ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

"13" березня 2020 р. Cправа № 902/421/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, попередньо дослідивши матеріали заяви № 4183/2.3-22/5 від 11.03.2020 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук В.В. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, в межах виконавчого провадження по виконанню наказу по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Остер»

(вул. Володимира Антоновича, 7, м. Вінниця, 21001)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля»

(вул. 50-річчя Жовтня, 8, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

про стягнення 5 385 935,99 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/421/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Остер» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» про стягнення заборгованості в сумі 5 385 935,99грн.

Рішенням господарського суду від 18.07.2017 у вказаній справі позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Остер» задоволено, ухвалено стягнути з Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Остер» 3 353 912 грн. 87 коп. курсової різниці; 139 292 грн. 37 грн. 3% річних; 1 697 896 грн. 39 коп. інфляційних втрат та 77 866 грн. 52 коп. - витрат на сплату судового збору.

19.02.2020 до суду надійшла заява № 3360/4.3-22/5 від 18.02.2020 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук В.В. про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Поділля» в межах заборгованості перед боржником Товариство з обмеженою відповідальністю «Остер» відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області по справі № 902/421/17 від 18.07.2017, яке набрало законної сили.

Дослідивши заяву № 4183/2.3-22/5 від 11.03.2020 головного державного виконавця Паламарчук В.В., суд виходить з наступного.

Розділом V Господарського процесуального кодексу України унормовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Так, за приписами ч.ч. 1,3 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

За змістом ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів можуть вважатися документи, що підтверджують надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) та опис вкладення із зазначенням переліку документів.

Відповідно до ч.2 ст.91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно ч.5 вказаної норми, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів, визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року N 55).

Відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа.

Водночас, матеріали заяви № 4183/2.3-22/5 від 11.03.2020 не містять доказів її направлення учасникам справи. Долучені до заяви незасвідчені світлокопії реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції від 11.03.2020 та фіскальних чеків від 11.03.2020, в розумінні наведених норм, не є належними доказами направленні копії заяви з доданими до неї матеріалами на адресу учасників справи.

За приписами ч. 4 ст. 170 цього Кодексу, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на ненадання головним державним виконавцем доказів направлення копії заяви № 4183/2.3-22/5 від 11.03.2020 та доданих до неї документів учасникам справи, означена заява, в силу наведених вище положень, підлягає поверненню судом без розгляду.

Одночасно суд зауважує, що на виявлені недоліки заяви судом вже наголошувалось в ухвалі від 21.02.2020, постановленої за заявою № 3360/4.3-22/5 від 18.02.2020 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук В.В..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 234-235, 255, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву № 4183/2.3-22/5 від 11.03.2020 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук В.В. повернути без розгляду.

2. Примірник ухвали надіслати згідно переліку рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст ухвали складено 13.03.2020.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Володимира Антоновича, 7, м. Вінниця, 21001)

3 - відповідачу (вул. 50-річчя Жовтня, буд. 8, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

4 - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)