ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2020 р. Справа№ 911/2412/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Попікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Гузир І.А.,

представників сторін:

позивача: Нечипоренко Я.І.,

відповідача: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2019 (повний текст складено 09.12.2019)

у справі № 911/2412/19 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

до фізичної особи-підприємця Ляшенко Олени Сергіївни

про стягнення 13.930,07 грн,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.11.2019 у справі №911/2412/19 відмовлено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (позивач, ПрАТ "Київобленерго") до фізичної особи-підприємця Ляшенко Олени Сергіївни (відповідач, ФОП Ляшенко О.С.) про стягнення 13.930,07 грн вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національна комісія з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ).

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що: позивач належним чином не повідомив відповідача про день засідання комісії, що позбавило відповідача можливості бути присутнім на засіданні комісії; рішення комісії від 17.04.2018, оформлене протоколом № 197, не набрало чинності в порядку, визначеному п. 6.42 ПКЕЕ.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2019 у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Одночасно апелянт просив розглядати апеляційну скаргу з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2019 у справі № 911/2412/19, розгляд справи призначено на 05.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги ПАТ "Київобленерго" на 19.02.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу суддів від 18.02.2020 сформовано новий склад колегії суддів: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Агрикова О.В., Попікова О.В., у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2019 у справі № 911/2412/19 до провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги призначено на 19.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги ПАТ "Київобленерго" на 04.03.2020.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий суд не надав належної оцінки тому, що позивач додав до матеріалів справи копії листів ПрАТ "Київобленерго" за вих. № 12641 від 21.03.2018 та за вих. № 1377/5 від 13.04.2018, адресованих ПП Ляшенко О.С., у яких зазначено, що засідання комісії з розгляду Акта про порушення №К034981 від 01.03.2018 відбудеться 22.03.2018 та 12.04.2018 відповідно. Також скаржник вважає, що рішення комісії від 17.04.2018, оформлене протоколом № 197, набрало чинності в порядку, визначеному п. 6.42 ПКЕЕ, оскільки 10.05.2018 було вручено відповідачу.

В судовому засіданні 04.03.2020 представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представники відповідача в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності вказаних представників.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, між Акціонерною енергопостачальною компанією ВАТ "Київобленерго" (електропостачальник), правонаступником якого є ПрАТ "Київобленерго", та фізичною особою-підприємцем Ляшенко Оленою Сергіївною (споживач) укладено договір №403-2, в ході виконання якого, а також вирішення всіх питань, які не обумовлені цим договором, сторони зобов`язались керуватися Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) та іншими нормативно-технічними документами.

Згідно з п. 1 договору №403-2 електропостачальник зобов`язався постачати електричну енергію відповідно до умов договору, а споживач - своєчасно проводити оплату за електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним договором.

Відповідно до п. 2.1 договору №403-2 електропостачальник зобов`язався відпускати електроенергію як різновид промислової продукції споживачу в межах 50 кВт приєднаної (дозволеної до використання) потужності згідно з визначеними йому цим договором умовами і величинами постачання електроенергії та потужності (Додаток № 1).

За умовами п. 4 договору №403-2 споживач зобов`язався, зокрема: забезпечити безперешкодний доступ у будь-який час доби працівників електропостачальника до систем та приладів обліку (п. 4.4).

Пунктом 5 договору № 403-2 обумовлено, що споживач несе відповідальність за раціональне використання електроенергії, дотримання режимів електроспоживання.

Згідно з п. 12 договору № 403-2 останній укладається на термін до 01.01.2003, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заявлено однією зі сторін про відмову від цього договору або про його перегляд.

В матеріалах справи відсутні заяви сторін про припинення дії договору №403-2, а тому цей договір є чинним.

Представниками ПАТ "Київобленерго", тобто позивачем, 01.03.2018 проводилась перевірка об`єкта споживача ФОП Ляшенко О.С. за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаною перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив п. 6.20 ПКЕЕ, а саме: "При проведенні технічної перевірки виявлено факт - при підключеному електронавантаженні 7,127 кВт індикація електроспоживання на розрахунковому ел. лічильнику №0813814 відсутня електроенергія, що використовується споживачем через дану точку обліку, електролічильником № 0813814 - не обліковується, недооблік складає: 100%".

На підставі виявленого порушення представниками ПАТ "Київобленерго" складений Акт про порушення № К 034981 від 01.03.2018, в якому вказано, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 15.03.2018; на засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа.

Акт про порушення № К 034981 від 01.03.2018 підписаний чотирма представниками постачальника електричної енергії. В графі для підпису про ознайомлення споживача або уповноваженої ним особи з актом про порушення зазначено: "споживач від підпису відмовився".

На підставі зазначеного акта 17.04.2018 відбулось засідання комісії, без присутності споживача (представника споживача), з розгляду Акта № К 034981 від 01.03.2018 про порушення ПКЕЕ, за результатами якого прийнято рішення про проведення нарахування згідно з п. 6.20 ПКЕЕ за період з 07.08.2016 по 14.02.2018, що відображено в протоколі № 197.

Відповідно до розрахунку до Акта про порушення № К 034981 від 01.03.2018 сума необлікованої електричної енергії за 556 днів з 07.08.2016 по 14.02.2018 склала 13.930,07 грн.

У протоколі № 197 від 17.04.2018 зазначено, що протокол разом з розрахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електроенергії та/або збитків надіслано поштою споживачу 17.04.2018.

У зв`язку з тим, що ФОП Ляшенко О.С. не оплатила нараховану суму вартості необлікованої електричної енергії, ПрАТ "Київобленерго" звернулось з позовом до місцевого господарського суду про стягнення з відповідача суми завданих збитків у примусовому порядку.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 ст. 236 Господарського кодексу України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 236 Господарського кодексу України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Отже, із змісту вказаних положень законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості необлікованої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Правопорушеннями на ринку електричної енергії є порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж електроенергетичних підприємств та споживачів, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах (п. 3 ч. 2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії").

На момент виникнення спірних правовідносин діяли Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (з відповідними змінами).

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

В Акті про порушення № К 034981 від 01.03.2018 вказано, що розгляд виявленого порушення відбудеться 15.03.2018, однак засідання комісії з розгляду вказаного Акта відбулось 17.04.2018, що підтверджується протоколом № 197.

Як зазначає апелянт, засідання комісії з розгляду Акта про порушення №К 034981 від 01.03.2018 неодноразово відкладалось у зв`язку з неявкою споживача.

Позивач до матеріалів справи додав копії листів ПрАТ "Київобленерго" за вих. № 12641 від 21.03.2018 та за вих. № 1377/5 від 13.04.2018, адресованих ПП Ляшенко О.С., у яких зазначено, що засідання комісії з розгляду Акта про порушення № К 034981 від 01.03.2018 відбудеться 22.03.2018 та 12.04.2018 відповідно.

Згідно з п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Як вірно відзначив місцевий суд, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів повідомлення споживача у встановленому ПКЕЕ порядку про засідання комісії електропостачальника з розгляду Акта про порушення ПКЕЕ № К 034981 від 01.03.2018, яке відбулось 17.04.2018.

Зміст листів за вих. № 12641 від 21.03.2018 та за вих. № 1377/5 від 13.04.2018 ПрАТ "Київобленерго", адресованих ПП Ляшенко О.С., не свідчить про те, що відповідач був повідомлений належним чином не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання, яке відбулось 17.04.2018.

У протоколі № 197 від 17.04.2018 вказано, що останній разом з розрахунком величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електроенергії та/або збитків надіслані поштою споживачу 17.04.2018.

Скаржник стверджує, що рішення комісії від 17.04.2018, оформлене протоколом № 197, набрало чинності в порядку, визначеному п. 6.42 ПКЕЕ, оскільки 10.05.2018 було вручено відповідачу.

Водночас надана позивачем копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 961 про отримання ПП Ляшенко О.С. певної кореспонденції від ПрАТ "Київобленерго" не може вважатись належним і допустимим доказом повідомлення споживача про засідання комісії, оскільки, як правильно зазначив місцевий суд, зі змісту вказаного рекомендованого повідомлення неможливо встановити, яку саме кореспонденцію отримала ПП Ляшенко О.С.

Колегія апеляційного суду у судовому засіданні оглянула оригінал повідомлення про вручення поштового відправлення № 961, однак ані з наданого для огляду оригіналу, ані з його копії (т. 1 а. с. 30) неможливо встановити зазначену на ньому дату вручення з огляду на нерозбірливість почерку, адже зазначену дату можна прочитати і як « 11.03.2018». У зв`язку зі спливом піврічного строку для зберігання відповідної інформації неможливо відслідкувати дані щодо вручення поштового відправлення № 961 і на офіційному сайті АТ «Укрпошта», чого не заперечує і позивач. Також у зв`язку з ненаданням позивачем опису вкладення у вказаний лист, як зазначалось вище, неможливо встановити, яку саме кореспонденцію надіслав позивач відповідачеві.

Таким чином позивач не надав до матеріалів справи доказів відправлення протоколу № 197 від 17.04.2018 та розрахункових документів для оплати недорахованої електроенергії на адресу споживача.

Відтак місцевий суд дійшов вірного висновку, що відповідач не дотримався встановленого законом порядку щодо визначення обсягу необлікованої електричної енергії та суми завданих збитків, оскільки про засідання комісії електропостачалька, яке відбулось 17.04.2018, відповідач не був належним чином повідомлений за 5 робочих днів.

Крім того за відсутності доказів вручення відповідачу протоколу з розрахунком величини вартості та розрахункових документів для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення комісії електропостачалька від 17.04.2018, оформлене протоколом № 197, не набрало чинності в порядку, визначеному п. 6.42. ПКЕЕ, а, відповідно, строк для оплати 13.930,07 грн вартості необлікованої електричної енергії у відповідача не настав.

Беручи до уваги викладене вище, наявність передбачених законом підстав для задоволення позову не була доведена позивачем у встановленому порядку належними та допустимими доказами, а тому місцевий суд дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів вважає, що судове рішення місцевого суду прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для вирішення спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників судового процесу колегія судів з урахуванням п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.

У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судове рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2019 у справі №911/2412/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2019 у справі №911/2412/19 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2412/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.03.2020.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Агрикова

О.В. Попікова