РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2020Справа № 910/17852/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АРТМА"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Плюс"

про стягнення 3 329 413,57 грн.

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Слюсаренко О.А. - представник за ордером серія КВ №357749 від 01.08.2019;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТМА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Плюс" про стягнення 3 329 413,57 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки №10-05/2017 від 10.05.2017 року належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

08.01.2020 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 10.02.2020 року.

В судове засідання 10.02.2020 року представник відповідача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017. Жодних документів від відповідача не надходило.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 02.03.2020 року.

В судове засідання 02.03.2020 року представник відповідача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

10.05.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АРТМА" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Плюс" (покупець) укладено договір поставки № 10-05/2017.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується за заявками покупця передавати у встановлений строк (строки) товарний бетон, - надалі «товар» у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати товар і сплатити за нього грошову суму на умовах, викладених цьому договорі.

Загальна кількість товару остаточно визначається по фактично прийнятій кількості, згідно товарно-транспортних/видаткових накладних (п.2.2 договору).

Товар постачається покупцю силами постачальника на умовах: DAP - поставка здійснюється постачальником на об`єкт покупця, за адресою: м. Київ, вул. Крайня 1 а або на іншу адресу, визначену в заявці (п.4.1.1 договору).

Відповідно до п.4.4 договору передача товару оформлюється товарно-транспортними накладними/видатковими накладними. Моментом передачі товару покупцем є момент підписання покупцем відповідної товарно-транспортної накладної/видаткової накладної.

Право власності на товар, а з ним і ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця в момент фактичної передачі товару, який визначається моментом підписання покупцем товарно-транспортної/видаткової накладної (п.4.8 договору).

Загальна ціна договору дорівнює сумарній вартості фактично поставленого товару та вартості доставки товару на об`єкт покупця у разі поставки товару на об`єкт покупця, та визначається на підставі підписаних сторонами протягом строку дії цього договору видаткових накладних.

Як зазначено позивачем, він свої зобов`язання за договором виконував належним чином, здійснював постачання продукції вчасно та належної якості.

Так, в матеріалах справи наявні видаткові накладні підписані та скріплені печатками/штампами сторін, а саме: №382 від 22.03.2019 року , №383 від 23.03.2019 року, №393 від 25.03.2019 року, №401 від 26.03.2019 року, №433 від 26.03.2019 року, №408 від 27.03.2019 року, №434 від 27.03.2019 року, №422 від 29.03.2019 року, №424 від 30.03.2019 року, №426 від 30.03.2019 року, №427 від 31.03.2019 року, №428 від 31.03.2019 року, №440 від 01.04.2019 року, №447 від 02.04.2019 року, №454 від 03.04.2019 року, №458 від 04.04.2019 року, №469 від 05.04.2019 року, №470 від 06.04.2019 року, №471 від 06.04.2019 року, №472 від 07.04.2019 року, №485 від 08.04.2019 року, №487 від 08.04.2019 року, №491 від 09.04.2019 року, №492 від 09.04.2019 року, №502 від 10.04.2019 року, №503 від 10.04.2019 року, №512 від 11.04.2019 року, №518 від 12.04.2019 року, №519 від 12.04.2019 року, №521 від 13.04.2019 року, №522 від 14.04.2019 року, №531 від 15.04.2019 року, №532 від 15.04.2019 року, №602 від 24.04.2019 року, №555 від 25.04.2019 року, №564 від 26.04.2019 року, №651 від 13.05.2019 року, №656 від 14.05.2019 року, №661 від 15.05.2019 року, №662 від 15.05.2019 року, №671 від 16.05.2019 року, №672 від 16.05.2019 року, №678 від 17.05.2019 року, №679 від 17.05.2019 року, №682 від 18.05.2019 року, №683 від 18.05.2019 року, №688 від 19.05.2019 року, №689 від 19.05.2019 року, №692 від 20.05.2019 року, №701 від 21.05.2019 року, №702 від 21.05.2019 року, №718 від 22.05.2019 року, №719 від 22.05.2019 року, №729 від 23.05.2019 року, №730 від 23.05.2019 року, №736 від 24.05.2019 року, №737 від 24.05.2019 року, №741 від 25.05.2019 року, №742 від 25.05.2019 року, №745 від 26.05.2019 року, №746 від 26.05.2019 року, №750 від 27.05.2019 року, №757 від 28.05.2019 року, №758 від 28.05.2019 року, №764 від 29.05.2019 року, №765 від 29.05.2019 року, №770 від 30.05.2019 року, №771 від 30.05.2019 року, №781 від 31.05.2019 року, №782 від 31.05.2019 року, №789 від 01.06.2019 року, №790 від 02.06.2019 року, №791 від 02.06.2019 року, №800 від 03.06.2019 року, №801 від 03.06.2019 року, №804 від 04.06.2019 року, №805 від 04.06.2019 року, №815 від 05.06.2019 року, №818 від 06.06.2019 року, №819 від 07.06.2019 року, №825 від 08.06.2019 року, №826 від 08.06.2019 року, №828 від 09.06.2019 року, №829 від 09.06.2019 року, №833 від 10.06.2019 року, №839 від 11.06.2019 року, №840 від 11.06.2019 року, №851 від 12.06.2019 року, №852 від 12.06.2019 року, №857 від 13.06.2019 року, №858 від 13.06.2019 року, №865 від 14.06.2019 року, №866 від 15.06.2019 року, №872 від 18.06.2019 року, №873 від 18.06.2019 року, №880 від 19.06.2019 року, №889 від 20.06.2019 року, №896 від 21.06.2019 року, №900 від 22.06.2019 року, №902 від 23.06.2019 року, №903 від 23.06.2019 року, №904 від 24.06.2019 року, №905 від 24.06.2019 року, №913 від 25.06.2019 року, №914 від 25.06.2019 року, №923 від 26.06.2019 року, №938 від 28.06.2019 року, №941 від 29.06.2019 року, №842 від 30.06.2019 року, №954 від 01.07.2019 року, №960 від 02.07.2019 року, №968 від 03.07.2019 року, №975 від 04.07.2019 року, №982 від 05.07.2019 року, №1507 від 07.11.2019 року, №1515 від 08.11.2019 року, №1516 від 09.11.2019 року, №1525 від 11.11.2019 року, №1529 від 12.11.2019 року, №1545 від 14.11.2019 року.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.5.3 договору покупець оплачує товар не пізніше 30 банківських днів з дати поставки. Відстрочення платежу можливе лише за умови узгодження сторонами іншого терміну оплати.

В матеріалах справи наявні акти звіряння взаємних розрахунків між сторонами підписані та скріплені печатками сторін, а саме:

- за період з 01.06.2019-05.08.2019 року, відповідно до якого заборгованість ТОВ «Спецбуд-Плюс» на користь ТОВ «АРТМА» станом на 05.08.2019 становить 3 191 215,29 грн.,

- за період з 01.11.2019-21.11.2019 року, відповідно до якого заборгованість ТОВ «Спецбуд-Плюс» на користь ТОВ «АРТМА» станом на 21.11.2019 становить 3 329 413,57 грн.

також, в матеріалах справи наявна роздруківка з системи клієнт-банк з платежами відповідача за договором (за період з 07.03.2019 року по 12.07.2019 року включно).

Як зазначено позивачем, станом на день складання позовної заяви (13.12.2019 року) заборгованість відповідача перед позивачем за отриману продукцію складає 3 329 413,57 грн.

Будь-яких інших доказів сплати основного боргу по договору матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 3 329 413,57 грн. за поставлений на підставі договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за поставлену продукцію суду не надано, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 3 329 413,57 грн. заборгованості, а відповідач належними і допустимими доказами не довів суду належного виконання ним своїх зобов`язань, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу за договором поставки № 10-05/2017 від 10.05.2017 р. в сумі 3 329 413,57 грн. визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ст.ст. 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Плюс" (01011, м. Київ, вулиця Рибальська, будинок 13, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АРТМА" (01013, м. Київ, вулиця Промислова, будинок 3-Г, ) заборгованість в розмірі 3 329 413 (три мільйони триста двадцять дев`ять тисяч чотириста тринадцять) грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 49 941 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сорок одна) грн. 20 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 12.03.2020 року.

Суддя С.М. Мудрий