ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 року м.Дніпро Справа № 904/2466/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередко А.Є., Парусніков Ю.Б.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР - АГРО"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019

за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

у справі № 904/2466/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів, Київська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чапаєва-Агро", с. Новоіванівка, Дніпропетровська область

про стягнення 90 717,40 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чапаєва-Агро" про стягнення заборгованості у розмірі 90 717,40 грн. за договором поставки від 11.06.2012р. №230-ДН на умовах товарного кредиту.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014, позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Чапаєва-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" суму основного боргу в розмірі 44 478,05 грн., відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 13 351,99 грн., пеню у розмірі 3685,58 грн. та судовий збір у розмірі 1238,89 грн..

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 вищевказане рішення суду було залишено без змін.

На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2014 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2014 було видано наказ.

27.11.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" подано скаргу на бездіяльність П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконавчого провадження № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14. Скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця П`ятихатського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області під час виконавчого провадження № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі № 904/2466/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій;

- зобов`язати П`ятихатський РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі № 904/2466/14, котрі були б направлені та свідчили про перевірку майнового стану боржника та примусове виконання судового наказу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконавчого провадження № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що матеріалами справи не підтверджено обставин, наведених стягувачем у скарзі, щодо довготривалого невчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14, не проведення систематичної перевірки майнового стану боржника, не направлення запитів щодо установ усіх форм та організацій з метою виявлення майна чи коштів боржника, а відтак скарга не підлягає задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР - АГРО" звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019, ухвалену за результатами розгляду скарги на бездіяльність П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 по справі №904/24660/14 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність державного виконавця П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали від 09 грудня 2019 року у справі №904/2466/14 не здійснено дотримання вимог статті 238 ГПК України, не перевірено виконання державним виконавцем обов`язків, визначених ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, щодо вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

За твердженнями апелянта, невиконання судового рішення протягом тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. На його думку, державним виконавцем не було вчинено щонайменше 50 можливих дій для виконання судового рішення, які в даному випадку можливо було здійснити.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР - АГРО" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 у справі №904/2466/14, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 20.02.20р. о 10:00 год. у режимі відеоконференції.

11.02.2020р. до Центрального апеляційного господарського суду від П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшов відзив на апеляційну скаргу від 04.02.2020р. за вих. № 6281/17.40-34, в якому останній проти апеляційної скарги заперечує та просить відмовити у її задоволенні з наступних підстав.

Так, судовий наказ №904/2466/14 від 30.07.2014 надійшов на виконання до Пятихатського РВ ДВС 15.08.2019р. за вх.№3577/13.40-31 втретє; того ж дня було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, копії яких направлені сторонам; до цього часу арешт накладався неодноразово, зокрема 11.09.2017 та 21.06.2018; державним виконавцем також приймалася постанова про арешт коштів боржника та направлялася до банку АТ «Ощадбанк» платіжна вимога, проте була повернута без виконання, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку.

Крім того зазначає, що органом державної виконавчої служби направлялися запити до відповідних компетентних органів з метою виявлення та арешту майна та коштів боржника (МВС щодо наявних у власності транспортних засобів, Державної фіскальної служби щодо відкритих у банківських/фінансових установах рахунків, Держпродслужби щодо зареєстрованої сільськогосподарської техніки та механізмів, Головного управління статистики щодо зареєстрованих сільськогосподарських тварин), що в сукупності свідчить про проведення виконавчих дій, спрямованих на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14 та безпідставність тверджень скаржника про бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 у справі №904/2466/14 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Мороз В.Ф., судді Чередко А.Є., Парусніков Ю.Б.

В судове засідання 20.02.2020р. з`явилися представники позивача та П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби. Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі №904/2466/14 оголошено перерву в судовому засіданні до 02.03.2020р. о 16:30 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чапаєва-Агро" своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

В судове засідання 02.03.2020р. з`явився представник П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби. Представники позивача і відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2019 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" надійшла скарга на бездіяльність П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконавчого провадження № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14. Скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця П`ятихатського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області під час виконавчого провадження № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі № 904/2466/14, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій;

- зобов`язати П`ятихатський РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі № 904/2466/14, які були б направлені та свідчили про перевірку майнового стану боржника та примусове виконання судового наказу.

В обґрунтування поданої скарги стягувач зазначив про довготривале невчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі № 904/2466/14. Зокрема але не виключно, не проведення систематичної перевірки майнового стану боржника, не направлення запитів щодо установ усіх форм та організацій з метою виявлення майна чи коштів боржника.

Представником П`ятихатського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надано до суду відзив на скаргу, у якій державний виконавець заперечив проти її задоволення за таких обставин.

Наказ Господарського суду Дніпропетровської області у справі від 30.07.2014 №904/2466/14 втретє надійшов на виконання до П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 15.08.2019 за вх. № 3577/13.40-31.

Головним державним виконавцем П`ятихатського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Плохій Ю.С., 16.08.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59825990, копії постанови про відкриття виконавчого провадження 16.08.2019 направлено сторонам виконавчого провадження.

Постановою від 16.08.2019 ВП № 59825990 накладено арешт на майно боржника.

Державний виконавець звертає увагу, що арешт нерухомого майна згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта накладався неодноразово: 11.09.2017, запис про обтяження № 22262344; 21.06.2018, запис про обтяження № 26728118.

Державним виконавцем, 04.09.2019 направлено до АТ "Державного ощадного банку України" платіжну вимогу № 59826019. За результатами проведеної перевірки встановлено, що кошти на рахунку боржника відсутні.

Державним виконавцем, 02.12.2019 направлено виклик керівникові ТОВ "Чапаєва-Агро" з`явитись до виконавця для сплати боргу за наказом Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2466/14 від 30.07.2014 або надання підтверджуючих документів про сплату.

Постановою від 03.12.2019 ВП № 59825990 накладено арешт на грошові кошти боржника.

Крім того, в ході виконавчого провадження державним виконавцем неодноразово направлялись запити: до МВС з метою встановлення зареєстрованих транспортних засобів за боржником; до Державної податкової служби України - щодо відкритих рахунків в банківських установах; до Головного управління Держпродслужби в Дніпропетровській області - щодо отримання чи зареєстровані за боржником трактори, самохідні шасі, сільськогосподарської техніки, інших механізмів; до Саврівського старостинського округу Саксаганської сільської ради, щодо здійснення господарської діяльності ТОВ "Чапаєва-Агро"; до Головного управління статистики - щодо надання статистичних даних сільськогосподарської діяльності ТОВ "Чапаєва-Агро".

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів скаржника та відсутність підстав для задоволення його скарги на бездіяльність державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 цього Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч. 7 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону, а саме, про звернення стягнення на майно боржника.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження" згідно до ч. ч. 1, 2 якої звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначені особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи-підприємця, за приписами частини 1 якої виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

За приписами частини 5 цієї статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (статті 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказ Господарського суду Дніпропетровської області у справі від 30.07.2014 №904/2466/14, 15.08.2019 надійшов на виконання до П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Головним державним виконавцем П`ятихатського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Плохій Ю.С., 16.08.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59825990, копії постанови про відкриття виконавчого провадження 16.08.2019 направлено сторонам виконавчого провадження.

Постановою від 16.08.2019 ВП № 59825990 накладено арешт на майно боржника, копія якої наявна в матеріалах справи, про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зроблено запис № 61729681.

Зазначені дії кореспондуються з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", за приписами норм ст. ст. 26, 56 якого державний виконавець може накласти арешт з винесенням відповідної постанови як під час відкриття виконавчого провадження, так і не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Окрім цього, існування арештів на рухоме майно боржника, накладених при попередніх двох зверненнях стягувача про примусове виконання наказу від 30.07.2014 №904/2466/14, підтверджено витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 53468661 від 19.09.2017р. та № 47131917 від 04.06.2015р..

Арешт на нерухоме майно згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника накладався неодноразово: 11.09.2017р. запис про обтяження № 22262344; 21.06.2018 запис про обтяження № 26728118.

19.08.2019р. державним виконавцем сформовано та направлено запит до Державної фіскальної служби України, на який отримано відповідь за № про наявність у боржника відкритого в АТ «Ощадбанк» розрахункового рахунку № НОМЕР_1 .

04.09.2019р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копія якої направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №12107 та до філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк».

04.09.2019р. державним виконавцем за вих. № 12877 направлено до АТ "Державного ощадного банку України" платіжну вимогу № 59826019 на суму 776943,51 грн.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що кошти на рахунку боржника відсутні, в результаті чого 10.09.2019р. вказана платіжна вимога була повернута без виконання.

09.10.2019р. державним виконавцем направлено запити до МВС з метою встановлення зареєстрованих транспортних засобів за боржником; до Державної податкової служби України - щодо відкритих рахунків в банківських установах.

28.11.2019р. у зв`язку зі звільненням державного виконавця Плохій Ю.С. виконавче провадження було передано на виконання державному виконавцю П`ятихатського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Ромашко Ю.І..

28.11.2019р. державним виконавцем повторно направлено запити до МВС щодо отримання відомостей про зареєстровані за боржником транспортні засоби та до Державної податкової служби України - щодо відкритих рахунків в банківських установах.

Згідно отриманої від ДПС відповіді нові рахунки боржником не відкривались.

Державним виконавцем, 02.12.2019 направлено виклик керівникові ТОВ "Чапаєва-Агро" з`явитись до виконавця для сплати боргу за наказом Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2466/14 від 30.07.2014 або надання підтверджуючих документів про сплату.

02.12.2019р. державним виконавцем направлено запит до Головного управління Держпродслужби в Дніпропетровській області щодо отримання відомостей про зареєстровані за боржником трактори, самохідні шасі, сільськогосподарську техніку, інші механізми.

03.12.2019р. державним виконавцем направлено запити до Савріського Старостинського округу Саксаганської сільської ради щодо здійснення господарської діяльності боржником.

Згідно отриманої інформації ТОВ "Чапаєва-Агро" () господарську діяльність не здійснює.

Відповідь аналогічного змісту надав сам боржник 03.12.2019 року, зазначивши про відсутність діяльності з середини 2014 року.

03.12.2019р. державним виконавцем направлено запити до Головного управління статистики у Дніпропетровській області щодо надання статистичних даних сільськогосподарської діяльності ТОВ "Чапаєва-Агро" () за період з 2016 по 2019рр.; щодо стану твариництва за період з 2014 року по 01.12.2019р.; щодо зареєстрованих сільськогосподарських тварин.

03.12.2019р. державним виконавцем одержано Фінансовий звіт боржника станом на 30.06.2019р., яким засвідчено достовірність вищезазначених відомостей.

Наведені факти вчинення державним виконавцем дій, направлених на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі від 30.07.2014 №904/2466/14, підтверджуються доданими державним виконавцем до матеріалів справи копіями відповідних постанов, запитів, відповідей на такі запити (том 2, а.с. 118 - 143).

Матеріалами справи також підтверджено, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області у справі від 30.07.2014 №904/2466/14 пред`явлений стягувачем до виконання втретє, арешти на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» накладалися неодноразово, направлялися платіжні вимоги, які залишалися без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на вказаному рахунку; інших рахунків боржник не має та з 2014 року не відкривав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про бездіяльність державного виконавця та недоведеність ним невчинення державним виконавцем дій, передбачених ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" спрямованих на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14.

Що стосується тверджень скаржника про необхідність здійснення державним виконавцем тих чи інших дій у виконавчому провадженні, перелік яких наведено в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до визначення, що міститься в Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5: «дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта».

Згідно з положеннями Рекомендації №R (80) 2, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Висновки щодо дискреційності повноважень державного виконавця при здійсненні заходів з примусового виконання рішень у виконавчому провадженні викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №660/612/16-ц.

Таким чином, вжиття заходів для належного та своєчасного примусового виконання рішення є компетенцією державного виконавця і суд у межах розгляду скарги не може зобов`язувати його вчиняти ті чи інші дії для виконання наказу, оскільки вибір заходів по примусовому виконанню рішення суду та послідовності їх застосування віднесено до компетенції державного виконавця.

Принцип змагальності сторін, закріплений у частині 3 статті 13 та частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником не надано будь-яких доказів, що підтверджували б бездіяльність П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконавчого провадження № 59825990 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2014 у справі №904/2466/14.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що скаржник (стягувач) не знайомився з матеріалами виконавчого провадження починаючи від 16.08.2019р. (дня відкриття виконавчого провадження ВП № 59825990) і до дати подання даної скарги, а відтак його твердження про бездіяльність державного виконавця були передчасними, з огляду на необізнанність з усім комплексом вчинених дій та прийнятих рішень, які встановлені судом та підтверджені відповідними доказами.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що ухвала від 09 грудня 2019 року у справі №904/2466/14 не відповідає вимогам статті 238 ГПК України, оскільки вказаною статтею встановлені вимоги, що ставляться до змісту рішення прийнятого за результатом розгляду справи по суті, в той час як оскаржуваною ухвалою не закінчено судовий розгляд, а прийнято її у відповідності до ст. 343 ГПК України саме за результатами розгляду скарги на бездіяльність державного виконавця.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваної ухвали.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої ним ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року у справі № 904/2466/14 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року у справі № 904/2466/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.03.2020.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко