ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" березня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3771/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Голоденко І.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом: Державної екологічної інспекції в Одеській області (проспект Шевченка, 12, м. Одеса, 65058)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Зарс (вул. Довженко, буд. 2, м. Одеса, 65058)

про стягнення 178521,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Лех А.О.;

від відповідача: Артмін В.В.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Зарс, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України суму шкоди, заподіяної навколишньому середовищу, в сумі 178521,00 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач зазначив про завдання відповідачем шкоди державі, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього середовища, шляхом незаконного видалення зелених насаджень у кількості 59-ти дерев, 11 кущів та 80 кв.м. газонів без сплати відновної вартості при будівництві житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2/Італійський квартал, 1.

04.02.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позов (а.с.91-147, т.1), в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, зазначивши, що у діях відповідача відсутній склад порушення природоохоронного законодавства, оскільки ТОВ «Зарс» отримало дозвіл від 24.12.2013 № ІУ 94 на виконання будівельних робіт за вищевказаною адресою, за цією адресою було проведено обстеження ділянки та за його результатами складено відповідний акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню. Крім цього відповідач зазначив, що проектна документація на будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2/Італійський квартал, 1 була розроблена із врахуванням проекту озеленення прибудинкової території на суму 500233,42 грн з ПДВ, а оскільки спірна у цій справі сума коштів, як розмір відновної вартості видалених зелених насаджень, є меншою, ніж передбачена проектною документацію на озеленення, у відповідача відсутній обов`язок в цьому випадку сплачувати відновну вартість відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Також, 04.02.2020 від відповідача до суду надійшла заява (а.с.148-151, т.1), в якій останній просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача у даній справі, посилаючись на те, що перебіг позовної давності починається з « 28» серпня 2016 року як наступного дня за останнім днем строку на повідомлення ТОВ «Зарс» Державній екологічній інспекції в Одеській області про виконання вимог припису від 19.02.2016 щодо сплати відновної вартості зелених насаджень.

14.02.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.152-156, т.1), в якій останній наголосив на тому, що в матеріалах справи наявна лише проектна документація, яка сама по собі не свідчить про фактичне виконання відповідачем озеленення території у сумі 500232,42 грн, а отже завдана відповідачем шкода внаслідок знищення зелених насаджень у спірній сумі повинна бути ним відшкодована.

Також, 14.02.2020 від позивача до суду надійшли заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності до вимог Державної екологічної інспекції в Одеській області (а.с.157-160, т.1), які обґрунтовані тим, що факт порушення, а саме відсутності доказів сплати відновної вартості зелених насаджень, що є предметом спору у цій справі, зафіксовано в акті, який складено за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) від 23.08.2019 №45/14, а отже строк позовної для подання позову у цій справі позивачем не пропущений.

25.02.2020 від відповідача надійшли пояснення щодо заперечень позивача на заяву про застосування строків позовної давності до вимог Державної екологічної інспекції в Одеській області (а.с.161-170, т.1), в яких відповідач наголосив на тому, що сам по собі факт видання позивачем 19.02.2016 припису свідчить про обізнаність позивача щодо несплати відповідачем відновної вартості видалених зелених насаджень, а не проведення перевірки у відповідності до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не є обставинами, з якими законодавство пов`язує припинення або переривання перебігу строку позовної давності.

25.02.2020 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.171-179, т.1), в яких відповідач наголосив, зокрема, що оскільки у спірних правовідносинах розмір відновної вартості видалених зелених насаджень є меншим ніж сума, передбачена у проектній документації на озеленення прибудинкової території, проектна документація в цьому випадку свідчить не тільки про те, на яку суму зменшується розмір відновної вартості зелених насаджень, а взагалі свідчить про відсутність у відповідача цього зобов`язання. Крім цього, відповідач наголосив, що визначена у проектній документації сума на озеленення прибудинкової території не є платою відновної вартості видалених зелених насаджень та жодною нормою законодавства не передбачено обов`язку забудовника надавати докази їх понесення. Також відповідач наголошує на помилковості тверджень позивача, що видаленню підлягають зелені насадження тільки після фактичної сплати їх вартості, зважаючи на положення статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Під час розгляду справи по суті у судових засіданнях представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені Державною екологічною інспекцією в Одеській області вимоги до ТОВ «Зарс», а представник відповідача проти позову заперечував в повному обсязі та просив суд відмовити позивачу у його задоволенні.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 позовну заяву Державної екологічної інспекції в Одеській області на підставі ч.1 ст.174 ГПК України було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 08.01.2019 позовну заяву Державної екологічної інспекції в Одеській області було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3771/19; ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання для розгляду справи по суті було призначено на "03" лютого 2020 о 10:00.

03.02.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву у судовому засіданні до « 26» лютого 2020 о 10год.30хв. 26.02.2020 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву у судовому засіданні до « 03» березня 2020 о 14год.00хв.

03.03.2020 у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

06.09.2012 призначеною наказом начальника управління екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради від 31.08.2012 №26/120-зн комісією було складено акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, за №117(а.с.55-56, т.1). Згідно з цим актом комісія за заявою відповідача, у зв`язку з проведенням будівельних робіт, оглянула зелені насадження за адресою: м. Одеса, вул. Піроговська, 2 на розі Італійського бульвару,1 та встановила, що всього підлягають видаленню 59 дерев, 11 кущів та 80 кв.м. газонів. Відновна вартість зелених насаджень, що підлягають видаленню, складає 272037,10 грн. Згідно з висновком комісії зелені насадження, що обстежені, підлягають видаленню у разі сплати їх відновної вартості.

Листом від 11.10.2012 №1110/02 відповідач звернувся до позивача, в якому на виконання припису від 13.07.2012 повідомив останнього, що із відповіді Юридичного департаменту Одеської міської ради вбачається, що у спірних відносинах законодавством не передбачено необхідності отримання дозволу на знесення зелених насаджень.

24.12.2013 відповідач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 94 (а.с.105-106, т.1), а саме на будівництво 3-х секційного 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2/Італійський бульвар, 1; проектна документація розроблена Фірмою «Архпроект-МДМ».

В матеріалах справи наявний проект 3-х секційного 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2/Італійський бульвар, 1 (а.с.107-140, т.1). Вказаний проект, зокрема, містить ресурсну відомість по озелененню об`єкту будівництва кошторисною вартістю 500232,42 грн (а.с.135-136, т.1).

19.02.2016 Державною екологічною інспекцією в Одеській області було видано ТОВ «Зарс» припис №10/13, в якому вказано про необхідність, зокрема, сплатити відновлену вартість дерев згідно акту обстеження зелених насаджень від 06.09.2012 №117 у строк до 24.08.2016 (а.с.150-151, т.1).

Наказом в.о. начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області від 12.08.2019 № 454 (а.с.13, т.1) державним інспекторам з охорони навколишнього природного середовища було доручено провести планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Зарс» у термін з 12.08.2019 по 23.08.2019. Для здійснення перевірки дотримання ТОВ «Зарс» природоохоронного законодавства на підставі зазначеного наказу було видане відповідне направлення від 12.08.2019 (а.с.14, т.1).

За результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання ТОВ «Зарс» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів було складено акт №45/14 з додатками (а.с.15-49, т.1). У зазначеному акті містяться, зокрема, відомості про те, що останній захід державного нагляду (контролю) проводився планово з 03.02.2016 по 19.02.2016 (акт перевірки від 19.02.2016 №б/н); був виданий припис про усунення порушень, вимоги припису не виконано.

Також в розділі IV акту №45/14, який має назву: «Дані про останній проведений захід державного нагляду (контролю)», зазначено, що ТОВ «Зарс» при будівництві 3-х секційного 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Пирогівська, 2/Італійський бульвар, 1 самовільно видалив зелені насадження у кількості 59 одиниць дерев, 11 кущів та 80 кв.м. газонів, що є порушенням п.3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045, та статей 25, 27 Закону України «Про рослинний світ», відновна вартість дерев не сплачена.

В розділі VI вищевказаного акту №45/14, який має назву: «Опис виявлених порушень», не зазначено про встановлення порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища щодо дій з самовільного видалення вищевказаних зелених насаджень, а встановлено таке:

- ТОВ «Зарс» здійснює будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району, Одеської області поза межами населеного пункту на площі більш ніж 1,5 га за допомогою будівництва додаткової КНС та подальшим підключенням до централізованого водовідведення без одержання висновку з оцінки впливу на довкілля, що порушує п.п.10, п.3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

- відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря, що є порушенням ч.ч.5, 6 ст. 11 Закону України №2707.

Інших виявлених порушень в розділі VI вищевказаного акту №45/14 не значиться. Також в акті перевірки відсутні відомості щодо здійснення/нездійснення відповідачем озеленення території згідно з проектом будівництва на суму 500232,42 грн.

В матеріалах справи наявна претензія Державної екологічної інспекції в Одеській області від 13.09.2019 №77, адресована Товариству з обмеженою відповідальністю «Зарс» (а.с.50-51, т.1), в якій позивач зазначив, що при проведенні планового заходу державного нагляду (контролю) ТОВ «Зарс» встановлено, що відповідач при будівництві 3-х секційного 12-ти поверхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Пирогівська, 2/Італійський бульвар, 1 самовільно видалив зелені насадження у кількості 59 одиниць дерев, 11 кущів та 80 кв.м. газонів, що є порушенням п.3 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045, та статей 25, 27 Закону України «Про рослинний світ», відновна вартість дерев не сплачена. Позивач вказав, що даний факт зафіксовано державним інспектором у відповідному акті від 23.08.2019 №45/14 та внаслідок цього порушення державі була заподіяна шкода на суму 178521,00 грн. До претензії позивачем долучено обґрунтований розрахунок на спірну суму шкоди (а.с.52-53, т.1).

Відповідач розраховану позивачем суму шкоди не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Стаття 13 Конституції України визначає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За змістом ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про рослинний світ» охорона рослинного світу передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності і цілісності об`єктів рослинного світу, охорону умов їх місцезростання, збереження від знищення, пошкодження, захист від шкідників і хвороб, а також невиснажливе використання. Охорона рослинного світу здійснюється центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, власниками та користувачами (в тому числі орендарями) земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти рослинного світу, а також користувачами природних рослинних ресурсів.

За змістом ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, зокрема, винні у: порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Законами України може бути встановлено відповідальність і за інші види порушень у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу.

Відповідно до п. 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво є забудовники чи власники цих територій.

За змістом статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про охорону, утримання і використання зелених насаджень; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Положення «Про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 №312 (далі Положення), державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується. Згідно з п. 2 розділу 2 Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення об`єктів рослинного світу.

За змістом пунктів 3, 6, 7, 9, 10 розділу 2 Положення Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування). Здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності. Розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції. Вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Здійснює розгляд звернень громадян, підприємств, установ та організацій з питань, пов`язаних з її діяльністю. Складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон) визначено, що:

- державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

- заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом;

- спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Згідно з ст. 2 Закону його дія поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09.08.2017 №303 (чинний станом на день проведення заходів державного нагляду у спірних правовідносинах), відповідно до статей 20-2, 35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, частини другої статті 5 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року № 752, з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства екології та природних ресурсів у відповідність до чинного законодавства було затверджено уніфіковану форму акта, складеного за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони природного навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, що додається до наказу.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримані відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є підставою для видалення зелених насаджень після обстеження земельної ділянки та складання акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню. У цьому разі видалення зелених насаджень не потребує дозволу (ордера). Відновна вартість визначається на підставі акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, та сплачується до прийняття об`єкта в експлуатацію. Розмір відновної вартості видалених зелених насаджень зменшується на суму, передбачену проектною документацією на озеленення території.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За умовами положень статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позиція суду

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди, спричиненої державі на спірну суму, у зв`язку з порушенням відповідачем, як суб`єктом господарювання, вимог природоохоронного законодавства.

Законодавством України передбачено, що виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства здійснюється уповноваженими законом органами в порядку державного нагляду (контролю), заходами якого є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Як зазначає позивач обставину щодо порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства було встановлено посадовими особами органу державного нагляду (контролю) при проведені планової перевірки дотримання відповідачем природоохоронного законодавства, яку проведено на підставі наказу, про що було складено акт відповідної форми, затвердженої Міністерством екології та природних ресурсів України.

Разом з цим судом встановлено, що в розділі VI акту №45/14, який має назву: «Опис виявлених порушень», не зазначено про встановлення позивачем порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища щодо дій з самовільного видалення зелених насаджень у спірних відносинах. Вказані обставини викладені лише в розділі IV акту «Дані про останній проведений захід державного нагляду (контролю)» як самовільне видалення зелених насаджень, відповідно акт № 45/14 має дефект у вигляді не зазначення у відповідному розділі про вчинення відповідачем правопорушення у спірних правовідносинах.

Крім цього, в розділі IV акту позивач зазначає про самовільне видалення відповідачем зелених насаджень, при цьому судом встановлено, що відповідач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, який згідно з законом є достатньою підставою для видалення зелених насаджень після обстеження земельної ділянки та складання акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, а отже позивачем також не доведено обставину саме самовільного видалення відповідачем зелених насаджень.

Далі, судом встановлено, що проект будівництва містить ресурсну відомість по озелененню об`єкту будівництва кошторисною вартістю 500232,42 грн, при цьому закон визначає, що розмір відновної вартості видалених зелених насаджень, яка у спірних відносинах складає спірну суму в розмірі 178521 грн, зменшується на суму, передбачену проектною документацією на озеленення території. Поряд з цим, судом встановлено, що в акті перевірки відсутні відомості щодо здійснення/нездійснення відповідачем озеленення території згідно з проектом будівництва на суму 500232,42 грн., не містять цих відомостей й інші матеріали справи.

За цих обставин, суд вважає, що позивачем не доведено суду наявності підстав для стягнення з відповідача спірної шкоди у заявленому розмірі, розрахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 №559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», у зв`язку з чим у позові позивачу слід відмовити, а доводи відповідача щодо необхідності застосування у даній справі позовної давності відхилити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов позивача не підлягає задоволенню, сплачений позивачем при поданні позову судовий збір в сумі 2677,81 грн та витрати з надсилання копії позову відповідачеві в сумі 46,40 грн підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати в сумі 2724,21 грн покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 березня 2020 р.

Суддя Д.О. Бездоля