УХВАЛА

05 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/3262/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу Національного банку України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2019та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020

у справі

за позовом Національного банку України

до 1) Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго"

про визнання недійсним правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020, справу №910/3262/19 передано для розгляду в межах справи №910/4475/19 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Златобанк".

14.02.2020 Національний банк України подав через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 у справі № 910/3262/19.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/3262/19 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Ткаченко Н.Г., Огородніка К.М. що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.03.2020.

Дослідивши касаційну скаргу Національного банку України, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Основного Закону серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції маються передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про передачу матеріалів справи № 910/3262/19 для розгляду в межах справи №910/4475/19 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Златобанк".

Виходячи з приписів п. 2 ч.1 ст. 287 ГПК України, касаційний перегляд постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 8 ч.1 ст. 255 ГПК України), не передбачений нормами процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного банку України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, п. 2 ч.1 ст. 287, п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/3262/19 за касаційною скаргою Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 у даній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на 18-х аркушах надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

Н.Г. Ткаченко