ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/2573/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Кулаковій С.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-виробнича фірма Наталка, м. Київ

до відповідача селянського (фермерського) господарства Перлина, с. Тайниця Тетіївського району Київської області

про стягнення 1 374 491,57 грн.

за участі представників:

від позивача: Нурищенко С.В., адвокат, довіреність від 12.10.2019,

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю транспортно-виробнича фірма Наталка, м. Київ (далі по тексту ТОВ ТВФ «Наталка») звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою від 12.10.2019 №12-10/19 до селянського (фермерського) господарства Перлина, с. Тайниця Тетіївського району (далі по тексту СФГ «Перлина»), в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача попередню оплату в сумі 1373250,00 грн. у зв`язку із відсутністю поставки товару з боку відповідача, 3% річних у сумі 1 241,57 грн. (за період 01.10.19 11.10.2019), та покласти на відповідача судові витрати у розмірі 20 617,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ ТВФ Наталка та СФГ Перлина було укладено господарський договір поставки у спрощеній формі, зокрема сторонами було досягнуто домовленості про продаж відповідачем позивачу сільськогосподарської продукції соняшника, на умовах передоплати, поставка мала бути здійснена після збору врожаю відповідачем, а оплата здійснювалась за цінами, які діяли у відповідача на момент оплати на підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур. Відповідач виставив у 2017 році відповідні рахунки-фактури. Позивач, розраховуючи отримати товар за цінами на момент оплати, оплатив товар на суму 1 373 250,00 грн. Листом від 16.08.2019 (відповідачем отриманий 24.08.2019) позивач вимагав від відповідача у семиденний строк здійснити поставку оплаченого соняшнику, або повернути кошти. Позивач твердить, що СФГ Перлина товар не поставило, та кошти не повернуло, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем у сумі 1 373 250,00 грн. Листом від 16.09.2019 (відповідачем отриманий 21.09.2019) позивач відмовився від договору поставки та вимагав від відповідача у семиденний строк повернути сплачені кошти. Позивач твердить, що після спливу семиденного строку у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення коштів, у зв`язку з чим нарахував та просить суд стягнути з відповідача також 3% річних за період 01.10.2019 по 11.10.2019 у сумі 1 241,57 грн.

Ухвалою суду від 24.10.2019 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №911/2573/19, постановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 25.11.2019.

У підготовче засідання 25.11.2019 з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, свого уповноваженого представника не направив, вимоги ухвали суду від 24.10.2019 не виконав, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Рекомендоване поштове відправлення №499, яким суд направляв відповідачу на належну адресу копію ухвали про відкриття провадження у справі, повернулось на адресу суду з довідкою підприємства зв`язку про відмову від одержання.

В судовому засіданні 25.11.2019 з технічних причин унеможливлено фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ст. 222 ГПК України. Ухвалою господарського суду Київської області від 25.11.2019 підготовче судове засідання відкладено на 09.12.2019.

09.12.2019 від товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-виробнича фірма Наталка до господарського суду Київської області надійшла заява №09-12/19 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 390 650,77 грн., з яких: 1 373 250,00 грн. попередньої оплати у зв`язку із відсутністю поставки товару з боку відповідача, 3% річних у сумі 7 788,02 грн. (за період з 12.10.2019 по 09.12.2019), інфляційні втрати у сумі 9 612,75 грн. (за період з 01.10.2019 по 31.10.2019), та покласти на відповідача судові витрати у розмірі 20 859,76 грн.

В підготовче судове засідання 09.12.2019 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився.

Розглянувши у судовому засіданні заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд прийняв її до розгляду з мотивів, зазначених в ухвалі, та з метою забезпечення права відповідача надати відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, відклав підготовче судове засідання на 23.12.2019 та встановив додатковий строк для подання доказів, заяв по справі, заяв з процесуальних питань до 23.12.2019.

В підготовче судове засідання 23.12.2019 з`явився представник позивача, представник відповідача повторно не з`явився, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Ухвалою від 23.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.01.2020, про що присутній представник позивача був повідомлений особисто під розписку, а відсутній відповідач шляхом направлення копії відповідної ухвали.

16.01.2020 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та здійснив фотокопіювання 16.01.2019, про що зробив власноручну відмітку.

20.01.2020 від СФГ Перлина до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву.

Крім цього, 20.01.2020 від СФГ Перлина до господарського суду Київської області надійшло клопотання про витребування доказів, у якому представник відповідача просив суд витребувати у позивача вагову (амбарну) книгу, згідно якої здійснюється облік всієї завезеної на підприємство сировини насіння соняшнику за 2017 рік.

В судове засідання 20.01.2020 з`явився керівник відповідача СФГ «Перлина» та представник відповідача адвокат Тарнавський В.А. Позивач свого уповноваженого представника в судове засідання 20.01.2020 не скерував, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів від 20.01.2020, відмовив у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується, 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа. 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідачем не вжито заходів для отримання витребовуваного доказу самостійно та не наведено обставин, які б унеможливлювали для відповідача такі заходи вчинити. Доказів звернення відповідача до позивача за місцем реєстрації, або направлення відповідних листів до клопотання не подано.

З огляду на викладене клопотання представника відповідача від 20.01.2020 про витребування доказів не відповідає вимогам ст. 81 ГПК України та задоволенню не підлягає.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив представникам відповідача про те, що поданий відзив на позовну заяву та додані до нього докази не можуть бути взяті судом до уваги під час розгляду спору у справі, оскільки до відзиву не подано доказів направлення його копії та копій доданих до нього документів іншій стороні у справі відповідно до вимог частини 6 ст. 165 ГПК України та відповідно до вимог частини 9 ст. 80 ГПК України (щодо доказів, доданих до відзиву).

В судовому засіданні 20.01.2020 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 03.02.2020, про що присутні відповідач та представник відповідача був повідомлений особисто під розписку, а відсутній позивач - ухвалою в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України.

03.02.2020 від товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-виробнича фірма Наталка до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення від 31.01.2020 №31-01/20.

В судове засідання 03.02.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши позов ТОВ ТВФ Наталка до СФГ Перлина (в редакції позовних вимог відповідно до заяви позивача про збільшення позовних вимог про стягнення з відповідача 1373250,00 грн. попередньої оплати, 7788,02 грн. 3% річних та 9612,75 грн. інфляційних втрат), всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Між ТОВ ТВФ Наталка та СФГ Перлина була досягнута домовленість про продаж відповідачем позивачу сільськогосподарської продукції соняшника, на умовах передоплати.

Відповідачем виставлено позивачу рахунки для оплати, всього на загальну суму 1383750,00 грн., а саме:

№2 від 18.01.2017 на суму 256 250,00 грн., №3 від 13.02.2017 на суму 540 000,00 грн.,

№4 від 17.02.2017 на суму 540 000,00 грн., №5 від 01.03.2017 на суму 205 200,00 грн.,

№17 від 18.09.2017 на суму 310 500,00 грн., №26 від 02.11.2017 на суму 207000,00 грн.,

№34 від 18.12.2017 на суму 296 800,00 грн.

Відповідно до наведених рахунків, позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 1373250,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи засвідченими банком копіями платіжних доручень, а саме:

№19 від 20.01.2017 на суму 170 000,00 грн. (призначення платежу "часткова попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №2 від 18.01.2017 у сумі 170 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 28 333,33 грн.");

№23 від 25.01.2017 на суму 86 250,00 грн. (призначення платежу "попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №2 від 18.01.2017 у сумі 86 250,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 14 375,00 грн.");

№48 від 13.02.2017 на суму 35 000,00 грн. (призначення платежу "часткова попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №3 від 13.02.2017 у сумі 350 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 5 833,33 грн.");

№49 від 14.02.2017 на суму 19 000,00 грн. (призначення платежу "кінцева оплата за сировину соняшник, згідно рах. №3 від 13.02.2017 у сумі 19 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 3 166,67 грн.");

№64 від 22.02.2017 на суму 54 000,00 грн. (призначення платежу "попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №4 від 17.02.2017 у сумі 54 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 9 000,00 грн.");

№75 від 01.03.2017 на суму 170 000,00 грн. (призначення платежу "часткова попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №5 від 01.03.2017 у сумі 170 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 28 333,33 грн.");

№76 від 02.03.2017 на суму 35 200,00 грн. (призначення платежу "кінцева попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №5 від 01.03.2017 у сумі 35 200,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 5 866,67 грн.");

№332 від 19.09.2017 на суму 300 000,00 грн. (призначення платежу "часткова попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №17 від 18.09.2017 у сумі 300 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 50 000,00 грн.");

№384 від 03.11.2017 на суму 207 000,00 грн. (призначення платежу "попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №26 від 01.11.2017 у сумі 207 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 34 500,00 грн.");

№446 від 19.12.2017 на суму 201 400,00 грн. (призначення платежу "часткова попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №34 від 18.12.2017 у сумі 201 400,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 33 566,67 грн.");

№455 від 21.12.2017 на суму 95 400,00 грн. (призначення платежу "кінцева попередня оплата за сировину соняшник, згідно рах. №34 від 18.12.2017 у сумі 95 400,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 15 900,00 грн.").

Оскільки зміст договору вбачається з документів, якими обмінялися сторони (рахунки, платіжні доручення) суд робить висновок про те, що сторони не порушили вимог частини першої статті 208 Цивільного кодексу України щодо письмової форми укладання правочинів між юридичними особами, та у відповідності до ст. 638 ЦК України досягли домовленості з усіх його істотних умов, а за правовим змістом відносини сторін є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суду не подано доказів того, що відповідач здійснив поставку товару, зазначеного у спірних рахунках №2, №3, №4, №5, №17, №26, №34, і оплаченого позивачем згідно вищенаведених платіжних доручень, повністю чи частково, в тому числі на вимогу ухвал суду від 24.10.2019, та від 25.11.2019, які набрали законної сили та є обов`язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд бере до уваги той факт, що позивач не здійснив повної оплати спірних рахунків на загальну суму 1 383 750,00 грн., а сплатив частину коштів у сумі 1 373 250,00 грн.

Разом із тим, в розумінні частини 3 ст. 538 ЦК України право на зупинення виконання свого обов`язку, відмову від виконання частково або в повному обсязі у постачальника було б наявне лише у випадку повного невиконання покупцем обов`язку з оплати, або за наявності очевидних підстав вважати, що оплата взагалі не буде виконана. Покупцем здійснено оплату товару в сумі 1 373 250,00 грн., неоплачена частина в сумі 10 000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що сторонами письмово не встановлено строк поставки товару.

Відповідно до частини 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

19.08.2019 позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою №16/08/19 від 16.08.2019, у якому вимагав у семиденний строк поставити оплачений товар на виробничу базу позивача в Оратівську філію, розташовану по вул. Київська в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, або вказати конкретне місце на іншій території та у який день (в межах семиденного строку з моменту отримання вимоги) працівники ТОВ ТВФ «Наталка» зможуть отримати товар, або у семиденний строк повернути кошти (копія листа, опису вкладення в лист, накладної «Укрпошти» №140 від 19.08.2019) залучені до матеріалів справи.

Як свідчить витяг з офіційного сайту «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідач зазначений лист отримав 24.08.2019.

Доказів поставки товару, або доказів повернення коштів суду не подано.

Суд звертає увагу на те, що сторонами письмово не узгоджено порядок та місце поставки та не встановлено, чиїми силами та засобами має здійснюватись поставка. Разом із тим, відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Суду не подано ані доказів передачі товару відповідачем покупцеві, ані повідомлення покупця про готовність товару до відправки, ані доказів вручення товару перевізникові.

За таких обставин, суд встановив факт порушення відповідачем обов`язку з поставки оплаченого товару покупцю на суму в сумі 1 373 250,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 611 ЦК України наслідком порушення зобов`язання є зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до спеціальної норми частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого обов`язку зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного варіанту правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома продавця.

19.09.2019 ТОВ ТВФ Наталка зверталось до СФГ Перлина з листом-вимогою №16/09/19 від 16.09.2019, у якому вимагало у семиденний термін повернути кошти в сумі 1 373 250,00 грн. (копія листа, опису вкладення в лист, накладної «Укрпошти» від 19.09.2019 №617 залучені до матеріалів справи).

Як свідчить витяг з офіційного сайту «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідач зазначений лист-вимогу отримав 21.09.2019.

Відтак, суд погоджується з твердженням позивача про те, що у зв`язку із відмовою покупця від поставки, здійсненою відповідно до його права, передбаченого ст. 693 ЦК України, у тій самій формі, що й договір (ст. 654 ЦК України), у відповідача виникло саме грошове зобов`язання з повернення коштів, яке мало бути виконано у строк до 30.09.2019 (останній день семиденного строку припадає на вихідний 28.09.2019, за правилами обрахунку строків, передбаченими частиною 5 ст. 254 ЦК України останнім днем строку виконання зобов`язання буде перший наступний за ним робочий день понеділок 30.09.2019), а з 01.10.2019 настало прострочення грошового зобов`язання.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 1 373 250,00 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідачем на момент прийняття рішення не надано документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, вимога позивача про стягнення з СФГ Перлина 1373250,00 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача також 7 788,02 грн. 3% річних (за період з 01.10.2019 до 09.12.2019), 9 612,75 грн. інфляційних втрат (за період з 01.10.2019 до 31.10.2019).

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 3% річних (за період з 01.10.2019 до 09.12.2019), становлять 7 900,89 грн. Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, відтак вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 7788,02 грн. слід задовольнити повністю у заявленій сумі.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за жовтень 2019 року, суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 9612,75 грн., відтак вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат слід задовольнити повністю у заявленій сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-виробнича фірма Наталка повністю та ухвалює рішення про стягнення з селянського (фермерського) господарства Перлина 1 373 250,00 грн. основного боргу, 7 788,02 грн. 3% річних та 9 612,75 грн. інфляційних втрат.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-виробнича фірма Наталка задовольнити повністю.

2. Стягнути з селянського (фермерського) господарства Перлина (09850, Київська обл., Тетіївський район, с. Тайниця, вул. Леніна, буд. 50 Г, ідентифікаційний код 31970362)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-виробнича фірма Наталка (04073, м. Київ, Оболонський район, вул. Вербова, буд. 8, ідентифікаційний код 01288629)

1 373 250,00 грн. (один мільйон триста сімдесят три тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок) основного боргу,

7 788,02 грн. (сім тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень дві копійки) 3% річних;

9 612,75 грн. (дев`ять тисяч шістсот дванадцять гривень сімдесят п`ять копійок) інфляційних втрат;

20 859,76 (двадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят шість копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 03.03.2020.

Суддя О.В. Конюх