ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року Справа № 923/1045/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Бурдюг Т.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ Паллада" (м. Київ),

до відповідача-1: Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (м. Київ),

до відповідача-2: Генічеської державної нотаріальної контори (м. Генічеськ Херсонської області),

про визнання неправомірними та скасування реєстраційних записів.

за участю представників:

позивача - Подрез О.О.,адвокат,

відповідача-1 - Чаленко В.В., адвокат,

відповідача-2 - не прибув,

Позивач 03.12.2019 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить:

визнати неправомірним та скасувати в Державному реєстрі іпотек запис № 1493151, який зареєстровано 02.09.2011 році реєстратором Генічеська державна нотаріальна контора, про обтяження іпотекою нерухомого майна під назвою комплекс курортно-туристичних готелів загальною площею 3477,8 кв. метра, яке знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Берегова 8, на підставі договору застави від 27.04.2000 року, якого укладено між Державної дослідної експериментальної агрофірмою Асканія-Нова та Державним експортно-імпортним банком України (правонаступник АТ Державний експортно-імпортний банк України) та зареєстровано в реєстрі № 1-776;

визнати неправомірним та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 11572450, який зареєстровано 05.09.2011 році реєстратором Генічеська державна нотаріальна контора про обтяження заставою нерухомого майна під назвою комплекс курортно-туристичних готелів загальною площею 3477,8 кв. метра, яке знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Берегова 8, на підставі договору застави від 27.04.2000 року, якого укладено між Державної дослідної експериментальної агрофірмою Асканія- Нова та Державним експортно-імпортним банком України (правонаступник АТ Державний експортно-імпортний банк України) та зареєстровано в реєстрі № 1-776.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 04.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, на 24 грудня 2019 року об 11 годині 00 хвилин.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався протокольними ухвалами з 24.12.19 до 14 години 00 хвилин 28.01.20 та з 28.01.20 до 14 години 00 хвилин 13.02.20.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 28.01.20, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою у справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 13.02.20, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 27.02.20 о 10 годині 00 хвилин.

У судовому засіданні 276.02.20 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на те, що станом дату внесення оспорюваного запису у реєстри про наявність обтяжень та іпотеки (на 02.09.2011 року та на 05.09.2011 року) ДДЕА «Асканія Нова», та тим більше ТОВ «ТММ Паллада», не мали грошових зобов`язань перед АТ «Укрексімбанк», оскільки правовідносини іпотеки, які виникли на підставі договору застави від 27.04.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-776, припинилися у зв`язку із припиненням основного зобов`язання за Кредитним договором через ліквідацію Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Універсал-Юг» з 23 грудня 2010 року - з дати реєстрації припинення юридичної особи ТОВ фірма «Универсал-Юг». Як зазначає позивач, ухвалою господарського суду Херсонської області від 14.03.2005 року було затверджено звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута ТОВ фірма "Универсал-Юг", а боржника ліквідовано у зв`язку з банкрутством. Відповідно до цієї ухвали суду грошові вимоги усіх кредиторів, у тому числі вимоги ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до боржника ТОВ фірма "Универсал-Юг" визнано погашеними. Відповідно до довідки з ЄДР в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записом № 4 від 23.12.2010 р. проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ фірма "Универсал- Юг".

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві та запереченнях.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях посилається на те, що позивач ототожнює поняття «погашення вимог» з поняттям «припинення зобов`язань», які за своєю юридичної природою є різними. Підстави погашення вимог кредиторів було визначено спеціальним Законом - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а підстави припинення зобов`язань - Цивільним кодексом України. Тому, на думку відповідача-1, вимоги кредиторів вважаються погашеними лише як вимоги кредиторів до боржника у процедурі ведення справи про банкрутство. Однак, зазначена обставина не може пов`язуватись з припиненням зобов`язань взагалі, та з припиненням зобов`язань солідарних боржників зокрема. За положеннями ст. ст. 559, 609 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Представник відповідача-1 під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач-2, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвал суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку (ухвали суду про відкриття провадження у справі від 04.12.19 повернута підприємством поштового зв`язку з відміткою на довідці про причини повернення: за письмовою відмовою одержувача, аркуш справи 92), не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин, відповідач не надав.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

03.12.19 позов;

23.01.20 письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;

31.01.20 відповідь на відзив.

Відповідачем-1 під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

24.12.19 відзив;

19.02.20 заперечення.

Відповідачем-2 під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): не подавались.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши у судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2000 року між ВАТ Державний експортно-імпортний банк України, правонаступником якого, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань за № станом на 22.11.2019 року, є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі за текстом рішення Відповідач-1, АТ «Укрексімбанк», Банк) та Державною дослідно-експериментальною агрофірмою «Асканія-Нова» (надалі за текстом рішення - ДДЕА «Асканія-Нова», Іпотекодавець) був укладений Договір застави № 1-776 від 27.04.2000 року (надалі за текстом рішення Договір застави) на забезпечення вимог Банку, що випливають з Кредитної угоди № 01-VK від 10.04.2000 р. (надалі за текстом рішення Кредитний договір), укладеної між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Универсал-Юг» (надалі за текстом рішення ТОВ «Универсал-Юг», Позичальник).

За умовами пункту 1.2 Договору застави від 27 квітня 2000 року ДДЕА «Асканія-Нова» передала у заставу нерухоме майно - дитячий оздоровчий табір «Аіст», що знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Стрелкове, вул. Берегова, 8.

Господарським судом Херсонської області розглянута справа про банкрутство № 6/81-Б щодо боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Универсал-Юг". Постановою Господарського суду Херсонської області від 09.09.2004 р. вказаного боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.03.2005 року було затверджено звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута ТОВ фірма "Универсал-Юг", а боржника ліквідовано у зв`язку з банкрутством. Відповідно до вказаної ухвали суду грошові вимоги усіх кредиторів, у тому числі вимоги ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до боржника - ТОВ фірма "Универсал-Юг" визнано погашеними. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записом № 4 від 23.12.2010 р. проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ фірма "Универсал- Юг", що підтверджується відповідною довідкою.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ Паллада» (надалі за текстом рішення Позивач, ТОВ «ТММ Паллада») з 2009 року є власником нерухомого майна під назвою комплекс курортно-туристичних готелів загальною площею 3477,8 кв метра, яке знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Берегова, 8, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.12.2009 року (серія САС472958), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 24856831 від 21.12.2009 року (реєстраційний номер 29256982) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 170683111 від 18.06.2019року.

У червні місяці 2019 року Позивач дізнався про те, що у Державному реєстрі іпотек щодо вищезазначеного нерухомого майна ТОВ «ТММ Паллада» існує запис № 1493151 про обтяження у вигляді іпотеки, яке зареєстровано 02.09.2011 року реєстратором Генічеська державна нотаріальна контора на підставі договору застави № 1-776 від 27.04.2000 року. Іпотекодержателем за вказаним записом є ВАТ Укрексімбанк, а Іпотекодавцем - ДДЕА «Асканія-Нова». Вказані обставини підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 170683111 від 18.06.2019 року.

Крім того, Позивачу стало відомо, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаного вище нерухомого майна TOB «ТММ Паллада» міститься запис про заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 11572450, зареєстровано 05.09.2011 року реєстратором Генічеська державна нотаріальна контора (надалі за текстом рішення Відповідач-2), підставою для реєстрації якої, відповідно до даних реєстру, є Договір застави № 1-776 від 27.04.2000 року, а власником майна є Державна дослідно-експериментальна агрофірма «Асканія-Нова».

Відповідно до Листа Держнотархіву Херсонської області № 1361/01/18 від 12.08.2019 року (з копією обкладинки справи № 02-32 та копії листа ВАТ «Укрексімбанку» № 1661/02-32 від 06.09.11 року), Листа Держнотархіву Херсонської області № 1015/01/18 від 27.06.2019 року (з копією договору застави № 1-776 від 27.04.2000 року), Листа Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області від 30.08 2019 року за № 203-16, на нерухоме майно ТОВ «ТММ Паллада» 05 вересня 2011 року в Єдиному реєстрі обтяжень було накладено заборону за реєстраційним номером 11572450 на підставі заяви Банку про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, копії договору застави, укладеного між Відповідачем-1 та ДДЕА «Асканія-Нова», посвідченого 27 квітня 2000 року за № 1-776.

Листом № 07-вих. від 10.09.2019 року Позивач звертався до Відповідача-1 з вимогою усунути перешкоди в управлінням власним майном, однак Листом № 0690300/25597-19 від 21.10.2019року Відповідач-1 відмовив у задоволенні зазначеної вимоги.

Отже, як встановлено судом, оспорюванні реєстраційні записи здійснені 02.09.11 та 05.09.11, тобто після внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису № 4 від 23.12.2010 р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ фірма "Универсал-Юг", позичальника за Кредитною угодою № 01-VK від 10.04.2000 р. на забезпечення вимог Банку за якою був укладений Договір застави № 1-776 від 27.04.2000 року.

Виникнення та припинення зобов`язань за договором застави нерухомого майна регулюється нормами спеціального законодавства - Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України: «Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.»

Відповідно до ст. 609 ЦК України: «Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.»

Враховуючи, що нормами спеціального законодавства - Закону України "Про іпотеку" не передбачено виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи іншою юридичною особою, а припинення основного зобов`язання (за Кредитним договором), зокрема внаслідок ліквідації юридичної особи боржника (Позичальника) тягне за собою припинення іпотеки (застави нерухомого майна).

Судом приймаються до уваги аргументи Відповідача-1 про те, що підстави погашення вимог кредиторів було визначено спеціальним Законом - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який був чинним на час внесення оспорюваних записів, а підстави припинення зобов`язань, зокрема кредитних, - Цивільним кодексом України, тому вимоги кредиторів, у розумінні п. 4 резолютивної частини ухвали господарського суду Херсонської області від 14.03.2005 № 6/81-Б, вважаються погашеними лише як вимоги кредиторів до боржника у процедурі ведення справи про банкрутство.

Разом з тим, 23.12.2010 проведено державну реєстрацію припинення (ліквідації) Позичальника у зв`язку з банкрутством і, починаючи з вказаної дати, зобов`язання Позичальника за Кредитною угодою № 01-VK від 10.04.2000 р. (основне зобов`язання) є припиненим відповідно до вимог ст. 609 ЦК України. Одночасно припинилось і зобов`язання Іпотекодавця за Договором застави № 1-776 від 27.04.2000 року відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, оспорюванні реєстраційні записи здійснені 02.09.11 та 05.09.11 безпідставно за відсутності відповідного зобов`язання Іпотекодавця за Договором застави № 1-776 від 27.04.2000 року.

Судом не приймаються до уваги посилання Відповідача-1 на загальні положення ч. 5 ст. 543 та 609 ЦК України, за змістом яких законом або іншими нормативно-правовими актами можливе покладання виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи на іншу юридичну особу, оскільки у спірних правовідносинах у даній справі мають застосовуватись положення спеціального законодавства ст. 17 Закону України «Про іпотеку» за якими іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання (ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

Висновки Верховного суду України, викладені у справах № 6-129цс12 (щодо правовідносин поруки, якою забезпечуються зобов`язання померлої фізичної особи) та № 6-2013цс16 (щодо правовідносин іпотеки, якою забезпечуються зобов`язання юридичної особи, ліквідованої (припиненої) після звернення рішенням суду стягнення на предмет іпотеки до ліквідації зазначеної юридичної особи), на які Відповідач-1 посилається у відзиві на позовну заяву та запереченнях, не спростовують викладені вище обставини, оскільки Відповідачем-1 не представлено суду доказів звернення стягнення рішенням суду на предмет іпотеки за договором застави № 1-776 від 27.04.2000 року, укладеним між Банком та ДДЕА «Асканія-Нова», до ліквідації (припинення) ТОВ «Универсал-Юг».

За вказаних обставин, аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені відповідачем-1, щодо відсутності підстав для задоволення позову, не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 111 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 59 Господарського кодексу України юридична особа (суб`єкт господарювання) є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам-правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності зі статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 609 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Аналогічне положення закріплено у ч. 3 ст. 205 Господарського кодексу України, якою встановлено, що господарське зобов`язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб`єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов`язанням.

Відповідно до статті 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналогічне положення міститься й у статті 611 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 3, 19 Закону України «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

В силу положень ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Під ліквідацією Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розуміє припинення діяльності суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Враховуючи особливості ліквідації юридичної особи внаслідок її банкрутства, зважаючи на положення ч. 2 ст. 14, ч. 5, 6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги заявлені до боржника за зобов`язаннями останнього, у випадку не задоволення їх у процесі банкрутства цього боржника, вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Відповідно до п. 7 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону що діяла з 04.07.2012 року, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов`язаний подати протягом п`яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів (п. 9 статті 16 в редакції Закону що діяла з 04.07.2012 року).

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши у судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачами, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати покладаються на відповідачів у рівних частинах.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірним та скасувати в Державному реєстрі іпотек запис № 1493151, який зареєстровано 02.09.2011 року реєстратором Генічеської державної нотаріальної контори, про обтяження іпотекою нерухомого майна під назвою комплекс курортно-туристичних готелів загальною площею 3477,8 кв. метра, яке знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Берегова 8, на підставі договору застави від 27.04.2000 року, укладеного між Державною дослідно експериментальною агрофірмою «Асканія-Нова» та Державним експортно-імпортним банком України (правонаступник АТ «Державний експортно-імпортний банк України») та зареєстровано в реєстрі за № 1 -776.

3. Визнати неправомірним та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 11572450, який зареєстровано 05.09.2011 року реєстратором Генічеської державної нотаріальної контори, про обтяження заставою нерухомого майна під назвою комплекс курортно-туристичних готелів загальною площею 3477,8 кв. метра, яке знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, вул. Берегова 8, на підставі договору застави від 27.04.2000 року, укладеного між Державною дослідно експериментальною агрофірмою «Асканія-Нова» та Державним експортно-імпортним банком України (правонаступник АТ «Державний експортно-імпортний банк України») та зареєстровано в реєстрі за № 1-776.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (адреса місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 00032112) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ Паллада" (адреса місцезнаходження: 03148, місто Київ, вулиця Петра Чаадаева, будинок 2-Б, Поштова адреса: 03179, місто Київ, вулиця Верховинна, будинок 91 квартира 63; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 35506948) 2102грн.00коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Генічеської державної нотаріальної контори (адреса місцезнаходження: 75500, Херсонська область, Генічеський район, місто Генічеськ, вулиця Центральна, будинок 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 35248385) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ Паллада" (адреса місцезнаходження: 03148, місто Київ, вулиця Петра Чаадаева, будинок 2-Б, Поштова адреса: 03179, місто Київ, вулиця Верховинна, будинок 91 квартира 63; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 35506948) 2102грн.00коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Повернути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ Паллада" (адреса місцезнаходження: 03148, місто Київ, вулиця Петра Чаадаева, будинок 2-Б, Поштова адреса: 03179, місто Київ, вулиця Верховинна, будинок 91 квартира 63; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 35506948) 3480грн. 00коп. судового збору, зайво сплаченого при поданні позову відповідно до банківської квитанції № 3 від 29.11.19, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, після звернення позивача з відповідним клопотанням.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 04 березня 2020 р.

Суддя Ю.В. Гридасов