ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6342/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліас-Груп", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", м. Дніпро

про стягнення 73 321,19 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Симбірьова К.В.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліас-Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" заборгованість у розмірі 73 321,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №19/1868 від 17 квітня 2019 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання у справі на 28.01.2020.

Сторони у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено з 28.01.2020 на 27.02.2020.

У судове засідання 27.02.2020 учасники справи не з`явилися, про явку повноважних представників не забезпечили, про час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 28.01.2020) містяться в матеріалах справи.

Від позивача та відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та за відсутності представників сторін.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліас-Груп" (постачальник) та Акціонерним товариством "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" (покупець) укладено договір поставки № 19/1868, відповідно до умов якого (п.1.1) постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити брухт і відходи чорних металів - метали чорні вторинні за видами та якістю, що передбачені ДСТУ 4121-2002 та вимогами, зазначеними цим договором, специфікаціями чи додатками до цього договору.

Ціна товару вказується у специфікаціях або додаткових угодах, оформлених у вигляді додатків до даного договору, без урахування податку на додану вартість (п. 2.1 договору).

Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що поставляється за даним договором, яка зазначається в специфікаціях до даного договору (п. 2.3 договору).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах, зазначених у специфікаціях до даного договору, при цьому, зазначені у специфікаціях базисні умови поставок у відповідності до правил Інкотермс у редакції 2010 року. Усі ризики переходять від постачальника до покупця виключно з дати оформлення акту приймання у місці приймання при всіх умовах постачання (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору поставка товару здійснюється протягом терміну дії договору за цінами, встановленими сторонами на певні періоди відповідними специфікаціями у порядку, передбаченому п. 2.1 договору.

Датою переходу права власності від постачальника до покупця є дата поставки товару, відповідно до умов п. 3.9 даного договору (п. 3.10 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що покупець здійснює оплату вартості поставленої партії товару, відповідно до специфікації з урахуванням умов поставки, на поточний рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту надходження товару до покупця, на підставі акту приймання.

У разі порушення Покупцем терміну розрахунків за Товар, передбаченого п. 4.2 Договору, Покупець за кожен день прострочення платежу, сплачує Постачальнику пеню від несплаченої суми в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період нарахування (п.6.3. договору).

У випадку не виконання зобов`язань, передбачених п.4.2 даного Договору, Постачальник зобов`язаний повернути Покупцеві суму не отовареної передоплати, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту порушення зобов`язань і сплатити штраф, у той же термін, у розмірі 5% від суми не отовареної передоплати.

При порушенні термінів повернення попередньої оплати Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,5% від суми не поверненої передоплати за кожен день прострочки. Винна Сторона, що прострочила виконання грошових зобов`язань, на вимогу іншої Сторони зобов`язана відшкодувати суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми (п.6.4. договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання його Сторонами і скріплення печатками Сторін і та діє до 31 грудня 2019 року, але у будь якому разі до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим договором.

На виконання умов договору поставки позивачем поставлено на адресу відповідача продукцію на загальну суму 13 638 748,25грн., що підтверджується актами приймання-передачі, товарно-транспортними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88 визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Досліджені судом первинні документи (акти приймання-передачі та товаро-транспортні накладні) містять всі обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та, в розумінні вказаного Закону, є первинними й такими, що в повній мірі підтверджують реальність та здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару.

Позивач зазначає, що відповідачем було частково оплачено поставлений товар на суму 13 565 427,06 грн. Станом на 22.12.2019 заборгованість АТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" становить 73 321,19 грн., яку і просить стягнути позивач.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на таке.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки.

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 договору, покупець здійснює оплату вартості поставленої партії товару, з урахуванням умов поставки, на поточний рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту надходження товару до покупця, на підставі акту приймання.

З урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором зі сплати вартості поставленого товару є таким, що настав. Проте, жодних доказів на підтвердження наявної заборгованості по оплаті поставленого товару позивач до суду не надав.

Відтак, доводи позивача, що на момент звернення до суду з цим позовом, заборгованість у відповідача перед позивачем за договором поставки № 19/1868 від 17.04.2019 складає 73 321,19грн, не підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 19/1868 від 17.04.2019 у розмірі 73 321,19грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліас-Груп" до Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" про стягнення заборгованості у розмірі 73 321,19 грн. відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 10.03.2020

Суддя Н.М. Євстигнеєва