ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2020 р. Справа № 914/555/20

Суддя Запотічняк О.Д., розглянувши матеріали

позовної заяви: Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича, с.Монастирець, Жидачівський район, Львівська область,

до відповідача: Жидачівської районної державної адміністрації, м.Жидачів, Львівська область,

про визнання неофіційними документів в адміністративній справі Господарського суду Львівської області №3/103-23/112 про припинення права користування пл. 12 га. фермером Мадараш В.М. за позовною давністю його статусу,

встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича до Жидачівської районної державної адміністрації про визнання неофіційними документів в адміністративній справі Господарського суду Львівської області №3/103-23/112 про припинення права користування пл. 12 га. фермером Мадараш В.М. за позовною давністю його статусу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з огляду на наступне.

Як вбачається із поданої позовної заяви, предметом спору є визнання неофіційними документів в адміністративній справі Господарського суду Львівської області №3/103-23/112 про припинення права користування пл.12 га. фермером Мадараш В.М. за позовною давністю його статусу.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Предметна юрисдикція господарських судів визначена в ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, ч.1 ст. 20 ГПК України визначає, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону, суд дійшов висновку, що господарські суди в межах своєї юрисдикційної компетенції не розглядають спори про визнання неофіційними документів.

Згідно позовної вимоги позивач просить суд визнати неофіційними документи в адміністративній справі Господарського суду Львівської області №3/103-23/112.

З цього приводу суд зазначає, що Господарським судом Львівської області розглядалась справа №3/103-23/112 за позовом: Фермерського господарства " В.М.Мадараша" до відповідача 1: Жидачівської районної державної адміністрації, відповідача 2: Бережницької сільської ради про визнання незаконним розпорядження Жидачівської районної державної адміністрації № 158 від 12.03.04 р., акту № 1 від 04.07.2003 року та рішення № 7 від 27.10.2003 року Бережницької сільської ради.

За результатами розгляду даної справи 18.10.2006 судом було ухвалено постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Дана справа розглядалась Господарським судом Львівської області за правилами встановленими Кодексом адміністративного судочинства України, оскільки положеннями п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України було визначено, що адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів.

Однак після початку діяльності окружних адміністративних судів повноваження місцевих господарських щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції припинено, і на сьогоднішній день господарські суди не наділені повноваженнями розглядати справи віднесені до юрисдикції адміністративних судів.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Прохальна частина поданої позивачем позовної заяви не містить чіткої конкретизації, які саме документи слід визнати неофіційними та ким саме такі документи були прийняті.

В той же час, суд звертає увагу позивача на те, що якщо позивач просить визнати неофіційними документи, які були предметом дослідження в адміністративній справі Господарського суду Львівської області №3/103-23/112 (розпорядження Жидачівської районної державної адміністрації №158 від 12.03.2004 р. "Про припинення права користування земельною ділянкою фермером Мадараш В.М.", яким припинено користування земельною ділянкою площею 12 га, що була надана на землях запасу Бережницької сільської ради фермеру Мадараш В.М.), то такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та підвідомчий адміністративним судам.

Якщо ж позивач, подаючи відповідний позов, має на меті встановити певний юридичний факт, то суд звертає увагу позивача на те, що позови про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

Враховуючи наведене, керуючись п.1ч.1 ст. 175, ст.234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №914/555/20 за позовом Фермерського господарства Мадараша Володимира Миколайовича до Жидачівської районної державної адміністрації про визнання неофіційними документів в адміністративній справі Господарського суду Львівської області №3/103-23/112 про припинення права користування пл. 12 га. фермером Мадараш В.М. за позовною давністю його статусу.

2.Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 255 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Додаток: - позовна заява з додатками та поштовий конверт на 32 аркушах.

Суддя Запотічняк О.Д.