ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06.03.2020 Справа № 908/595/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» № 507 від 26.02.2020 (вх. № 667/08-07/20 від 03.03.2020) про видачу судового наказу

Стягувач: Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11; )

Боржники: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 490/8 від 03.10.2003 у розмірі 6 457,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

03.03.2020 до Господарського суду Запорізької області від Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» надійшла заява № 507 від 26.02.2020 (вх. № 667/08-07/20 від 03.03.2020) про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 490/8 від 03.10.2003 у розмірі 6 457,40 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020, вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.

Розглянувши заяву Концерну "Міські теплові мережі" про видачу судового наказу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, включає в себе обов`язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. Таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження у справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов`язку, не відповідатиме статті 6 Конвенції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Частиною 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу передбачено, що заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Під час вирішення питань стосовно видачі судового наказу по справі № 908/595/20 судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 05.03.2020 у ЄДР міститься запис про те, що ОСОБА_1 зареєстрована 15.09.2000 в якості фізичної особи-підприємця за адресою: АДРЕСА_1 . Також ЄДР містить запис від 28.01.2019, № запису: 2100604, стан суб`єкта: припинено.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що станом на дату звернення Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» до суду із заявою № 507 від 26.02.2020 про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 6 457,40 грн. - 03.03.2020 - боржник у справі ОСОБА_1 втратила статус фізичної особи-підприємця.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Також судом досліджено та встановлено, що правонаступництво Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутнє.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд відмовляє Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» у видачі судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 490/8 від 03.10.2003 у розмірі 6 457,40 грн.,

Крім цього суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ст. 151 ГПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч. 1). У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2).

Враховуючи вищевикладене, сплачений заявником судовий збір у розмірі 210,20 грн. за подання заяви про видачу судового наказу не підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст. 147, п. 4 ч. 1 ст. 152, п. 6 ч. 1 ст. 175, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» у видачі судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 490/8 від 03.10.2003 у розмірі 6 457,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 06.03.2020 та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя К.В. Проскуряков