р. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2012р., а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги до повного виконання Замовником своїх зобов`язань за цим договором. Цей Договір вважається продовженим на кожний календарний рік, якщо не менше, ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

23. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на підтвердження надання Відповідачу послуг з транспортування магістральними трубами природного газу надано наступні акти наданих послуг:

- акт №05-15-/П40 від 31.05.2015р. на суму 882387,70грн (а.с.98 т.1);

- акт №06-15-/П40 від 30.06.2015р. на суму 1203705,46грн (а.с.97 т.1);

- акт №10-15-/П40 від 31.10.2015р. на суму 5668,92грн (а.с.99 т.1);

- коригуючий акт №05-15-/П40/КОР б/д на суму 1322177,62грн (а.с.49 т.1);

- коригуючий акт №06-15-/П40/КОР б/д на суму 801325,56грн (а.с.50 т.1);

- коригуючий акт №07-15-/П40/КОР б/д на суму 822552,49грн (а.с.51 т.1);

- коригуючий акт №08-15-/П40/КОР б/д на суму 799263,84грн (а.с.52 т.1);

- коригуючий акт №09-15-/П40/КОР б/д на суму 537344,15грн (а.с.53 т.1);

- коригуючий акт №10-15-/П40/КОР б/д на суму 1917704,78грн (а.с.54 т.1);

- акт №01-16-/П40 від 31.01.2016р. на суму 152137,81грн (а.с.23 т.1);

- акт №02-16-/П40 від 29.02.2016р. на суму 952381,36грн (а.с.24 т.1);

- акт №03-16-/П40 від 31.03.2016р. на суму 18324,83грн (а.с.25 т.1);

- акт №04-16-/П40 від 30.04.2016р. на суму 8008,03грн (а.с.37 т.1);

- акт №10-16-/П40 від 31.10.2016р. на суму 3461973,12грн (а.с.26 т.1);

- акт №11-16-/П40 від 30.11.2016р. на суму 1210235,57грн (а.с.27 т.1);

- акт №12-16-/П40 від 31.12.2016р. на суму 1477555,00грн (а.с.28 т.1);

- акт №01-17-/П40 від 31.01.2017р. на суму 2929092,12грн (а.с.29 т.1);

- акт №02-17-/П40 від 28.02.2017р. на суму 1646346,14грн (а.с.30 т.1);

- акт №03-17-/П40 від 31.03.2017р. на суму 20418,61грн (а.с.31 т.1);

- коригуючий акт №04-17-/П40/КОР від 30.04.2017р. на суму 6437,74грн (а.с.44 т.1);

- коригуючий акт №04-17-/П40/КОР/1 від 31.08.2017р. на суму -240,89грн (а.с.43 т.1);

- акт №05-17-/П40 від 31.05.2017р. на суму 10,01грн (а.с.32 т.1);

- акт №10-17-/П40 від 31.10.2017р. на суму 9785,11грн (а.с.33 т.1);

- акт №11-17-/П40 від 30.11.2017р. на суму 252200,27грн (а.с.34 т.1);

- акт №12-17-/П40 від 31.12.2017р. на суму 112788,88грн (а.с.38 т.1);

24. Так, на виконання умов договору Позивачем було здійснено транспортування природного газу магістральними трубопроводами у травні 2015р. обсягом 1572,211тис.куб.м., у червні 2015р. обсягом 2144,725тис.куб.м. та у жовтні 2015р. обсягом 13,701тис.куб.м., за результатом чого були складені акти №05-15-/П40 від 31.05.2015р. на суму 882387,70грн, №06-15-/П40 від 30.06.2015р. на суму 1203705,46грн та акт №10-15-/П40 від 31.10.2015р. на суму 5668,92грн, що були підписані сторонами без заперечень.

24.1. Супровідним листом №9132/12 від 23.06.2016р. (а.с.48 т.1) на адресу Відповідача було направлено коригуючи акти, а саме: №05-15-/П40/КОР за травень 2015р., №06-15-/П40/КОР за червень 2015р., №07-15-/П40/КОР за липень 2015р., №08-15-/П40/КОР за серпень 2015р., №09-15-/П40/КОР за вересень 2015р. та №10-15-/П40/КОР за жовтень 2015р., які на цей час залишаються не підписані з боку Відповідача.

24.2. Також на підтвердження факту надання послуг з транспортування природного газу за 2015р. Позивачем до матеріалів справи було надано копії реєстрів реалізації природного газу споживачами соціальної сфери тощо Публічним акціонерним товариством «Харківміськгаз» за травень-жовтень 2015р. (а.с.а.с.137-142 т.1).

24.3. Судам під час першого розгляду справи, з чим погодився суд касаційної інстанції, встановлено, що формування Позивачем коригуючих актів та їх направлення Відповідачу відбулось поза межами встановленого в п.3.3 договору №/П40 від 28.09.2011р. строку, тоді як Позивачем не доведено, що обсяги газу, які вказані у складених ним в односторонньому порядку коригуючих актах, транспортувалися Позивачем та надходили до магістральних газопроводів Відповідачу (належним чином оформлених первинних документів матеріали справи з цього приводу не містять).

25. Окрім того, з матеріалів справи також вбачається, що листом №TSOвих-18-2218 від 06.09.2018р. (а.с.40 т.1) на адресу Відповідача було направлено коригуючий акт №04-17-/П40/КОР від 30.04.2017р. на суму 6437,74грн та коригуючий акт №04-17-/П40/КОР/1 від 31.08.2017р. на суму -240,89грн, однак на час розгляду справи означені акти наданих послуг залишаються також не підписаними Відповідачем.

Також не містять підпису Відповідача акти наданих послуг №04-16-/П40 від 30.04.2016р. на суму 8008,03грн та №12-17-/П40 від 31.12.2017р. на суму 112788,88грн.

26. Відтак, місцевим судом вірно встановлено, що підписаними в матеріалах справи є наступні акти наданих послуг з транспортування природного газу, які є підставою для виникнення у Відповідача відповідних грошових зобов`язань з їх оплати:

- акт №01-16-/П40 від 31.01.2016р. на суму 152137,81грн;

- акт №02-16-/П40 від 29.02.2016р. на суму 952381,36грн;

- акт №03-16-/П40 від 31.03.2016р. на суму 18324,83грн;

- акт №10-16-/П40 від 31.10.2016р. на суму 3461973,12грн;

- акт №11-16-/П40 від 30.11.2016р. на суму 1210235,57грн;

- акт №12-16-/П40 від 31.12.2016р. на суму 1477555,00грн;

- акт №01-17-/П40 від 31.01.2017р. на суму 2929092,12грн;

- акт №02-17-/П40 від 28.02.2017р. на суму 1646346,14грн;

- акт №03-17-/П40 від 31.03.2017р. на суму 20418,61грн;

- акт №05-17-/П40 від 31.05.2017р. на суму 10,01грн;

- акт №10-17-/П40 від 31.10.2017р. на суму 9785,11грн;

- акт №11-17-/П40 від 30.11.2017р. на суму 252200,27грн.

27. Вказані в п.п.16-26 цієї постанови обставини (за виключенням обсягів природного газу, зазначених в не підписаних Відповідачем коригуючих актах Позивача) підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

28. Враховуючи, що здійснення Відповідачем оплати за надані послуги з транспортування природного газу у 2015-2017р.р. за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р. відбулось несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості в означений період, Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з Відповідача такої заборгованості, а також нарахованих на суму прострочення пені, 3% річних та інфляційної індексації.

29. Своєю чергою, зважаючи на постанову Верховного Суду від 03.10.2019р., якою справу №922/3184/18 було повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції, межі перегляду справи на новому розгляді становлять стягнення з Відповідача 50817,17грн. пені, 464592,15грн. 3% річних та 1893615,54грн. інфляційних втрат, тоді як суд касаційної інстанції погодився з висновками місцевого та апеляційного суду про відмову у задоволені позовних вимог про стягнення з Відповідача 6200368,44грн. заборгованості за надані протягом травня-жовтня 2015р. послуги з транспортування природного газу за договором купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р.

30. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом на новому розгляді в контексті приписів норм Цивільного та Господарського кодексів України, які, зокрема, регламентують відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

31. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

32. Сутність розглядуваного спору, враховуючи межі нового розгляду справи в контексті висновків Верховного Суду, полягає у встановленні наявності/відсутності підстав для примусового стягнення з Відповідача, нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань з оплати вартості наданих Позивачем протягом травня-жовтня 2015р., січня 2016р.-грудня 2017р. послуг з транспортування природного газу, 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.6.3 договору купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р.

33. Суб`єктивне право вимоги на застосуванні наслідків прострочення виконання спірного грошового зобов`язання, на захист якого спрямовано заявлений позов, ґрунтується на договорі купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та не спростовану в межах цієї справи та в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

34. Беручи до уваги правову природу укладеного договору купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, які регламентують правовідносини у сфері надання послуг, виконання грошових зобов`язань, а також приписів законодавства з газопостачання.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

35. Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, при цьому ст.903 Цивільного кодексу України встановлює обов`язок з оплати наданих послуг, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

36. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

37. Своєю чергою, як встановлено місцевим судом та сторонами в межах апеляційного провадження не оскаржується, Відповідач несвоєчасно (в порушення строків, встановлених п.5.5 договору) розрахувався за надані Позивачем послуги з транспортування природного газу за належним чином оформленими та підписаними сторонами актами наданих послуг (акти наданих послуг за січень-березень, жовтень-грудень 2016, січень-березень, травень, жовтень, листопад 2017р.) в межах договору купівлі-продажу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П40 від 28.09.2011р., що свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання ним такого грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

38. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних, інфляційної індексації та пені, нарахування якої в розглядуваному випадку передбачено п.6.3 договору №/П40 від 28.09.2011р.

39. З приводу доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що сутність позиції Скаржника зводиться до безпідставності незастосування місцевим судом положень п.5.6 укладеного між сторонами договору відносно особливості оплати послуг з транспортування природного газу законно гарантованим постачальником, а саме з урахуванням щоденного перерахування коштів в порядку, встановленого алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Між тим, апеляційний суд не вбачає підстав у розумінні ст.277 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваної частини рішення у світлі такої позиції Скаржника, оскільки:

39.1. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.161 Господарського процесуального кодексу України всі аргументи, заперечення, пояснення та міркування письмово викладаються сторонами виключно в заявах по суті спору, до яких відносяться, зокрема, відзив на позовну заяву Відповідача (ст.165 означеного Кодексу) та заперечення (ст.167 цього Кодексу). Між тим, ні в одному з означених документів по суті спору відносно тієї частини предмету спору, яка відповідає задоволеним позовним вимогам, Відповідачем не наводились аргументи щодо особливості оплати послуг з транспортування природного газу законно гарантованим постачальником (п.5.6 укладеного договору) та не спростовувалось/не заперечувалось проти позиції Позивача розраховувати заявлені до стягнення суми з урахуванням саме п.5.5. договору.

Колегія суддів зауважує, що згідно з ч.4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, яка в силу ч.3 ст.167 цього Кодексу застосовується й до заперечення, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

39.2. Апеляційний суд відмічає, що положення ч.ч.1, 3, 4 ст.13 та ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України передбачають, в розглядуваному контексті, саме обов`язок Відповідача надати належні докази наявності у нього протягом періоду, відповідно якого були задоволені вимоги про стягнення 3% річних, інфляційної індексації та пені, не тільки статусу гарантованого постачальника природного газу, грошові зобов`язання якого по сплаті послуг з транспортування природного газу виступили базою для таких нарахувань, але й фактичного здійснення оплати за такі послуги в спірний період, яка б відповідала встановленому алгоритму. При цьому, такі докази у відповідності до ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України повинні були бути надані Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву. Між тим, матеріали справи не містять таких доказів, рівно як і заяви Відповідача у їх відношенні в порядку ч.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», діючого в період нарахування суми задоволених судом позовних вимог, статус гарантованого постачальника (постачальника «останньої надії») визначається виключно Кабінетом Міністрів України, що встановлює вимоги про допустимість доказів у розумінні ст.77 Господарського процесуального кодексу України, якими і повинна була бути своєчасно підтверджена позиція Відповідача, покладена в основу апеляційної скарги.

39.3. Колегія апеляційного суду звертає увагу, що і відповідно до п.5.5 договору №/П40 від 28.09.2011р., який застосував Позивач в своїх розрахунках та із застосуванням якого погодився суд першої інстанції при визначені розміру належних до стягнення нарахувань, що і відповідно до п.5.6 договору, на застосування якого безпідставно посилається Відповідач, зазначено, що остаточний розрахунок за надані в розрахунковому місяці послуги здійснюється Замовником до 20-го числа місяця, наступного за звітним, у відповідності до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Беручи до уваги, що судом першої інстанції момент прострочення для розрахунку стягуваних нарахувань визначався саме з 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем (оплата послуг за яким виступала базою для розрахунку нарахувань), то не здійснення Відповідачем своєчасного розрахунку до 20-го числа такого місяця не залежно від застосування п.5.5 або п.5.6 договору обумовлює правомірність констатації факту прострочення Відповідачем зобов`язання.

До того ж, апеляційний суд зауважує, що контррозрахунку або інших доказів, які б спростовували арифметичну вірність розрахунку суду першої інстанції, зокрема, стосовно сум та періоду прострочення, Відповідачем ані протягом розгляду справи в суді першої інстанції, ані протягом апеляційного перегляду, надано та сформульовано до суду не було.

40. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

41. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.126, 129, 231, 269, 270, 273, 274-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2019р. (повний текст підписано 20.12.2019р.) у справі №922/3184/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 10.12.2019р. (повний текст підписано 20.12.2019р.) у справі №922/3184/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 02.03.2020р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 03.03.2020р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 03.03.2020р.