ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

10 березня 2020 року Справа № 915/252/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ОИЛ» (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 72; ідентифікаційний код 42020375)

про видачу судового наказу

про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гаврильченка Олександра Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № 20/1 від 16.10.2019 в сумі 185137,67 грн, яка складається з: основного боргу в розмірі 158840,00 грн, пеня за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 16556,18 грн, 5 % штрафу в розмірі 7942,00 грн, а також 3% за користування грошовими коштами в сумі 1799,43 грн,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ОИЛ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою № 04/02/03/2020 від 02.03.2020 (з додатками) про видачу судового наказу про стягнення Фізичної особи-підприємця Гаврильченка Олександра Ігоровича заборгованості в сумі 185137,67 грн, яка складається з: основного боргу в розмірі 158840,00 грн, пеня за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 16556,18 грн, 5 % штрафу в розмірі 7942,00 грн, а також 3% за користування грошовими коштами в сумі 1799,43 грн.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 16556,18 грн та 5 % штрафу в розмірі 7942,00 грн у зв`язку з таким:

Згідно приписів ч. 1, 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

В заяві № 04/02/03/2020 від 02.03.2020 про видачу судового наказу Товариством з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ОИЛ» заявлено до стягнення з боржника: суму основної заборгованості в розмірі 158840,00 грн; суму відсотків річних в розмірі 1799,43 грн, а також суми штрафних санкцій, у вигляді пені в розмірі 16556,18 грн та штрафу в сумі 7942,00 грн.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня та штраф за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання, неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені та штрафу була передбачена договором.

У відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті.

Таким чином, процесуальний механізм наказного провадження не вимагає від суду встановлення підстав застосування до боржника штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, їх розміру, періоду нарахування, тощо.

На підставі викладеного, а також враховуючи можливість стягнення в порядку наказного провадження лише неоспорюваної заборгованості, вимоги про стягнення пені та штрафу не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі тільки в частині вимог про стягнення основний боргу за договором поставки нафтопродуктів № 20/1 від 16.10.2019 в сумі 158840,00 грн, а також 3 % річних користування грошовими коштами в сумі 1799,43 грн, з покладенням на боржника судових витрат пропорційно задоволеній частині заяви.

При цьому, заявлені до стягнення суми пені за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 16556,18 грн та 5 % штрафу в розмірі 7942,00 грн не можуть бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не мають ознак безспірності, наявність якої є обов`язковою умовою для видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Гаврильченка Олександра Ігоровича пені за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 16556,18 грн та 5 % штрафу в розмірі 7942,00 грн слід відмовити.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 2 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п.п. 3 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БРЕНД ОИЛ» у задоволенні заяви № 04/02/03/2020 від 02.03.2020 про видачу судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Гаврильченка Олександра Ігоровича пені за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 16556,18 грн та 5 % штрафу в розмірі 7942,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова