РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.03.2020Справа № 910/18918/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроінжинірінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінада ЛТД»

про стягнення 79 881,50 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідроінжинірінг» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінада ЛТД» про стягнення 79 881,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором №25/4-О від 25.07.2018, у зв`язку із чим, на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 79881,50 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 02.01.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/18918/19, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач відзиву на позов не надав. Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 02.01.2020, направленою на адресу місця знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінада ЛТД»: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 7, офіс 1, зазначеного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду від 02.01.2020 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Отже, за змістом пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, вказана ухвала вручена відповідачу та відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідроінжинірінг» (позивач, генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промінада ЛТД» (відповідач, підрядник) укладений договір підряду №25/4-О (надалі - договір), відповідно до умов якого генпідрядник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання по виконанню комплексу робіт (надалі роботи), що складаються з наступного:

1.1.1. обробка на об`єкті, що визначений в п. 1.2. договору, сміттєзатримуючих решіток (далі - обладнання), що має здійснюватися згідно із технічним завданням (додаток №1 до договору) та проектній документації;

1.1.2 монтаж обладнання на об`єкті, що визначений в п. 1.2. договору.

Виконання робіт здійснюється на наступному об`єкті замовника - ТОВ «Гідроенергоінвст»: «Будівництво «МГЕС Орлове на р. Ятрань у с. Орлове Новоархангельського району Кіровоградської області» (п. 1.2. договору).

Виконання підрядником зобов`язань передбачених п. 1.1.1. та п. 1.1.2. договору здійснюється в строк 30 робочих днів з дати сплати генпідрядником авансу відповідно п. 3.3.1. договору (п. 2.1. договору).

Ціна договору становить загальну вартість всіх робіт по даному договору,що складає 114 116,43 грн., з урахуванням ПДВ - 19 019,40 грн., що складається з наступного:

- вартість обробки обладнання - 57 954,55 грн. з ПДВ;

- вартість монтажу обробленого обладнання - 56 161,88 грн. з ПДВ. (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.3.1. договору після підписання договору, генпідрядник здійснює авансовий платіж в розмірі 79 881.50 грн. з ПДВ.

Як вбачається з п. 4.1.3. генпідрядник має право відмовитись в односторонньому порядку від договору та вимагати повернення сплачених коштів, письмово попередивши про це підрядника у випадку суттєвого порушення підрядником умов цього договору, порушення норм, умов та правил виконання робіт, а також у випадку прострочення строку виконання будь-якого етапу робіт більше ніж на 10 робочих днів.

У пункті 11.1. договору зазначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2018, але не раніше як до виконання сторонами своїх договірних обов`язків в тому числі - до спливу гарантійних зобов`язань.

Відповідно до п.11.3. договору, сторони погодили, що закінчення строку дії даного договору, його припинення в тому числі шляхом розірвання, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

26.07.2018 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у сумі 79 881,50 грн. (призначення платежу - оплата за виконання робіт згідно договору підряду №25/4-О від 25.07.2018), в підтвердження чого позивачем надано копію платіжного доручення №686 та виписку з банківського рахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору №25/4-О від 25.07.2018 не приступив до виконання взятих на себе зобов`язань по договору роботи, передбачені договором не виконав.

25.11.2019 позивач направив відповідачу повідомлення вих. №01-02/1230 про розірвання договору підряду №25/4-О від 25.07.2018, вимогу повернення сплачених коштів та вимогу про сплату штрафних санкцій. Направлення листа підтверджується описами вкладення в цінний лист, фіскальними чеками поштового відділення, копією конверта про повернення. Повідомлення №01-02/1230 направлялось відповідачу на юридичну адресу вказану в ЄДРЮОФОПНФ та на інші адреси, які відомі були позивачу.

Позивач зазначає, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідроінжинірінг» відмовилося від договору, то відповідач у відповідності до приписів ч.2 ст.849 ЦК України повинен відшкодувати позивачеві збитки у вигляді попередньої оплати у сумі 79 881,50 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що ціна договору становить загальну вартість всіх робіт по даному договору,що складає 114 116,43 грн., з урахуванням ПДВ - 19 019,40 грн., що складається з наступного:

- вартість обробки обладнання - 57 954,55 грн. з ПДВ;

- вартість монтажу обробленого обладнання - 56 161,88 грн. з ПДВ.

26.07.2018 позивач на підставі п. 3.3.1. договору сплатив відповідачу грошові кошти у сумі 79 881,50 грн. (призначення платежу - оплата за виконання робіт згідно договору підряду №25/4-О від 25.07.2018), в підтвердження чого позивачем надано копію платіжного доручення №686 та виписку з банківського рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до п. 2.1. договору виконання підрядником зобов`язань передбачених п. 1.1.1. та п. 1.1.2. договору здійснюється в строк 30 робочих днів з дати сплати генпідрядником авансу відповідно п. 3.3.1. договору.

Отже, відповідач повинен був виконати роботи, обумовлені договором у строк до 07.09.2018.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

За змістом пункту 5.1. договору факт виконання комплексу робіт, що передбачений цим договором, оформлюється підписанням сторонами акту виконаних робіт (за формою КБ-2в.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання відповідачем робіт за договором.

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Пунктом п.4.1.3. договору сторони погодили односторонню відмову від договору шляхом направлення письмового повідомлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оскільки відповідач не виконав роботи з обробки сміттєзатримуючих решіток та монтажу обладнання на Будівництві «МГЕС Орлове на р. Ятрань у с. Орлове Новоархангельського району Кіровоградської області» у строки, встановлені договором, то у позивача виникло право відмовитися від договору в односторонньому порядку.

Як встановлено судом, 25.11.2019 позивач направив відповідачу повідомлення вих. №01-02/1230 про розірвання договору підряду №25/4-О від 25.07.2018, вимогу повернення сплачених коштів та вимогу про сплату штрафних санкцій.

З огляду на зміст повідомлення №01-02/1230 від 25.11.2019 позивач скористався, передбаченим договором №25/4-О від 25.07.2018 та ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, правом на відмову від договору.

Як встановлено вище, відповідачем не були виконані роботи, обумовлені договором, у зв`язку з чим позивач відмовився від вказаного договору, оскільки таке право передбачене умовами договору підряду. Отже, зобов`язання, що складає предмет договору, є припиненим.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України визначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні та оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на відмову позивача від договору №25/4-О від 25.07.2018, позивач отримав право вимагати відшкодування збитків, що складають розмір перерахованих коштів на виконання умов вказаного договору підряду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем обставин наведених у позові належними доказами не спростовано, доказів виконання робіт чи повернення позивачу суми попередньої оплати відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи факт сплати позивачем відповідачеві грошових коштів за договором №25/4-О від 25.07.2018 у сумі 79 881,50 грн. (попередня оплата), наявність прострочення відповідачем за договором (невиконання робіт в обумовлені договором строки), а також відмову позивача від такого договору в порядку ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінада ЛТД» 79 881,50 грн. збитків, що становлять суму попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроінжинірінг».

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки на даний час позивачем не заявлено клопотання про повернення судового збору у зв`язку із сплатою судового збору у більшому розмірі ніж встановлено законом, то питання про повернення суми судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", наразі не вирішується судом.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінада ЛТД» (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, 7, офіс 1, ідентифікаційний код 41005356) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроінжинірінг» (03040, м. Київ, вулиця Васильківська, 1, ідентифікаційний код 39261478) суму авансового платежу у сумі 79881,50 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 03.03.2020.

Суддя О.В. Гулевець