ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020м. ДніпроСправа № 904/3817/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Вязовської К.В., розглянувши справу

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент", м. Дніпро

Третя особа: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 08.04.2005

Представники:

Від позивача Сокол І.В - представник

Від відповідача Німак Є.Ю. - адвокат

Від третьої особи не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент" в якому просить:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 08.04.2005 щодо земельної ділянки загальною площею 0,0674 га, кадастровий номер :03:328:0148, яка розташована за адресою: вул. Володимира Вернадського (вул. Дзержинського), 35Б (Соборний район), укладений між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент", посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстрований за №2197;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент" повернути земельну ділянку по вул. Володимира Вернадського, 35Б, загальною площею 0,0674 га, кадастровий номер :03:328:0148, Дніпровській міській раді у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач одержав її в оренду за актом приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням умов укладеного договору оренди земельної ділянки від 08.04.2005 щодо невиконання належним чином відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині сплати орендної плати за використання земельної ділянки, у зв`язку з чим Дніпровська міська рада, як орендодавець, з метою захисту інтересів територіальної громади м. Дніпра, вважає за необхідне в судовому порядку достроково розірвати договір оренди земельної ділянки.

Ухвалою від 02.09.2019 позовну заяву залишено без руху.

12.09.2019 Позивач надав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.10.2019.

01.10.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував посилаючись на те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :03:328:0148 розміщено об`єкт нерухомого майна - розподільчу підстанцію. Відповідач стверджує, що в Україні діє принцип цілісності об`єкту нерухомого майна та земельної ділянки, на якій таке майно розташовується. Цей же принцип враховується і при відведенні та передачі земель в користування, у тому числі в оренду. Таким чином, на думку відповідача, земельна ділянка з кадастровим номером :03:328:0148 є нерозривно пов`язаною із об`єктом нерухомого майна, що на ній розташовується - розподільчою підстанцією. Відповідач зазначає, що незалежно від результатів розгляду позовної заяви Дніпровської міської ради нерухоме майно, будучи нерозривно пов`язаним із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:328:0148, залишиться на земельній ділянці, а ТОВ «Перспектива Інвестмент» матиме платити у встановленому порядку за користування землею. На підставі викладеного, відповідач вважає, що в даному випадку Дніпровською міською радою обрано не ефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки враховуючи нерозривність нерухомого майна та земельної ділянки, ефективним способом захисту в даному випадку може бути лише вимога про стягнення орендної плати (а не розірвання договору). Просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.10.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 22.10.2019.

15.10.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що не заперечує проти факту наявності будівлі розподільчої підстанції на земельній ділянці. Більш того, це відображено в договорі оренди землі від 08.04.2005 № 426, акті приймання-передачі зазначеної земельної ділянки, відповідному рішенні Дніпропетровської міської ради від 16.02.2005 № 152/25 та інших документах фіскального кадастру. При цьому позивач зазначив, що при задоволенні позовних вимог у даній справі Дніпровська міська рада буде мати змогу більш раціонально розпорядитися зазначеною земельною ділянкою, що належить до комунальної власності, та отримати доходи від її використання задля поповнення місцевого бюджету. На думку позивача, у випадку задоволення позовних вимог у відповідача не зникає обов`язок та можливість звернутися до позивача для відводу земельної ділянки саме під будівлею розподільчої підстанції (її оформлення в окрему ділянку меншої площі та присвоєння їй окремого кадастрового номера).

Позивач зазначає, що відповідач, як орендар, не сплачує орендну плату за використання земельної ділянки, чим порушує умови договору, а тому, оскільки наявне істотне порушення умов укладеного договору оренди землі щодо невиконання належним чином орендатором своїх зобов`язань за Договором, Дніпровська міська рада, як орендодавець, з метою захисту інтересів територіальної громади м. Дніпра, має право на дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки за рішенням суду.

Також позивач зазначив, що статтями 125, 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, надане Земельним кодексом право власності або користування земельною ділянкою має бути зареєстровано згідно з чинним законодавством. За твердженням позивача, використання земельної ділянки без оформлення відповідного права є порушенням законодавства. На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.10.2019 підготовче судове засідання відкладено до 07.11.2019.

23.10.2019 третя особа подала до суду пояснення у справі, в яких зазначила, що станом на 01.09.19 ТОВ «Перспектива Інвестмент» має податковий борг зі сплати орендної плати за землю у сумі 10 627 319, 44 грн., який виник за рахунок несплати самостійно задекларованого податкового зобов`язання за 2018 рік та донарахованих за актами перевірок сум податкового зобов`язання (податкові повідомлення-рішення від 21.02.2019 № та від 08.04.2019 №).

05.11.2019 відповідач подав до суду заперечення проти відповіді на відзив. в яких зазначив, що у своїй відповіді на відзив позивач не враховує, функціонального призначення об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, що є об`єктом оренди за договором оренди землі про розірвання якого Дніпровською міською радою заявлено позов. Відповідач зазначає, що об`єкт нерухомого майна є об`єктом що використовується у забезпеченні електропостачання. Спірний договір оренди є результатом відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню розподільчої підстанції. Розмір площі земельної ділянки визначався відповідною документацією із землеустрою, розроблення якої передувало укладенню спірного договору оренди землі. Відповідно визначення площі земельної ділянки здійснювалось землевпорядною документацією з урахуванням того, що нерухомість є об`єктом передачі електричної енергії, у т.ч. з урахуванням потреб для обслуговування нерухомості, які визначаються нормативно-правовими актами.

Відповідач зазначив, що відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Перспектива Інвестмент» та укладення договору оренди землі від 08.04.2005 у тому числі спрямоване на створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки. З огляду на принцип цілісності земельної ділянки з нерухомістю, з урахуванням особливостей об`єкта нерухомого майна та його функціонального призначення - у разі розірвання договору оренди землі порушене право позивача не відновиться, оскільки вся земельна ділянка продовжить використовуватись для розміщення та експлуатації розподільчої підстанції. На підставі викладеного відповідач заперечував проти позову у повному обсязі та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 07.11.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.11.2019.

07.11.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент" надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 08.04.2005, сторонами якого є Дніпровська міська рада та ТОВ "Перспектива Інвестмент".

Ухвалою від 11.11.2019 повернуто зустрічну позовну заяву.

15.11.2019 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент" на ухвалу суду від 11.11.2019 по справі № 904/3817/19 про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою від 18.11.2019 зупинено провадження у справі № 904/3817/19 до часу розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент" на ухвалу суду від 11.11.2019 у справі № 904/3817/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент" повернуто без розгляду.

27.01.2019 справа № 904/ 3817/19 повернулась на адресу суду.

Ухвалою суду від 06.02.2020 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.02.2020.

Представник Позивача в судове засідання 18.02.2020 не з`явився.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, пояснень щодо неможливості участі у справі суду не надав.

В судовому засіданні представник третьої особи надав усні пояснення в яких підтримав позовні вимоги.

У зв`язку з неявкою Позивача та Відповідача, з метою дотримання принципу рівності, в судовому засіданні18.02.2020 розгляд справи по суті не розпочато.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 відкладено розгляд справи до 02.03.2020.

02.03.2020 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. Подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в зв`язку з поданням касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі №904/3818/19.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 02.03.2020 судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, про що судом було винесено відповідну ухвалу.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 02.03.2020 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є наявність правових підстав для розірвання договору земельної ділянки від 08.04.2005 загальною площею 0,0674 га, кадастровий номер :03:328:0148, яка розташована за адресою: вул. Володимира Вернадського (вул. Дзержинського), 35Б (Соборний район), укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент", та наявність підстав для зобов`язання відповідача повернути зазначену земельну ділянку Дніпровській міській раді за актом приймання-передачі.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2005 між Дніпропетровською міською радою, правонаступником якої є Дніпровська міська рада (орендодавець - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перспектива Інвестмент» (орендар - відповідач) укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Дзержинського, 35-Б (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :03:328:0148.

Згідно з п. 1.2. договору, цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.10-3 (розподілення електроенергії).

Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 16.02.2005 №157/25 (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,0674 га.

Пунктом 2.2. договору визначено, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, інші об`єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання - передачі земельної ділянки.

Відповідно до п. 2.3. договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладання цього договору становить: 206 134 грн. 50 коп.

Договір укладено на п`ятнадцять років (п. 3.1. договору).

Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 1% від нормативної грошової оцінки та дорівнює розміру земельного податку (п. 4.1. договору).

Орендна плата вноситься орендарем, незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі однієї дванадцятої річної суми за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок орендодавця: Дніпропетровська міська рада, р/р 0004, відкритий у відділенні Держказначейства за місцезнаходженням земельної ділянки в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, ідентифікаційний код 24245686, МФО 805012, код платежу 13050200, і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою із розрахунку тривалості місяця у 30 днів (п. 4.4. договору).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що визначаються у встановленому порядку (п. 4.5. договору).

Земельна ділянка передається в оренду: по фактичному розміщенню розподільчої підстанції (п. 5.1. договору).

Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови (п. 5.2. договору).

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 7.1. договору).

Повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання передачі (п. 7.8. договору).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно вносити орендну плату (п. 9.4. договору).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємного згодою сторін (п. 12.1. договору).

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендодавця (п. 12.3. договору).

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п. 12.4. договору).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 12.5. договору).

Цей договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації (п. 14.1. договору).

Вказаний договір оренди земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстрований за №2197.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 08.04.2005 (а.с. 18) орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку за кадастровим номером :03:328:0148, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, вул. Дзержинського, 35-Б. У вказаному акті приймання - передачі зазначено наступні характеристики земельної ділянки, а саме: 1. Загальна площа 0,0674 га; 2. Рельєф: спокійний; 3. Наявність, чи відсутність на земельній ділянці будівель чи споруд: будівля розподільчої підстанції; 4. Наявність чи відсутність в межах земельної ділянки сторонніх землекористувачів: відсутні; 5. Забезпеченість під`їзду: з вул. Дзержинського; 6. Місце розташування земельної ділянки: розташована в зоні загальноміського центру; 7. Загальний стан земельної ділянки: задовільний; 8. Цільове використання (УКЦВЗ): 1.10.3 (розподілення електроенергії); 9. Земельна ділянка надана: по фактичному розміщенню розподільчої підстанції; 10. Обтяження та обмеження в користуванні: не зареєстровані; 11. Додаткові умови та відомості: повернути земельну ділянку в стані, який відповідає вимогам чинного законодавства.

26.12.2014 між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір до договору оренди землі, в якому сторони прийшли до згоди внести зміни до п.п.2.3., 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5, 4.6., 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.11 договору, а саме, зокрема:

"п. 2.3. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки зазначена у довідці про нормативну грошову оцінку (витяг із технічної документації із землеустрою щодо нормативної грошової оцінки, далі витяг), що додається до договору. Ця довідка є невід`ємною частиною договору та є підставою для вирахування державного мита та розрахунку орендної плати за землю. Довідка (витяг) надається згідно з чинним законодавством територіальним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.";

"4.1.Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати встановлюється у мінімальному розмірі, встановленому Податковим кодексом України для відповідної категорії земель, виду цільового призначення та функціонального використання."

"4.2.Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється на підставі цільового призначення, категорії та функціонального використання з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються на час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії."

"4.3.Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки проводиться без внесення змін та доповнень до даного договору. Зазначені зміни відображаються лише у витягу із технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розрахунку орендної плати, що є невід`ємними додатками даного договору."

"4.4. Орендна плата вноситься у строки визначені чинним законодавством."

"4.5. Орендна плата вноситься орендарем, незалежно від результатів діяльності на банківський рахунок Дніпропетровської міської ради, який попередньо в письмовій формі уточнюється Орендарем щорічно, на початку бюджетного року."

Додатковий договір 26.12.2014 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. за реєстровим номером 1955.

Позивач зазначає, що ТОВ «Перспектива Інвестмент» умови договору оренди землі щодо сплати орендної плати за землю в період з 01.01.2019 по 31.07.2019 не виконує, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість з орендної сплати в у розмірі 67 596,62 грн.

Згідно з листом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.06.2019 № 75070/10/04-36-52-43, за даними Соборного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, станом на 27.06.2019 податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на 2019 рік ТОВ «Перспектива Інвестмент» не подавало.

Таким чином, як стверджує позивач, станом на 31.07.2019 у відповідача виникла заборгованість по орендній платі за січень липень 2019 року в сумі 67 596,62 грн. Тобто відповідач, як орендар, не сплачує орендну плату за використання земельної ділянки, чим порушує умови договору.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на істотне порушення відповідачем умов укладеного договору оренди землі та просить суд про розірвання договору земельної ділянки від 08.04.2005 щодо земельної ділянки загальною площею 0,0674 га, кадастровий номер :03:328:0148, яка розташована за адресою: вул. Володимира Вернадського (вул. Дзержинського), 35Б (Соборний район), укладеного між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент", та зобов`язання відповідача повернути зазначену земельну ділянку Дніпровській міській раді за актом приймання-передачі, що і є причиною виникнення цього спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Підстави та порядок передачі в оренду земельних ділянок комунальної власності встановлений статтями 124, 134 Земельного кодексу України та нормами Закону України "Про оренду землі".

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно зі статтею 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Судом встановлено, що за договором оренди від 08.04.2005 спірна земельна ділянка була надана відповідачу в користування саме по фактичному розміщенню розподільчої підстанції.

Відповідно до п. 1 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04.03.1997 № 209, правила охорони електричних мереж (далі - Правила) запроваджуються з метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму і використовуються у разі проектування, будівництва та експлуатації електричних мереж, а також під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж. Електричними мережами, які підлягають охороні згідно з Правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільні пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать.

Згідно з п. 2 наведених Правил, для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки; встановлюються охоронні зони; визначаються мінімально допустимі відстані; прокладаються просіки у лісових, садових, паркових та інших багаторічних насадженнях.

Отже, відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Перспектива Інвестмент» та укладення договору оренди землі від 08.04.2005 спрямоване на створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки.

Пунктом 5 Правил визначено, що встановлення охоронних зон електричних мереж, у тому числі за периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв - на відстані 3 метрів від огорожі або споруди.

При цьому, п. 8 вказаних Правил встановлює заборону в охоронних зонах трансформаторних підставній та розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме: перебувати стороннім особам на території і в приміщеннях трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, відчиняти двері і люки цих споруд, здійснювати самовільне переключення електричних апаратів та пїдмикання до електричних мереж; будувати житлові, громадські та дачні будинки; влаштовувати будь-які звалища; складати добрива, корми, торф, солому, дрова, інші матеріали; розпалювати вогнища; розташовувати автозаправні станції або інші сховища пально-мастильних матеріалів; накидати на струмопровідні частини об`єктів електричних мереж і наближати до них сторонні предмети, підніматися на опори повітряних ліній електропередачі, електрообладнання трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв, демонтувати їх елементи; саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок; влаштовувати спортивні майданчики для ігор, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, проводити будь-які заходи, пов`язані з великим скупченням людей, не зайнятих виконанням дозволених у встановленому порядку робіт; запускати спортивні моделі літальних апаратів, повітряних зміїв; здійснювати зупинки усіх видів транспорту (крім залізничного) в охоронних зонах повітряних ліній електропередачі напругою 330 кВ і вище; виконувати роботи із застосуванням ударних механізмів, скидати вантажі масою понад 5 тонн, скидати і зливати їдкі і ті. що спричиняють корозію, речовини, пально-мастильні матеріали (в охоронних зонах підземних кабельних ліній електропередачі); кидати якорі, проходити із закинутими якорями, ланцюгами, лотами, волокушами і тралами (в охоронних зонах підводних кабельних ліній електропередачі).

Таким чином, на спірній земельній ділянці розміщено об`єкт нерухомого майна, що є об`єктом передачі електричної енергії, а спірний договір оренди є результатом відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню розподільчої підстанції.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №138206070, право власності на об`єкт нерухомого майна - розподільчої підстанції, яка розташована за адресою: вул. Володимира Вернадського (вул. Дзержинського), 35Б (Соборний район), у м. Дніпро, зареєстровано за відповідачем 18.09.2018, номер запису про право власності:27976105 (а.с.77).

Отже, внаслідок набуття у встановленому порядку права власності на нерухоме майно відповідач в силу частини 2 статті 120 Земельного кодексу України отримав право користування земельною ділянкою, на якій це майно розташоване.

За таких обставин, вимога позивача про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі, у даному випадку фактично є втручанням у право власності відповідача, оскільки відсутність правової підстави користування земельною ділянкою унеможливлює реалізацію відповідачем правомочностей мирного володіння та користування розташованим на ній нерухомим майном.

При цьому, суд враховує, що у даному випадку, розірвання договору оренди землі не направлено на відновлення порушеного права позивача щодо отримання до комунального бюджету орендних платежів від інших осіб (можливих, потенційних орендарів) від надання в оренду спірної земельної ділянки, оскільки, передання земельної ділянки, на якій розміщено майно відповідача, в оренду іншій особі, є прямим посяганням на право власності (володіння, користування, розпорядження) відповідача.

Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 ЦК України визначено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з цим, застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин, зміст порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16. Також, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц від 02.07.2019 у справі № 48/340.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, з огляду на принцип цілісності земельної ділянки з нерухомістю; з урахуванням особливостей об`єкта нерухомого майна та його функціонального призначення - у разі розірвання договору оренди землі порушене право позивача не відновиться, оскільки вся земельна ділянка продовжить використовуватись відповідачем для розміщення та експлуатації розподільчої підстанції, яка належить останньому на праві власності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку Дніпровською міською радою обрано не ефективний спосіб захисту порушеного права.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з приписами ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива Інвестмент" Третя особа: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області про розірвання договору оренди земельної ділянки від 08.04.2005 та зобов`язання повернення земельної ділянки.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241,284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.03.2020

Суддя Н.Г. Назаренко