ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3438/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області (68600, м. Ізмаїл, вул. Дмитрівська, 63) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01601, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, )

до Фермерського господарства Алір (68650, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, с. Кирнички, вул. Котовського, буд. 1, корп. А, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фермерське господарство Лірік-Ізмаїл (68650, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, с. Кирнички, вул. Леніна, буд. 41, )

про звернення стягнення на заставне майно за Договором застави від 04.02.2011

Представники:

Прокурор не з`явився;

Від позивача Афанасьєв М.Г. (керівник);

Від відповідача не з`явився;

Від третьої особи не з`явився.

Суть спору:

Керівник Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області звернувся в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (далі - Позивач) до Господарського суду Одеської області із позовом до Фермерського господарства Алір (далі - Відповідач) в якому просить суд:

- в рахунок погашення заборгованості Фермерського господарства Лірік-Ізмаїл перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств за Договором № 12 від 23.12.2010 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству у сумі 100 000,00 грн. звернути стягнення на майно (сільськогосподарську техніку Оприскувач ОП-3000, 2007 року випуску, з установкою штанги ЕКО 24 м та системи комп`ютерного контролю BRAVO-110) за договором застави від 04.02.2011, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Ляпустіною Т.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 367, шляхом його реалізації на прилюдних торгах в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Ухвалою суду від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фермерське господарство «Лірік-Ізмаїл» та призначено підготовче засідання на 23.12.2019.

Протокольною ухвалою від 23.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 20.01.2020.

Протокольною ухвалою від 20.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.02.2020.

Протокольною ухвалою від 10.02.2020 відкладено судове засідання на 02.03.2020.

Прокурор не забезпечив явку в судове засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить власний підпис прокурора на розписці суду про відкладення судового засідання від 10.02.2020 /а.с. 137/.

27.02.2020 на адресу суду надійшла заява прокурора (вх. № 5153/20 від 27.02.2020) в якій повідомлено суд, про те, що у зв`язку з перебуванням у відрядженні у період з 01 по 04 березня та неможливістю прибуття іншого представника просить відкласти розгляд справи № 916/3438/19. У разі неможливості відкладення справи, просить врахувати, що позовні вимоги прокуратурою підтримуються у повному обсязі /а.с. 144/.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Позовні вимоги із посиланням на частину першу статті 131-1 Конституції України, статті 526, 572, 589, 590,610, 611, 627, 759, 760, 761, 762, 763, 1046, 1049 Цивільного кодексу України, статті 230, 231, 232 Господарського кодексу України, статтю 23 Закону України «Про прокуратуру», статті 19, 20 Закону України «Про заставу», статтю 10 Закону України «Про фермерське господарство», статтю 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обґрунтовані тим, що станом на 06.06.2019 не виконано рішення Господарського суду Одеської області від 27.02.2017 у справі № 916/3284/16, відповідно до якого задоволено позов Ізмаїльської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про стягнення з Фермерського господарства Лірік-Ізмаїл заборгованості в сумі 100 000,00 грн., майновим поручителем якого є Фермерське господарство Алір.

Відповідач не забезпечив яку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 19.02.2020 № 8079/20 (а.с. 141). Відзиву на позовну заяву не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фермерське господарство «Лірік-Ізмаїл» не забезпечило явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлено належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 19.02.2020 № 8081/20 (а.с. 142). Пояснень від третьої особи до суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.02.2017 ухваленим у справі № 916/3284/16 встановлено, що 23.12.2010 Одеським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (позивач) та Фермерським господарством "ЛІРІК-ІЗМАЇЛ" (відповідач, ФГ "ЛІРІК-ІЗМАЇЛ") укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №12 (далі договір) за яким позивач зобов`язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ФГ "ЛІРІК-ІЗМАЇЛ" в сумі 100 000,00 гривень, а ФГ "ЛІРІК-ІЗМАЇЛ" зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений договором строк.

Згідно із пунктом 3.2.1 договору, фінансова підтримка надається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу зазначену у договорі суму фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі.

Відповідно до пункту 3.4.2 договору визначено, що ФГ "ЛІРІК-ІЗМАЇЛ" зобов`язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Укрдержфонду підтримки фермерських господарств (Одеському відділенню) згідно з встановленим графіком: до 1 грудня 2013 року 10 000 гривень, до 1 грудня 2014 року 10 000 гривень та до 1 грудня 2015 року 80 000 гривень.

Договір про надання фінансової підтримки (допомоги) набуває чинності з дати його укладання та діє до часу повного погашення фермерським господарством заборгованості (фінансової підтримки, пені) (п.4.1. договору).

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу фінансову підтримку у сумі 100 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 24 грудня 2010 року.

Відповідач в порушення умов п. 3.4.2 договору не повернув позивачу фінансову підтримку у сумі 100 000,00 гривень.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.02.2017 у справі № 916/3284/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фермерського господарства "ЛІРІК-ІЗМАЇЛ" на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 100 000,00 грн. Стягнуто з Фермерського господарства "ЛІРІК-ІЗМАЇЛ" на користь Прокуратури Одеської області 1500,00 грн.

На виконання вказаного рішення судом 14.03.2017 видано відповідні накази.

Відповідно до постанови державного виконавця від 24.04.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що з виходом за вказаною у виконавчому документі адресою, майно яке належить боржнику (ФГ «Лірік-Ізмаїл») та на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу відсутнє.

Судом встановлено, що 04.02.2011 між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та Фермерським господарством «Алір» укладено Договір застави.

Відповідно до пункту 1.1 Договору застави від 04.02.2011 цей договір забезпечує виконання заставодавцем (ФГ «Алір») зобов`язань, що випливають з укладеного боржником (ФГ «Лірік-Ізмаїл») з заставодержателем (Український державний фонд підтримки фермерських господарств) договору надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 12 від 23.12.2010 та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, за умовами якого боржник зобов`язався повернути заставодержателю фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі відповідно до графіка в розмірі 100 000,00 грн. для провадження виробничої діяльності з кінцевим терміном повернення до 01.12.2015 сплачувати за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) фермерського господарства пені (згідно умов договору), суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу, а також інші витрати на здійснення передбаченої заставою вимоги. Предметом застави за цим договором є: сільськогосподарська техніка, оприскувач ОП-3000, 2007 року випуску, з установкою штанги ЕКО 24 м та системи комп`ютерного контролю BRAVO-110. Предмет застави належить заставодавцю на підставі: накладної № 1 від 05.03.2009; предмет застави сторони за домовленістю оцінюють в 108 759,00 грн.; предмет застави буде знаходитись на строк дії договору за адресою: Одеська область, Ізмаїльський р-н, с. Кирнички, вул. Котовського, буд. 1-А.

Згідно із пунктами 4.2, 5.1, 5.3 Договору застави від 04.02.2011 право застави припиняється виконанням заставодавцем забезпечених заставою зобов`язань за договором, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Заставодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави у випадку, якщо сума наданих коштів фінансової підтримки (допомоги), пеня, витрати не будуть погашені у встановлені договором строки та в інших випадках, передбачених договором та чинним законодавством України. Порядок реалізації предмету застави для погашення боргу за договором визначається заставодержателем та може здійснюватися як із залученням заставодавця, так і без нього, всіма можливими шляхами, зокрема, через аукціони, біржі, тощо.

Відповідно до Акту перевірки фактичної наявності заставного майна по Договору застави від 04.02.2011 № 367, складеного директором Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Афанасьєвим М.Г. та засновником ФГ «Алір» Чорноус В.О. 20.02.2019, виїздом на місце встановлено наявність предмету застави сільськогосподарської техніки оприскувача ОП 3000, 2007 року випуску, з установкою штанги ЕКО 24 м та системи комп`ютерного контролю BRAVO-110.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-VI у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду, зокрема, зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частинами першою, другою статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-ХІІ заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-ХІІ за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

З огляду на не виконання обов`язку з повернення фінансової підтримки (допомоги), а також відсутність у ФГ «Лірік-Ізмаїл» майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 23.12.2010, у позивача виникло право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про звернення стягнення на майно (сільськогосподарську техніку Оприскувач ОП-3000, 2007 року випуску, з установкою штанги ЕКО 24 м та системи комп`ютерного контролю BRAVO-110) за договором застави від 04.02.2011, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Ляпустіною Т.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 367, шляхом його реалізації на прилюдних торгах в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, частиною першою статті 572, статтею 589, частинами першою, другою статті 590 статтею 629, частиною першою статті 1046, частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України, статтею 193, частину першу 233 Господарського кодексу України, пунктом 4 частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-VI, частиною першою статті 19, частиною першою статті 20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-ХІІ, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості Фермерського господарства Лірік-Ізмаїл (68650, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, с. Кирнички, вул. Леніна, буд. 41, ) перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (01601, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) за договором № 12 від 23.12.2010 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству у сумі 100 000,00 грн. звернути стягнення на майно (сільськогосподарську техніку Оприскувач ОП 3000, 2007 року випуску, з установкою штанги ЕКО 24 м та системи комп`ютерного контролю BRAVO-110) за договором застави від 04.02.2011, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Ляпустіною Т.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 367, що належить Фермерському господарству Алір (68650, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, с. Кирнички, вул. Котовського, буд. 1, корп. А, ), шляхом його реалізації на прилюдних торгах в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

3. Стягнути з Фермерського господарства Алір (68650, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, с. Кирнички, вул. Котовського, буд. 1, корп. А, ) на користь Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, р/р 0564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.)

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 12 березня 2020 р.

Суддя Ю.А. Шаратов