ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
12.03.2020 Справа № 908/680/20
Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Науменка А.О., розглянувши матеріали заяви вих. № 625 від 06.03.2020 про видачу судового наказу
до боржника: Фізичної особи-підприємця Рябка Євгена Володимировича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )
за вимогою про стягнення суми 1457,26 грн,
Без повідомлення(виклику)заявника і боржника
Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою вих. № 625 від 06.03.2020 (вх. № 754/08-07/20 від 27.02.2020) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рябко Євгена Володимировича 1457,26 грн.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 12.03.2020 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/680/20 та визначено до розгляду судді Науменку А.О.
Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.
Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Так, згідно з вимогами п. п. 4, 5 ч. 2, ч. 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.
Відповідно до ст.ст.76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зі змісту заяви, поданої Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» вбачається, що стягувач просить стягнути з ФОП Рябка Євгена Володимировича заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення № 1586/10 від 03.05.2006 зі сплати орендної плати в розмірі 70% на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя в сумі 1457,26 грн за період з грудня 2018 по січень 2020.
На підтвердження виникнення заборгованості стягувач надав копію відповідного договору оренди нежитлового приміщення № 1586/10 від 03.05.2006 з додатковими угодами до нього б/н від 15.03.2008, 01.06.2011, б/н від 23.01.2017, б/н від 01.10.2018, акти передачі нежитлового приміщення від 03.05.2006 та 14.03.2008, договір № 46 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності, витяг з Державного реєстру правочинів, а також розрахунок заборгованості.
Надані заявником документи свідчать про їх укладення та підписання ФОП (ПП) Рябко Євгенією Володимирівною.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника та боржника, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника.
Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Позивачем подано заяву про видачу судового наказу стосовно боржника Фізичної особи-підприємця Рябка Євгена Володимировича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
За даним кодом відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться Фізична особа підприємець Рябко Євгенія Володимирівна, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
В заяві по видачу судового наказу зазначено невірне найменування боржника. Невірно визначено ім`я по батькові і в прохальній частині судового наказу.
Також суд зауважує, що надана стягувачем копія заяви з доданими до неї документами для надсилання боржнику не містить усіх додатків до заяви про видачу судового наказу, зокрема договору з додатковими угодами та акту прийому-передачі майна, правовстановлюючих документів стягувача.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.
За змістом ч. 1 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ч. 2 ст. 151 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 147, 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рябка Євгена Володимировича 1457,26 грн.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Ухвала підписана 12.03.2020.

Суддя А.О. Науменко