УХВАЛА

м. Київ

02.03.2020Справа № 910/2939/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Юніпорт" (03037, м. Київ, вул. Преображенська, буд.8-Б, офіс 173; ідентифікаційний код 40398534)

до Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 108, літера А; ідентифікаційний код 26251923)

про стягнення 257 071,84 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Юніпорт" з позовом до Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася внаслідок порушення відповідачем умов договору поставки № 53-129-01-18-01604 від 24.10.2018 в частині здійснення оплати за товар і яка складається із 78 175, 72 грн - 3 % річних та 178 896, 12 грн - інфляційних втрат, що в загальному становить 257 071, 84 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Так згідно п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вказує, що із наданого позивачем опису вкладення в цінний лист з відбитком поштового штемпеля від 26.02.2020 вбачається, що позивачем на адресу відповідача не було направлено копію позовної заяви № 2 від 26.02.2020, а були направлені лише додатки.

Крім того, суд вказує, що п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 1 та п. 15 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Частинами 1 та 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Також суд вказує, що ст. 3 Господарського кодексу України закріплено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ч. 1 та ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суд, дослідивши позовну заяву вказує, що позивачем пред`явлено вимоги до відповідача, а саме, безпосередньо до відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" ().

В той же час суд зазначає, що з огляду на те, що відповідач є відокремлений підрозділ, а відомості стосовно нього за ідентифікаційним кодом 26251923 відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що останній не є самостійною юридичною особою, тобто, не є самостійним суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність, а відтак, не може бути самостійною стороною (відповідачем) у вказаній справі.

Обумовлене вище також підтверджується ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України, якою закріплено, що філії (відокремлений підрозділ юридичної особи) та представництва не є юридичними особами.

Відтак, з огляду на викладене, враховуючи, що відомості щодо відповідача за ідентифікаційним кодом 26251923 відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд не має можливості перевірити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Юніпорт" на відповідність п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначений позивачем відповідач не є юридичною особою.

При цьому, суд вказує, що ч. 3 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням, що в свою чергу надає позивачу право звернутися до суду з позовом за місцезнаходженням філії/відокремленого підрозділу проте безпосередньої до юридичної особи в особі такої філії/відокремленого підрозділу.

Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Юніпорт" - залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Юніпорт" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із зазначенням вірного найменування відповідача (юридичної особи в особі відокремленого підрозділу);

- доказів надсилання (опис вкладення в цінний лист та фіскальний чек) на адресу місцезнаходження відповідача копію позовної заяви № 2 від 26.02.2020.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набрала законної сили 02.03.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Баранов