ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Справа№ 910/16390/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Пшеницькій Т.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 20.02.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київської міської ради на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2019

у справі № 910/16390/19 (суддя Демидов В.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" про забезпечення позову до подання позовної заяви

зацікавлені особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

В судовому засіданні 20.02.2020 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у справі №910/16390/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" заборонено виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації):

- вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" земельної ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться у Печерському районі міста Києва за адресою: вул. Мечникова, 7-Б;

- проводити будь-які організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення №220/7793 "Про відмову у поновленні Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінформ" договору оренди земельної ділянки площею 0,22га на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м. Києва від 13.07.2004 №698", прийнятого на пленарному засіданні ІХ сесії Київської міської ради VIII скликання 14.11.2019 (в т.ч. вчиняти дії щодо державної реєстрації прав, внесення відомостей до Державного земельного кадастру, зокрема, щодо припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" на земельну ділянку площею 0,22 га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться у Печерському районі міста Києва за адресою: вул. Мечникова, 7-Б.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, Київська міська рада 05.12.2019 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме ст.ст.74, 136, 137, 141 ГПК України.

Доводи апеляційної скарги:

- приймаючи ухвалу про забезпечення позову суд помилково погодився з доводами товариства, що невжиття заходів до забезпечення позову у цьому випадку може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки товариство не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду;

- суд дійшов хибного висновку, що обраний товариством засіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в господарському процесі;

- посилаючись на збалансованість інтересів сторін, суд повністю проігнорував інтереси відповідача у справі - Київської міської ради, не заслухавши її доводи та міркування, фактично оскаржуваною ухвалою вирішив спір по суті;

- оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, лише факт прийняття Київською міською радою рішення №220/7793 від 14.11.2019 не може слугувати підставою для забезпечення позову;

- суд не врахував, що заявник є неналежним землекористувачем земельної ділянки, оскільки не виконав умови договору оренди в частині своєчасної забудови та повноти і своєчасності здійснення орендної плати;

- у зв`язку з прийняттям оскаржуваної ухвали Київська міська рада понесла збитки у розмірі, еквівалентному заборгованості товариства за оренду земельної ділянки;

- заявник не обґрунтував належними та допустимими доказами в розумінні ст.74 ГПК України причини необхідності такого забезпечення, адекватність заходів до забезпечення позову, застосованих судом, не є співвідповідним майновим наслідкам заборони вчиняти певні дії, зазначені в оскаржуваній ухвалі;

- суд надав перевагу доводам заявника і повністю проігнорував інтереси територіальної громади м.Києва та приписи ст.141 ГПК України, поклав обов`язок утримання від вчинення будь-яких дій стосовно вилучення/проведення організаційно-правових дій щодо спірної земельної ділянки на Департамент земельних ресурсів, натомість боржником визначено Київську міську раду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Київської міської ради 19.12.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №910/16390/19 апеляційну скаргу Київської міської ради залишено без руху з підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та без подання клопотання про його поновлення з обґрунтуванням причин пропуску.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 поновлено Київській міській раді строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 20.02.2020.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.12.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме ст.ст.74, 136, 137, 141 ГПК України.

Доводи Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), викладені в апеляційній скарзі, є ідентичними доводам апеляційної скарги Київської міської ради.

Одночасно апелянт посилається на зловживання ТОВ "Будінформ" своїми процесуальними правами, що полягає у поданні до суду декількох ідентичних заяв про забезпечення позову, по яким Господарським судом м.Києва: 18.11.2019 - відмовлено у забезпеченні позову (справа №910/16157/19, суддя Кирилюк Т.Ю.), 21.11.2019 - заяву про забезпечення позову повернуто у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору (справа №910/16384/19, суддя Бондарчук В.В.), 21.11.2019 - заяву про забезпечення позову повернуто у зв`язку з не наведенням пропозицій щодо зустрічного забезпечення (справа №910/16388/19, суддя Грєхова О.А.).

Звертає увагу, що Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) був позбавлений можливості надати свої пояснення, доводи, міркування суду та позбавлений права на справедливий розгляд клопотання Київської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, оскільки судом дві ухвали від 21.11.2019 та від 28.11.2019 містилися в одному поштовому відправленні.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді - доповідачу) (складу суду) Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту 19.12.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №910/16390/19 апеляційну скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без руху з підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та без подання клопотання про його поновлення з обґрунтуванням причин пропуску.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 поновлено Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, прийнято до спільного розгляду апеляційну скаргу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з апеляційною скаргою Київської міської ради на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у даній справі, розгляд справи призначено на 20.02.2020.

У відзиві на апеляційну скаргу Київської міської ради представник ТОВ "Будінформ" заперечує проти її задоволення, оскільки з апеляційної скарги не вбачається, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів судом першої інстанції та які норми процесуального права судом застосовані неправильно при постановленні оскаржуваної ухвали.

Заперечення щодо апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом вірно надано оцінку як правовій суті заяви про забезпечення позову, так і співмірності заходів забезпечення господарського позову з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії; вірно зроблено висновок про те, що суд не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту;

- прийнята судом оскаржувана ухвала не встановлює, що рішення Київської міської ради №220/7793 від 14.11.2019 є протиправним, не скасовує цього рішення, а лише запобігає передчасному його виконанню;

- Київською міською радою безпідставно зазначено, що ухвалою про вжиття заходів забезпечення позову, суд фактично вирішив спір по суті, оскільки вжиті заходи стосуються лише фактичного виконання рішення Київської міської ради №220/7793 від 14.11.2019 безпосередньо її виконавчим органом;

- безпідставними є посилання Київської міської ради на те, що ТОВ "Будінформ" є неналежним землекористувачем, оскільки не виконав умови договору оренди;

- суд при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не вирішує спір по суті, а лише вживає заходи забезпечення, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача;

- приймаючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову, суд не повинен з`ясовувати чи виконувались вимоги договору оренди чи ні;

- у заяві про забезпечення позову заявник зазначав про намір звернутися до суду з відповідним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради, визнання продовженим на той самий строк на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки, шляхом визнання укладеною додаткову угоду № 1 до договору оренди між ТОВ "Будінформ" та Київською міською радою від 13.07.2004, який зареєстровано в реєстрі Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 03.08.2004 за №82-6-0020;

- станом на момент розгляду апеляційної скарги подав відповідну позовну заяву та розгляд справи по суті призначено на 21.02.2020;

- Київська міська рада не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності заборгованості;

- скасування заходів забезпечення позову призведе до зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки від 13.07.2004 №698, та як наслідок зупинення виконання робіт на будівництві об`єкту «Будівництво житлового будинку з офісними приміщеннями та вбудованою автостоянкою на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі міста Києва. В першу чергу робіт з укріплення схилу Кловського яру у Печерському районі міста Києва;

- існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, генерального підрядника та невизначеного кола осіб до ухвалення рішення у справі №910/16741/19, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Представник Київської міської ради в судовому засіданні апеляційної інстанції 20.02.2020 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги Департаменту, просив їх задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в судовому засіданні апеляційної інстанції 20.02.2020 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги Київської міської ради, просив їх задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представники ТОВ "Будінформ" в судовому засіданні апеляційної інстанції 20.02.2020 заперечували проти задоволення апеляційних скарг з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу Київської міської ради, просили їх відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали оскарження, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів оскарження та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінформ" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони виконавчому органу Київської міської ради вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення земельної ділянки площею 0,22 га на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м. Києва у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ", та проводити будь-які організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення №220/7793 "Про відмову у поновленні Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінформ" договору оренди земельної ділянки площею 0,22 га на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м. Києва від 13.07.2004 №698", прийнятого на пленарному засіданні ІХ сесії Київської міської ради VIII скликання 14.11.2019.

Вказана заява мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінформ" є землекористувачем земельної ділянки площею 0,22га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться за адресою: м . Київ , вул. Мечникова, 7-Б, на підставі договору оренди від 13.07.2004, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 03.08.2004 за №82-6-00204, строк дії якого встановлено до 03.08.2019.

З метою продовження користування зазначеною земельною ділянкою, 02.05.2019 ТОВ "Будінформ" подано до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на новий строк, будь-яких заперечень на який Київською міською радою не направлялося.

Як вказує заявник, будь-які заперечення щодо продовження користування ним відповідною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору не заявлялися Київською міською радою і протягом місяця за спливом такого строку, що свідчить про наявність підстав в силу приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" для продовження строку дії договору шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

З метою реалізації таких прав 30.09.2019 ТОВ "Будінформ" було направлено на адресу Київської міської ради проект відповідної додаткової угоди, однак по сьогоднішній день будь-якої відповіді не отримано.

В той же час, заявнику стало відомо про те, що 14.11.2019 на пленарному засіданні Київської міської ради ІХ сесії VIII скликання було прийнято рішення за №220/7793 "Про відмову у поновленні Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінформ" договору оренди земельної ділянки площею 0,22 га на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м. Києва від 13.07.2004 №698".

Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будінформ", вважаючи такі дії неправомірними і такими, що порушують його право на визначену земельну ділянку, має на меті звернутися до суду з позовом до Київської міської ради про оскарження прийнятого нею рішення від 14.11.2019 №220/7793 та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди від 13.07.2004, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів КМДА 03.08.2004 за №82-6-00204.

Однак, виконання такого рішення за час його фактичного оскарження надасть відповідачу змогу передати спірну земельну ділянку в користування іншій особі, що нівелюватиме ефективність обраного заявником способу захисту своїх порушених прав, а тому і просить вжити зазначених ним заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у справі №910/16390/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" заборонено виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації):

- вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" земельної ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться у Печерському районі міста Києва за адресою: вул. Мечникова, 7-Б;

- проводити будь-які організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення №220/7793 "Про відмову у поновленні Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінформ" договору оренди земельної ділянки площею 0,22га на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м. Києва від 13.07.2004 №698", прийнятого на пленарному засіданні ІХ сесії Київської міської ради VIII скликання 14.11.2019 (в т.ч. вчиняти дії щодо державної реєстрації прав, внесення відомостей до Державного земельного кадастру, зокрема, щодо припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" на земельну ділянку площею 0,22 га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться у Печерському районі міста Києва за адресою: вул. Мечникова, 7-Б.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд вбачав наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині заборони виконавчому органу КМР вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення спірної земельної ділянки у ТОВ «Будінформ» та проводити організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення №220/7793 від 14.11.2019, і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів з майбутніми позовними вимогами, адже існує спір щодо законності фактичного позбавлення ТОВ «Будінформ» права користування (оренди) спірною земельною ділянкою, який останній має намір передати на вирішення в судовому порядку, і тому до вирішення такого спору виконання спірного рішення КМР та подальше розпорядження спірною земельною ділянкою може (у випадку задоволення позову) призвести до суттєвого порушення прав позивача, нанесення йому значних збитків та зумовлення необхідності понесення додаткових витрат для відновлення в подальшому права користування на таке майно (в т.ч. обумовленими необхідністю звернення з новими позовами до суду, адже у разі подальшої передачі такого права іншій особі чи поділу спірної земельної ділянки існуватиме необхідність у ініціюванні нових позовів про оскарження таких дій, оскільки залучення нових відповідачів з іншими підставами позову до них та доповнення предмету позову новими вимогами в межах даного спору є процесуально неможливим).

Встановлення зазначених заборон на даній стадії буде спрямовано на забезпечення ефективного захисту прав заявника в обраний ним спосіб, який у випадку задоволення судом його вимог матиме змогу відновити свої права на спірну земельну ділянку, можливість чого, за відсутності відповідних заборон, може бути нівельовано подальшою передачею в оренду іншій особі чи поділом такої землі за час вирішення відповідного спору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Так, за жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Під час вирішення питання про забезпечення позову, також слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

У немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Крім того, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17).

Колегія суддів приймає до уваги, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Дослідивши матеріали оскарження, колегією суддів встановлено наступне.

14.11.2019 Київською міською радою, керуючись статтями 9, 93, 127, 134-136 Земельного кодексу України, статтями 31,33 Закону України «Про оренду землі», пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням Київської міської ради від 23.10.2003 №121-10/994 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею», та враховуючи те, що орендар не виконав умови договору оренди, прийнято рішення №220/7793, відповідно до якого:

1. Відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Будінформ" в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,22 га (кадастровий номер :82:026:0013) на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м.Києва від 13.07.2004 №698, укладеного між Київською міською радою та ТОВ «Будінформ» на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2003 №121-10/994 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею».

2. Виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації):

2.1. Протягом 5 календарних днів з дня прийняття цього рішення письмово проінформувати ТОВ «Будінформ» про прийняття цього рішення шляхом надсилання ТОВ «Будінформ» листа-повідомлення про заперечення (відмову) у поновленні договору оренди земельної ділянки від 13.07.2004 №698.

2.2. Вчинити організаційно-правові дії щодо зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки від 13.07.2004 №698, укладеного між Київською міською радою та ТОВ «Будінформ».

Контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування.

В заяві про вжиття заходів до забезпечення позову ТОВ «Будінформ» просило заборонити виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації):

- вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" земельної ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться у Печерському районі міста Києва за адресою: вул. Мечникова, 7-Б;

- проводити будь-які організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення №220/7793 "Про відмову у поновленні Товариству з обмеженою відповідальністю "Будінформ" договору оренди земельної ділянки площею 0,22га на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м. Києва від 13.07.2004 №698", прийнятого на пленарному засіданні ІХ сесії Київської міської ради VIII скликання 14.11.2019.

Жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.74 ГПК України, які б свідчили про те, що Київська міська рада або виконавчий орган КМР (КМДА) вчиняють дії щодо фактичного вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" земельної ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться у Печерському районі міста Києва за адресою: вул. Мечникова, 7-Б, матеріали оскарження не містять.

Пунктом 2.2 спірного рішення Київської міської ради доручено виконавчому органу КМР (КМДА) вчинити організаційно-правові дії щодо зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки від 13.07.2004 №698, укладеного між Київською міською радою та ТОВ «Будінформ».

Належних та допустимих доказів в розумінні ст.74 ГПК України, того, що виконавчий орган Київської міської ради (КМДА) розпочав організаційно-правові дії щодо зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки від 13.07.2004 №698, укладеного між Київською міською радою та ТОВ «Будінформ», заявником не подано.

Натомість суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, визначив, що виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) заборонено проводити організаційно-правові дії, пов`язані зі спірним рішенням, в тому числі вчиняти дії щодо державної реєстрації прав, внесення відомостей до Державного земельного кадастру, зокрема, щодо припинення права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" на земельну ділянку площею 0,22 га, кадастровий номер :82:026:0013, що знаходиться у Печерському районі міста Києва за адресою: вул. Мечникова, 7-Б.

При цьому заява про забезпечення позову таких вимог не містить.

Доводи заявника в обгрунтування вжиття заходів забезпечення позову про те, що «існує реальна загроза порушення прав позивача та нівелювання мети звернення з даним позовом до суду - відновлення порушених справ на отримання спірної земельної ділянки в оренду, адже навіть у випадку задоволення такого позову - відповідне право вже може бути набуте іншою особою» не ґрунтуються на долучених до заяви документах.

Обґрунтованих доказів, окрім припущень заявника, про претендування іншої особи на спірну земельну ділянку, матеріали оскарження не містять.

Інші доводи заявника в обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову про те, що «здійснення організаційно-правових дій виконавчим органом Київської міської ради щодо зняття з реєстрації договору оренди земельної ділянки від 13.07.2004 року №698, укладеного між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Будінформ» призведе до прямого порушення прав інвесторів - фізичних осіб, які вклали кошти в об`єкт майбутнього будівництва. Що в свою чергу призведе до низки позовів до ТОВ «Будінформ» зі сторони фізичних осіб інвесторів щодо розірвання відповідних договорів та повернення сплачених коштів. Відповідно це призведе до блокування господарської діяльності Товариства», не підтверджені жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами (ст.ст.76, 77, 78 та 79 ГПК України).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд вбачав наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині заборони виконавчому органу КМР вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення спірної земельної ділянки у ТОВ «Будінформ» та проводити організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення №220/7793 від 14.11.2019, і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів з майбутніми позовними вимогами, адже існує спір щодо законності фактичного позбавлення ТОВ «Будінформ» права користування (оренди) спірною земельною ділянкою, який останній має намір передати на вирішення в судовому порядку, і тому до вирішення такого спору виконання спірного рішення КМР та подальше розпорядження спірною земельною ділянкою може (у випадку задоволення позову призвести до суттєвого порушення прав позивача, нанесення йому значних збитків та зумовлення необхідності понесення додаткових витрат для відновлення в подальшому права користування на таке майно (в т.ч. обумовленими необхідністю звернення з новими позовами до суду, адже у разі подальшої передачі такого права іншій особі чи поділу спірної земельної ділянки існуватиме необхідність у ініціюванні нових позовів про оскарження таких дій, оскільки залучення нових відповідачів з іншими підставами позову до них та доповнення предмету позову новими вимогами в межах даного спору є процесуально неможливим).

Однак суд не звернув увагу на те, що на момент винесення оскаржуваної ухвали про забезпечення позову заявником не надано доказів того, що існує реальна загроза порушення його права користування земельною ділянкою, оскільки не доведено того, що спірна земельна ділянка може бути передана іншим особам.

При цьому ТОВ "Будінформ" не наведено обґрунтувань на підтвердження того, як імовірні дії виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) можуть вплинути на виконання рішення у справі за можливим позовом про оскарження прийнятого рішення та про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За змістом ч. 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірне з правом територіальної громади на мирне володіння майном у розумінні Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод крізь призму доктрини "легітимного сподівання".

Вживаючи заходів забезпечення позову суд повинен забезпечити виконання гарантій територіальної громади м. Києва щодо невтручання у мирне володіння нею майном у розрізі ст. 204 ЦК України. Здійснюючи реалізацію таких гарантій, можливість забезпечення позову у даному випадку має бути піддана трискладовому тесту (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 "Федоренко проти України") на визначення того чи було втручання законним у контексті національного законодавства; чи переслідувало таке втручання мету, спрямовану на задоволення інтересів суспільства та чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

Здійснюючи аналіз викладених ТОВ "Будінформ" обставин, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заборона виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення у ТОВ "Будінформ" спірної земельної ділянки та проводити будь-які організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради №220/7793, не спрямовані на забезпечення виконання судового рішення у даній справі.

Посилання суду першої інстанції на наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині заборони виконавчому органу Київської міської ради вчиняти будь-які дії щодо фактичного вилучення спірної земельної ділянки у ТОВ "Будінформ" та проводити організаційно-правові дії, пов`язані з виконанням рішення №220/7793 від 14.11.2019, і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів із майбутніми позивними вимогами, оскільки існує спір щодо законності фактичного позбавлення ТОВ "Будінформ" права користування (оренди) спірною земельною ділянкою, який останній має намір передати на вирішення в судовому порядку, і тому до вирішення такого спору виконання спірного рішення Київської міської ради та подальше розпорядження спірною земельною ділянкою може (у випадку задоволення позову) призвести до суттєвого порушення прав позивача, нанесення йому значних збитків та зумовлення необхідності понесення додаткових витрат для відновлення в подальшому права користування на таке майно (в т.ч. обумовленими необхідністю звернення з новими позовами до суду, адже у разі подальшої передачі такого права іншій особі чи поділу спірної земельної ділянки існуватиме необхідність у ініціювання нових позовів про оскарження таких дій, оскільки залучення нових відповідачів з іншими підставами позову до них та доповнення предмету позову новими вимогами в межах даного спору є процесуально неможливим), не ґрунтуються на матеріалах оскарження.

Вищезазначені висновки суду є лише припущенням, а ТОВ "Будінформ" у своїй заяві про забезпечення позову на такі обставини не посилалось.

Отже, приймаючи ухвалу про забезпечення позову суд помилково погодився з доводами товариства, що невжиття заходів до забезпечення позову у цьому випадку може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки товариство не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Суд дійшов хибного висновку, що обраний товариством засіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в господарському процесу.

Посилаючись на збалансованість інтересів сторін, суд повністю проігнорував інтереси Київської міської ради.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, лише факт прийняття Київською міською радою рішення №220/7793 від 14.11.2019 не може слугувати підставою для забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що заявник не обґрунтував належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами в розумінні ст.ст.74, 76, 77, 78, 79 ГПК України причини необхідності такого забезпечення; адекватність заходів до забезпечення позову, застосованих судом, не є співвідповідним майновим наслідкам заборони вчиняти певні дії, зазначені в оскаржуваній ухвалі.

Враховуючи встановлені обставини, апеляційна інстанція констатує, що суд першої інстанції надав перевагу доводам заявника і повністю проігнорував інтереси територіальної громади м. Києва.

Доводи апелянтів про неврахування судом того, що заявник є неналежним землекористувачем земельної ділянки, оскільки не виконав умови договору оренди в частині своєчасної забудови та повноти і своєчасності здійснення орендної плати; у зв`язку з прийняттям оскаржуваної ухвали Київська міська рада понесла збитки у розмірі, еквівалентному заборгованості товариства за оренду земельної ділянки, колегією суддів відхиляються, оскільки такі підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті у разі подання відповідного позову.

Відповідно до резолютивної частини оскаржуваної ухвали на Департамент земельних ресурсів покладено обов`язок не вчиняти певні дії щодо спірної земельної ділянки, що свідчить про визнання судом боржником - Департамент земельних ресурсів.

Одночасно з п. 6 резолютивної частини ухвали вбачається, що боржником за даною ухвалою є Київська міська рада.

Таким чином, судом покладено обов`язок утриматись від вчинення будь - яких дій стосовно вилучення/проведення організаційно правових дій щодо земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:82:026:0013 на Департамент земельних ресурсів, натомість визначено боржником Київську міську раду, що суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції, перевіривши зазначені в заяві про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим обставинам, вважає, що заявником не доведено, що можливе виконання спірного рішення Київської міської ради «Про відмову у поновленні товариству з обмеженою відповідальністю "Будінформ" договору оренди земельної ділянки площею 0,22 га на вул. Мечникова, 7-Б у Печерському районі м. Києва від 13.07.2004 №698» унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову ТОВ «Будінформ» про відновлення порушених прав на отримання земельної ділянки в оренду.

Судом першої інстанції не дотримано балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він в подальшому звернувся до суду та наслідками впливу таких заходів на права та свободи інших учасників процесу, не враховано співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Колегія суддів не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у зв`язку з чим підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Судом апеляційної інстанції також враховано, що ухвалами Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 - відмовлено у забезпеченні позову (справа №910/16157/19, суддя Кирилюк Т.Ю.), від 21.11.2019 - заяву про забезпечення позову повернуто у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору (справа №910/16384/19, суддя Бондарчук В.В.), від 21.11.2019 - заяву про забезпечення позову повернуто у зв`язку з не наведенням пропозицій щодо зустрічного забезпечення (справа №910/16388/19, суддя Грєхова О.А.).

Посилання Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на позбавлення можливості надати свої пояснення, доводи, міркування суду та права на справедливий розгляд клопотання Київської міської ради про скасування заходів забезпечення позову, оскільки судом дві ухвали від 21.11.2019 та від 28.11.2019 містилися в одному поштовому відправленні, колегією суддів відхиляються, оскільки апелянт скористався своїм правом на подачу апеляційної скарги, в якій навів доводи в обґрунтування своєї позиції у справі та підтримав їх під час розгляду апеляційної скарги по суті.

Інші доводи апелянтів знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та не можуть бути відхилені з підстав, викладених у запереченнях ТОВ "Будінформ на апеляційну скаргу Київської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржниками та не спростовано заявником.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київської міської ради з підстав, викладених в них, підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 про забезпечення позову у справі №910/16390/19, прийнята з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, відповідно у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №910/16390/19 слід відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись ст.ст. 129, 136-140, 269, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київської міської ради на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у справі №910/16390/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 у справі №910/16390/19 скасувати.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будінформ" про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

4. Матеріали оскарження у справі №910/16390/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.03.2020.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко