Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" березня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1339/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Сікорської Н.А. розглянувши заяву Олевської міської ради від 02.03.2020 № 476 про відмову від позову у справі та заяву про розподіл судових витрат № 477 від 02.03.2020 у справі

за позовом: Олевської міської ради Житомирської області

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Олевська сільгосптехніка"

про визнання укладеними договорів оренди землі

за участю представника позивача: Кравченко А.О. (довіреність №1912 від 27.07.2018)

ВСТАНОВИВ:

Олевською міською радою Житомирської області подано позов про визнання укладеними між Олевською міською радою Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олевська сільгосптехніка" договорів оренди землі в редакції, яка підписана позивачем.

Ухвалою господарського суду від 24.12.2019 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 22.01.2020.

Ухвалою господарського суду від 22.01.2020 суд відклав підготовче засідання від 13.02.2020.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Відклав підготовче засідання на 03.03.2020.

03.03.2020 на адресу господарського суду від позивача надійшла заява № 476 від 02.03.2020 про відмову від позову.

Відповідно до поданої заяви позивач відмовляється від позову, просить закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Зазначає, що 13.02.2020 сторонами укладено договори оренди землі. 18.02.2020 права оренди землі зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права

Водночас, у заяві про відмову від позову позивач зазначає, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 231 ГПК України зрозумілі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Частиною 3 ст. 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Судом встановлено, що відмова Олевської міської ради Житомирської області від позову не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів. Cудом перевірено та встановлено, що представник позивача наділений повноваженнями на вчинення дій щодо відмови від позову.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приймає відмову позивача від позову.

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову та відмову прийнято судом, провадження у справі № 906/1329/19 підлягає закриттю.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

03.03.2020 до суду від позивача надійшло клопотання №477 від 02.03.2020 про розподіл судових витрат. Згідно вищевказаного клопотання позивач просить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову, та стягнути з відповідача судові витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на відправлення поштової кореспонденції сторонам у справі у розмірі 75,00 грн.

Дослідивши клопотання позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 299 від 13.12.2019.

З огляду на норми чинного законодавства, враховуючи факт відмови від позову, позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 1921,00 грн.

Щодо клопотання позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, що пов`язані з відправленням поштової кореспонденції в сумі 75 грн., суд зазначає наступне.

За приписами ч.3 ст.130 ГПК у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки позивач відмовився від позову та відмову прийнято судом, суд відмовляє в задоволенні клопотання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з відправленням поштової кореспонденції.

Керуючись ст. 46, ст.ст. 130, 231, 234 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Олевської міської ради від позову.

2. Закрити провадження у справі за п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

3. Повернути Олевській міській раді (11001, м. Олевськ, вул. Володимирська, 2, ) з державного бюджету України 50% судового збору в сумі 1921,00 грн., сплаченого згідно платіжного доручення № 299 від 13.12.2019 на суму 3842,00 грн.

Оригінал платіжного доручення № 299 від 13.12.2019 знаходиться в матеріалах справи.

4. Відмовити в задоволенні клопотання Олевської міської ради в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олевська сільгосптехніка" витрат на відправлення поштової кореспонденції в сумі 75,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено: 06.03.2020

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (оригінал (рек з пов.)

3- відповідачу (рек. з пов.)