ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.02.2020 Справа № 904/3663/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК", м. Львів
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН", м.Дніпро
про стягнення заборгованості та неустойки за договором поставки
від позивача: не з`явились
від відповідача: не з`явились
Товариство з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК" (далі - Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН" (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості та неустойки за договором поставки.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2019р. у справі №904/3663/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН" про стягнення заборгованості та неустойки за договором поставки - задоволено частково.

Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК" основну заборгованість у сумі 121 690,92 грн., 3% річних в сумі 4 109,84 грн., інфляційних втрат в сумі 14 522,68 грн., пені в сумі 33 146,19 грн. та судовий збір в сумі 2 602,04 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

21.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК" надійшла заява б/н від 16.12.2019 про розподіл судових витрат.

Приймаючи додаткове рішення господарський суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

В якості доказів, понесених позивачем витрат на професійну допомогу, останнім подано до суду копію Договору про надання правничої допомоги від 12.08.2019 укладеного між Адвокатським об`єднанням "Дегтяренко та партнери" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК", копію рахунку-фактури №176/03 від 11.12.2019 на оплату наданих послуг на суму 51 500,00грн., акт здачі-приймання правової (правничої) допомоги б/н від 10.12.2019 та копію платіжного доручення № 310 від 12.12.2019 про сплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00грн.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, рішення у справі № 904/3663/19 ухвалено судом 10.12.2019, а заява позивача про розподіл судових витрат була направлена останнім до суду 11.12.2019.

З огляду на викладене, позивачем в межах строків визначених частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, подано документи в підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З огляду на викладене, враховуючи подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов`язаність цих витрат з розглядом справи; пропорційність до предмета спору, порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, суд дійшов до висновку про задоволення заяви позивача.

Таким чином, суд вирішив покласти на відповідача понесені позивачем витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 51 500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 237-238, 240-241, 244, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК" (79024, м. Львів, вул. Промислова, 27; ) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН" (49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, 26; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УФ ДРУК" (79024, м. Львів, вул. Промислова, 27; ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 51 500,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп).

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення підписано 02.03.2020.

Суддя Н.Е. Петренко