РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2020 року м. Чернігівсправа № 911/3196/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження у відкритому засіданні розглянуто справу

за позовом: Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»,

юридична адреса: вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011;

адреса для листування: вул. Ушакова, буд. 53, м. Херсон, 73003;

до відповідача 1: Фермерського господарства «Добро»,

вул. Безубівська, буд. 64, с. Красляни, Прилуцький район, Чернігівська область, 17552;

до відповідача 2: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ;

предмет спору: про стягнення 228938,26грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув.

У судовому засіданні 02.03.2020, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

16.01.2020, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла ухвала Господарського суду Київської області від 26.12.2019 у справі №911/3196/19, що набула законної сили, якою постановлено передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Чернігівської області позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Фермерського господарства «Добро» та ОСОБА_1 про дострокове солідарне стягнення 228938,26грн.

Заявлений позов обґрунтовано порушенням відповідачем 1 - Фермерським господарством «Добро» умов договору №015/27822/364387 від 07.08.2017 про надання овердрафту, виконання якого забезпечено порукою за договором поруки №12/27822/364387, укладеним між позивачем та відповідачем 2 - ОСОБА_1 .

16.01.2020, за наслідками автоматизованого розподілу, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) з урахуванням п.9 рішення зборів суддів Господарського суду Чернігівської області від 21.06.2018, справу №911/3196/19 розподілено судді Романенко А.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.01.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви №114/5-173014 від 18.12.2019, відкрито провадження у справі №911/3196/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.02.2020, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору, зокрема відповідачам 1 та 2 15-ти денний строк з дня вручення ухвали, але не пізніше 17.02.2020 для подачі відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що з урахуванням приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачі 1 та 2 проти заявленого позову не заперечили, правом на подачу відзиву на позов у порядку статей 165, 178 ГПК України не скористались, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслали.

Сторони у підготовче судове засідання 19.02.2020 не прибули, повноважних представників не направили, причини неявки не пояснили; про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №№306, 292, 276.

До початку підготовчого засідання позивачем подано до суду письмову заяву від 03.02.2020 вих.№114/5-176920 про розгляд справи за відсутності його повноважного представника за наявними матеріалами справи. Враховуючи, що неприбуття повноважного представника позивача у судове засідання не перешкоджає вирішенню наявного спору по суті, судом задоволеного його клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

За результатами підготовчого засідання, судом, у відповідності до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.03.2020, про що сторони повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України.

02.03.2020, відповідачі 1 та 2 повторно до суду не прибули, повноважних представників не направили без пояснення причин; про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №№161, 153.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 частини 3 статті 202 ГПК України).

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи при розгляді справи, з огляду на зміст статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язку добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain від 07.07.1989).

За приписами статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак явку повноважних представників до суду не забезпечили без пояснення причин, правом на подання до суду відзиву на позов у встановлений строк не скористались, з огляду на зміст частини 9 статті 165, частини 2 статті 178, частини 1 статті 202 ГПК України суд вважає, що неприбуття відповідачів 1 та 2 у судові засідання 19.02.2020 та 02.03.2020, неподання ними відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.08.2017, між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі Кредитор за Договором) та Фермерським господарством «Добро» (надалі Позичальник за Договором) укладено договір про надання овердрафту №015/27822/364387 (надалі Кредитний Договір).

У відповідності до абз. 7 п. 1.3. Статуту Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (погодженого Національним банком України 23.05.2018, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Райффайзен Банк Аваль» №Зб-58 від 27.04.2018) прийнято рішення про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», та відповідно належним позивачем у даній справі.

Виходячи з умов п.1.1.-1.4., 1.6., 1.7., 1.9., 2.3.-2.5. Кредитного Договору, Кредитор зобов`язався надати Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах Поточного ліміту.

Під «Овердрафтом» сторони розуміють форму кредитування Позичальника шляхом здійснення платежів (переказів) з Поточного рахунку в межах Поточного ліміту в разі відсутності (недостатності) грошових коштів на Поточному рахунку, внаслідок чого на поточному рахунку виникає дебетове сальдо.

Поточний рахунок Позичальника №5, відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», код банку 380805, до якого встановлено Овердрафт.

Позичальник зобов`язався використати Овердрафт за цільовим призначенням вказаним у п.1.9. Договору з дотриманням вимог законодавства України, погасити Овердрафт/кредитну заборгованість, сплатити проценти за користування Овердрафтом/кредитною заборгованістю та комісії, а також виконати інші зобов`язання передбачені Договором у строки, передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту.

Датою закінчення Строку Овердрафту є 07.08.2020 або інший день (календарна дата) до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити повне погашення заборгованості за Договором (погашення Овердрафту/кредитної заборгованості, сплати процентів за користування Овердрафтом/кредитною заборгованістю, комісій, пені, неустойки та інших передбачених Договором платежів у т.ч. відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов цього Договору та/або умов Договорів забезпечення).

Максимальний ліміт за Кредитним Договором складає 600000,00грн у межах якого встановлюється Поточний ліміт. На дату укладення Кредитного Договору Поточний ліміт складає 200000,00грн.

Зазначений в Договорі Поточний ліміт діє до останнього дня третього календарного місяця від дати укладення Договору. Починаючи з першого дня четвертого календарного місяця від дати укладення Договору, щомісяця, з урахуванням вимог п.1.4. Договору, встановлюється Поточний ліміт, який діє включно до останнього календарного місяця на який його було встановлено (якщо інше не передбачено п.2.5. Договору), а в останній календарний місяць користування Овердрафтом строк дії Поточного ліміту закінчується в дату закінчення Строку Овердрафту. Кредитор письмово повідомляє Позичальника про встановлений Поточний ліміт шляхом відправлення письмового повідомлення рекомендованим листом.

Сторони погодили, що максимально дозволений строк безперервного дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника становить 90 календарних днів, але не більше дати закінчення строку Овердрафту.

З моменту виникнення Дебетового сальдо на Поточному рахунку, Кредитор вважається таким, що надав Позичальнику Овердрафт. Дебетове сальдо зафіксоване на Поточному рахунку на кінець кожного календарного дня, або сума кредитної заборгованості є заборгованість Позичальника за Овердрафтом.

Цільовим використанням Овердрафту за Договором є поповнення обігових коштів, фінансування ведення фінансово-господарської діяльності та поточних та/або непередбачуваних витрат Позичальника.

За умовами п.4.1.-4.4. Кредитного Договору проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 19% річних. З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених у пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) Договору, проценти за користування Кредитного заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних.

Нарахування процентів за користування Овердрафтом/кредитною заборгованістю здійснюється, виходячи з зазначених у Договорі розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості.

При розрахунку процентів враховується день виникнення Безперервного дебетового сальдо/ кредитної заборгованості та не враховується останній день наявності Безперервного дебетового сальдо/кредитної заборгованості.

Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування Овердрафтом/кредитною заборгованістю щомісяця в Дату сплати процентів та остаточно при погашенні Овердрафту/ кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого пунктом 4.9. Договору, та з врахуванням наступних періодів:

- у першому календарному місяці користування Овердрафтом/кредитною заборгованістю за період з дня надання Овердрафту/виникнення Кредитної заборгованості по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів;

- у наступних календарних місяцях за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів;

- в останній календарний місяць за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/ кредитної заборгованості.

Під «Датою сплати процентів» сторони розуміють календарний день кожного місяця, що зазначається в Договорі та відповідає даті відкриття Поточного рахунку, а саме 18 число, а в останній місяць користування Овердрафтом/ кредитною заборгованістю Дата закінчення Строку Овердрафту/останній день користування кредитною заборгованістю (07.08.2020).

Пунктом 5.1. Кредитного Договору сторони погодили, що протягом строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше.

Якщо останній календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо не є банківським днем, то для погашення такого Дебетового сальдо Позичальник має забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку на кінець останнього банківського дня, що передує останньому календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо.

Під «Максимальним строком Безперервного дебетового сальдо» сторони розуміють максимально дозволений строк Безперервного дебетового сальдо на Поточному рахунку, тривалість 90 календарних днів, але не більше Дати закінчення строку Овердрафту.

Погашення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на Поточний рахунок Позичальника. Повним погашення Овердрафту вважається відсутність на Поточному рахунку Дебетового сальдо на кінець банківського дня (п.5.2. Кредитного Договору).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частин 2, 3 цієї статті кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За частиною 1 даної статті до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Предметом позову в даній справі є дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у частині тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, обумовлених кредитним договором.

Тобто, до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить факт порушення відповідачем договірних зобов`язань за кредитним договором; наявність у позивача права достроково вимагати повернення кредиту; забезпечення виконання зобов`язань за кредитним порукою.

За змістом укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались кредитні правовідносини, врегульовані § 1 Позика та § 2 Кредит Глави 71 ЦК України.

В силу положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору №015/27822/364387 від 07.08.2017 позивач відкрив відповідачу 1 - ФГ «Добро» поточний рахунок № НОМЕР_1 , до якого встановив Овердрафт з поточним лімітом у розмірі 200000,00грн, про що зокрема свідчать банківські виписки по рахунку Позичальника за період з 07.08.2017 по 18.05.2019.

19.05.2019, заборгованість Позичальника за Овердрафтом (кредитний договір №015/27822/364387) у розмірі 199533,09грн з поточного рахунку 5 перенесено Банком як прострочену на рахунок № НОМЕР_2 , у зв`язку з недотриманням Позичальником умов п.5.1. Кредитного Договору, зокрема порушення строків погашення Овердрафту (перевищення Позичальником наявності Максимального строку Безперервного дебетового сальдо на поточному рахунку) та сплати відсотків за користування кредитом, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахунках Позичальника.

Наведені обставини відповідачами 1 та 2 не заперечуються.

До обставин Дефолту за Кредитним Договором сторони відносять обставини невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором та/або Договорами забезпечення, а також інші обставини, які на думку Кредитора свідчать про те, що зобов`язання Позичальника за Договором не будуть виконані, а також інші обставини, визначені розділом 8 Договору як обставини Дефолту.

За п. 8.1. Кредитного Договору в разі настання обставин Дефолту Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів:

- скасувати Максимальний та Поточний ліміт або встановити розмір всіх або окремих лімітів у розмірі фактичної заборгованості Позичальника;

- вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості;

- вимагати надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань Позичальника за Договором.

Відповідно до п.8.2. Кредитного Договору, Кредитор має право скористатись правами, зазначеними в п.8.1. Договору та пред`явити Позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема у разі порушення Позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором.

Порушення строків погашення Овердрафту віднесено Кредитором до обставин Дефолту за Кредитним Договором.

Додатково у п.8.3. Кредитного Договору, сторони встановили наступний порядок дострокового погашення Овердрафту, а саме: максимальний та поточний ліміти скасовуються, а дата закінчення строку Овердрафту є такою, що настала, у разі зокрема перевищення Позичальником наявності Максимального строку Безперервного дебетованого сальдо; порушення строків сплати процентів за користування Овердрафтом.

За п.8.4. Кредитного Договору, якщо Кредитор вирішив скористатись правами, визначеними у підпунктах 8.1.1. та/або 8.1.2. п.8.1. Договору з підстав зазначених у п.8.2. Договору, він повідомляє про це Позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання Кредитора є припиненими, а максимальний та поточний ліміти скасованими або встановленими у розмірі фактичної заборгованості Позичальника з дати, що зазначена на квитанції, яка надається Кредитору відділенням зв`язку при відправлені повідомлення.

Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні Кредитора і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше 30-го календарного дня, з дня направлення Кредитором Позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомлені не зазначений менший строк).

У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги Кредитор має право звернути стягнення за Договором забезпечення, пред`явити вимогу Позичальнику/Поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за Договором, які не суперечать законодавству України.

За частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

18.07.2019, у відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України, керуючись умовами підпункту 8.1.2. пункту 8.2. Кредитного Договору, Кредитор направив Позичальнику письмову вимогу від 16.07.2019 №114/5-159-108 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №015/27822/364387. Вимагав протягом не більше ніж 30 календарних днів з дати цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом із сплатою процентів та пені відповідно до Кредитного Договору, зокрема заборгованість по Кредиту в сумі 199533,09грн.

Беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджується порушення Позичальником умов Кредитного Договору, зокрема в частині своєчасного погашення Овердрафту, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимогу до відповідача 1 про дострокове повернення Овердрафту в сумі 199533,09грн.

Позивачем у межах даного спору також заявлено до стягнення 29405,17грн відсотків за користування Овердрафтом у період з 18.05.2019 по 30.09.2019, за фіксованою ставкою 19% за 18.05.2019 та за фіксованою ставкою 40% починаючи з 19.05.2019, тобто з моменту скасування Максимального та Поточного лімітів за Кредитним Договором, що узгоджується з умовами п.4.1. Кредитного Договору.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з умовами Кредитного Договору за наявності прострочення виконання грошових зобов`язань в обумовлений сторонами строк Кредитор використав право вимагати дострокове повернення всієї суми кредиту, що залишилась не сплаченою (199533,09грн), а також належних йому процентів за користування кредитом у відповідності до статті 1048 ЦК України шляхом пред`явлення до Позичальника в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України письмової вимоги №114/5-159 108 від 16.07.2019 (направлена 18.07.2019 за адресою відповідача 1).

Такими діями Кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку кредитування, періодичності платежів та порядку сплати процентів, встановивши строк повернення кредиту (з усіма платежами, в тому числі відсотками за кредитом) у 30 календарних днів, з дати складання вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (№114/5-159 108 від 16.07.2019).

За статтею 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

З наведеного слідує, що правомірною є вимога про сплату процентів від суми позики до дня, встановленого Кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту. Після спливу встановленого Кредитором строку на дострокове повернення суми позики, строк виконання грошових зобов`язань Позичальника щодо повернення всієї суми позики та відповідно сплати належних Кредитору процентів за користування кредитом є таким, що настав, при цьому, за умови прострочення Позичальником грошових зобов`язань перед Кредитором, застосуванню підлягають саме приписи частини 2 статті 625 ЦК України.

Виходячи зі змісту письмової вимоги Кредитора до Позичальника про дострокове повернення кредиту, пред`явленої останньому відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, строк кредитування змінився зі спливом тридцяти календарних днів з дати цієї вимоги, тобто строк повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами є таким, що настав з 16.08.2019.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється в разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. У такому разі положення абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, за якими проценти виплачуються щомісяця до повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку кредитування.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, що є обов`язковими для врахування в силу приписів частини 4 статті 236 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц навела висновок про те, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.

У постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 Велика Палати Верховного Суду зазначила про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосована сторонами в межах погодженого строку кредитування. Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що починаючи з 16.08.2019, тобто після спливу строку, визначеного у вимозі Кредитора до Позичальника про дострокове повернення кредиту, право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом припинилось, а тому вимога про стягнення відсотків за користування кредитом підлягає задоволенню в період з 18.05.2019 по 15.08.2019.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, за відсутності мотивованих заперечень зі сторони відповідачів 1 та 2, беручи до уваги доведення на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 ГПК України порушення відповідачем 1 грошових зобов`язань за договором №015/27822/364387 від 07.08.2017, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 1 простроченої заборгованості за кредитом в сумі 199533,09грн та в частині стягнення прострочених відсотків за користування кредитом в сумі 19565,18грн за період з 18.05.2019 по 15.08.2019.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися в тому числі порукою.

За договором поруки відповідно до статті 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З наведеного слідує, що порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Матеріалами справ підтверджується, що 07.08.2017 між Кредитором (позивачем у справі) та ОСОБА_1 (відповідачем 2 у справі, Поручителем за Договором) укладено договір поруки №12/27822/364387, за п.1.1. якого Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником (відповідачем 1 у справі) за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов договору про надання овердрафту №015/27822/364387 від 07.08.2017, за умовами якого Позичальник зобов`язаний: повернути кредит в розмірі 600000,00грн в порядку передбаченому Кредитним Договором, не пізніше 07.08.2020, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного Договору (п.1.1.1); сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 19% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного Договору, у тому числі на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цього Договору (п.1.1.2.); сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним Договором (п.1.1.3.); сплатити пені, штрафи, передбачені Кредитним Договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов`язані з належним виконанням Позичальником умов Кредитного Договору (п.1.1.4.).

У пункті 1.2. Договору Поруки сторони погодили, що Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж розмірі, що і Позичальник, в порядку та строки визначені Кредитним Договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань.

Виходячи з умов п.2.1. Договору Поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечувальних зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечувальних зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним Договором, Кредитор набуває право вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.

Поручитель зобов`язався здійснити виконання порушених Забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора є єдиним достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у вимозі (п.2.2. Договору Поруки).

Кредитор одночасно з направленням Позичальнику письмової вимоги №114/5-159 108 від 16.07.2019 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №015/27822/364387, звернувся до Поручителя з аналогічною за змістом вимогою №114/5-159 109 від 16.07.2019 (направлена за адресою Поручителя 19.07.2019).

Відповідач 2 вимог Кредитора щодо дострокового погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав, що ним не заперечується.

За приписами частин 1 та 2 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, виходячи з приписів частини 1 статті 543 ЦК України суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся з вимогою виконати зобов`язання за кредитним договором до обох солідарних боржників (відповідачів 1 та 2 у справі).

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем 1, як боржником за основним зобов`язанням договором про надання овердрафту №015/27822/364387 від 07.08.2017, зобов`язань по достроковому поверненню кредиту в сумі 199533,09грн та сплати відсотків за користування кредитом в сумі 19565,18грн за період з 18.05.2019 по 15.08.2019, тому в силу п.2.1. Договору Поруки відповідач 2 відповідає перед Кредитором у тому ж розмірі, що і Позичальник.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов до відповідача 2 підлягає задоволенню в частині дострокового стягнення заборгованості за кредитом у сумі 199533,09грн та в частині стягнення прострочених відсотків за користування кредитом у сумі 19565,18грн за період з 18.05.2019 по 15.08.2019.

При ухвалені рішення у справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У відповідності до статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Беручи до уваги, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3286,40грн мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідачів 1 та 2.

Керуючись статтями 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) до Фермерського господарства «Добро» (17552, Чернігівська область, Прилуцький район, с. Красляни, вул. Безубівська, 64, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про солідарне стягнення 228938,26грн задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Добро» (17552, Чернігівська область, Прилуцький район, с. Красляни, вул. Безубівська, 64, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) 199533,09грн заборгованості по кредиту, 19565,18грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 3286,40грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 04.03.2020.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко