ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 справа № 914/13/20

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали

позовної заяви: Моторного (транспортного) страхового бюро України, м. Київ

до відповідача: Міського комунального підприємства «Житловик», м. Мостиська Львівська область

про: стягнення 12 972,47 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Міського комунального підприємства «Житловик» про стягнення 11 672,47 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 300, 00 грн. послуг по врегулюванню справи.

Ухвалою від 09.01.2020р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано строк для подання відзиву та доказів по справі.

Станом на 18.02.2020р. від відповідача відзиву та будь-яких клопотань чи заяв по справі не поступало. Позивач із заявами та клопотаннями до суду також не звертався.

Ухвалою суду від 18.02.2020р. розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження було призначено на 03.03.2020р.

В судове засідання 03.03.2020р. сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суд не повідомили.

Натомість, суд звертає увагу на те, що від позивача та відповідача повернулися повідомлення про вручення їм ухвал суду від 09.01.2020р. та 18.02.2020р. Зокрема, відповідач отримав повідомлення про виклик в судове засідання 25.02.2020р., а позивач 26.02.2020р.

У зв`язку з тим, що сторони були належним чином повідомленні про розгляд справи, однак не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні, враховуючи, що неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи та докази, суд встановив наступне:

22.07.2017р. в м. Мостиська Львівської області по вул. Перемишльська, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля ГАЗ-53, з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 та автомобіля Фольксваген з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті зазначеної ДТП пошкодження отримав автомобіль Фольксваген.

Відповідно до Звіту №1796/17 від 29.08.2017р., складеного оцінювачем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Фольксваген, становить 11 672,47 грн.

Згідно постанови Мостиського районного суду Львівської області від 10.08.2017р. у справі №448/915/17, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, постановою суду було встановлено, що гр. ОСОБА_1 був працівником МКП «Житловик» (відповідача по справі).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Фольксваген була застрахована відповідно до Полісу №АМ/136801 терміном дії з 17.05.2017р. по 16.05.2018р.

В той же час, на момент вчинення ДТП гр. ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з наведеним, потерпіла особа, з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України. (далі МТСБУ).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 11 672,47 грн., а також оплатило послуги по врегулюванню справи на суму 1 300,00 грн.

З огляду на наведене, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про відшкодування в порядку регресу відповідачем (роботодавцем винної особи) витрат в розмірі 12 972,47 грн., пов`язаних виплатою на користь потерпілому в ДТП.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди.

Відповідно до положень частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України … постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою Мостиського районного суду Львівської області від 10.08.2017 у справі № 448/915/17 встановлено протиправну поведінку ОСОБА_1 та визнано його винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Внаслідок такої протиправної поведінки гр. ОСОБА_1 було завдано шкоду володільцю транспортного засобу Святому І.П. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Мостиського районного суду Львівської області від 10.08.2017 у справі № 448/915/17, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

Отже, суд встановив підстави для деліктної відповідальності ОСОБА_1 за завдання шкоди володільцю транспортного засобу Фольксваген внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа, відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Зважаючи на зазначене, оскільки ОСОБА_1 станом на час дорожньо-транспортної пригоди був працівником МКП «Житловик, відшкодування майнової шкоди, завданої володільцю автомобіля Фольксваген внаслідок дорожньо-транспортної пригоди покладається на МКП «Житловик» (відповідача).

Підпунктом "а" пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Підпунтком 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Розмір страхового відшкодування в розмірі 11 672,47 грн. та факт її оплати позивачем водію Фольксваген підтверджується матеріалами справи, а саме платіжним дорученням №1262702 від 18.12.2017р. За вказаних обставин вимоги позивача про стягнення 11 672,47 грн. суми страхового відшкодування є обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Водночас, вимоги щодо стягнення 1 300,00 грн., оплачених позивачем за послуги з врегулювання справи, є безпідставними.

Дійсно, положеннями пункту 40.3 статті 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Однак згідно з приписами частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічне правило міститься і в пунктах 22.1. та 22.2 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, оскільки виплачена позивачем сума за послуги з врегулювання не входить до складу виплаченого відшкодування шкоди, тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі стягнення з відповідача 11 672,47 грн.

Судовий збір, сплачений при поданні позову, в силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача в сумі 1 728, 49 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (МСТБУ) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства «Житловик» (81300, Львівська область, вул. Грушевського, 6, ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МСТБУ) (02002, м. Київ, вул. Русанівський бульвар, 8, ) 11 672,47 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 728,49,00 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1 300,00 грн. послуг по врегулюванню справи відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.03.2020р.

Суддя Юркевич М. В.