РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2020Справа № 910/12410/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 30 317,70 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" неустойки за порушення терміну доставки вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено терміни доставки вантажу при виконанні перевезення згідно залізничних накладних № 36726, 36727, 36728, 36729, 36730, 96464065, 96464068, 96464069, 96464070, 96464071, 96464107, 96464108, 96464876, 96464886, 96464887, 96464888, 96464897, 96464062, 96464063, 96464064, 96464911, 96464912, 96464914, 96464915, 96464926, у зв`язку з чим останнім заявлено до стягнення штраф у розмірі 30 317,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 позовну заяву та додані до неї документи повернуто.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено, ухвалу Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 у справі № 910/12410/19 скасовано, справу № 910/12410/19 передано до Господарського суду м. Києва.

23.12.2019 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.09.2019.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2019, матеріали апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 передано на розгляд судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви та спосіб їх усунення.

11.01.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 26.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12410/19. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.01.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана представником відповідача 21.01.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 515.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Протягом січня 2019 року АТ «Українська залізниця» (далі - перевізник, відповідач) було здійснено перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - позивач, вантажоодержувач) вантажу за наступними залізничними накладними: №№ 36726, 36727, 36728, 36729, 36730, 96464065, 96464068, 96464069, 96464070, 96464071, 96464107, 96464108, 96464876, 96464886, 96464887, 96464888, 96464897, 96464062, 96464063, 96464064, 96464911, 96464912, 96464914, 96464915, 96464926.

Як зазначає позивач, відповідачем порушено терміни доставки вантажу за означеними залізничними накладними, в зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача із Претензіями № 225/12 від 27.02.2019, № 226/12 від 27.02.20019, № 227/12 від 27.02.2019, № 228/12 від 27.02.2019, № 241/12 від 27.02.2019, № 256/12 від 28.02.2019, № 257/12 від 28.02.2019, № 258/12 від 28.12.2019, № 259/12 від 28.02.2019, № 260/19 від 28.12.2019, № 261/1 від 28.02.2019, № 262/19 від 28.02.2019, № 263/12 від 28.02.2019, № 199/12 від 26.02.2019, № 200/12 від 26.02.2019, № 201/12 від 26.02.2019, № 202/12 від 26.02.2019, № 203/12 від 26.02.2019, № 218/12 від 26.02.2019, № 219/12 від 26.02.2019, № 220/12 від 26.12.2019, № 221/12 від 26.02.2019, № 222/12 від 26.02.2019, № 223/12 від 26.02.2019, № 224/12 від 26.02.2019, які залишені відповідачем без відповіді та задоволення, в зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Приписами статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини 1 статті 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно пункту 4 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р., перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Оскільки перевезення вантажу за накладною здійснювалось у міжнародному сполученні, правовідносини сторін регулюються відповідними угодами про залізничні міжнародні сполучення.

За умовами параграфів 2, 3 статті 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 р. зі змінами та доповненнями (далі - УМВС), строк доставки вантажу визначається, виходячи з наступних норм: для контейнерів - 1 доба на кожні розпочаті 150 км; для інших відправлень - 1 доба на кожні розпочаті 200 км. Строк доставки вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

Параграфом 1 ст. 14 УМВС передбачено, що у відповідності з договором перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти доручений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, погодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу. Параграфом 3 цієї ж статті передбачено підтвердження укладення договору перевезення накладною.

Відповідно до параграфу 2 ст. 24 УМВС термін доставки вантажу визначається, виходячи з наступних норм:

- для контейнерів - 1 доба на кожні розпочаті 150 км;

- для інших відправок - 1 доба на кожні розпочаті 200 км.

Також параграфом 3 вказаної статті передбачено, що доставка вантажу збільшується на 1 добу на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

Згідно параграфу 5 ст. 24 УМВС, перебіг строку доставки вантажу починається з 0.00 год. дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі отримувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

Термін доставки вважається виконаним, якщо вантаж прибув на станцію призначення до закінчення терміну доставки і перевізник повідомив одержувача про прибуття вантажу і можливості передачі вантажу у розпорядження одержувача (параграф 7 ст. 24 УМВС).

Відповідно до ст. 2 УМВС та додатку 1 до УМВС «Правила перевезення вантажів», розділу 1 пункту 2.1. «відправка» - це вантаж за однією накладною (відправлення) приймається до перевезення від одного відправника на одній станції відправлення на адресу одного одержувача на одну станцію призначення.

Як вбачається із наданих позивачем залізничних накладних №№ 36726, 36727, 36728, 36729, 36730 відстань відправок становить 1 265 км., а термін доставки вантажу визначається виходячи з норм 1 доба на кожні розпочаті 200 км., тобто 7 діб + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу), в свою чергу з наданих позивачем залізничних накладних №№ 96464065, 96464068, 96464069, 96464070, 96464071, 96464107, 96464108, 96464876, 96464886, 96464887, 96464888, 96464897, 96464062, 96464063, 96464064, 96464911, 96464912, 96464914, 96464915, 96464926 вбачається, що відстань відправок становить 614 км., а термін доставки вантажу визначається виходячи з норм 1 доба на кожні розпочаті 200 км., тобто 4 доби + 1 доба (на операції пов`язані з відправленням вантажу)

Таким чином, термін доставки вантажу за спірними накладними мав складати 8 діб, проте його порушено на термін від 4 до 19 діб, що детально наведено позивачем у наданій суду таблиці, перевіреній та визнаній обґрунтованою судом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами, за визначенням ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань із своєчасної доставки вантажу по спірним залізничним накладним, факт чого АТ «Укрзалізниця» не заперечується та не спростовано. Відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Параграфами 1, 2 статті 45 УМВС визначено, що якщо перевізником не був дотриманий строк доставки вантажу, обчислений відповідно до статті 24 «строк доставки вантажу», перевізник сплачує відшкодування за перевищення строку доставки у вигляді неустойки.

Згідно параграфу 2 ст. 45 УМВС розмір неустойки за перевищення терміну доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення - терміну доставки, та величини (тривалості) перевищення терміну доставки і розраховується, як відношення перевищення терміну доставки (в добах) до загального терміну доставки, а саме:

6% провізної плати при перевищенні терміну доставки понад однієї десятої загального терміну доставки;

18% провізної плати при перевищенні терміну доставки більше однієї десятої, але не більше трьох десятих загального терміну доставки;

30% провізної плати при перевищенні терміну доставки понад три десятих загального терміну доставки.

Суд перевіривши наведений позивачем у позові розрахунок неустойки, погоджується з ним та визнає його обґрунтованим і арифметично вірним.

Параграфом 1 ст. 47 УМВС передбачено, що позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення претензії.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання вимог УМВС з метою досудового врегулювання спору з відповідачем звернувся до АТ «Укрзалізниця» із Претензіями № 225/12 від 27.02.2019, № 226/12 від 27.02.20019, № 227/12 від 27.02.2019, № 228/12 від 27.02.2019, № 241/12 від 27.02.2019, № 256/12 від 28.02.2019, № 257/12 від 28.02.2019, № 258/12 від 28.12.2019, № 259/12 від 28.02.2019, № 260/19 від 28.12.2019, № 261/1 від 28.02.2019, № 262/19 від 28.02.2019, № 263/12 від 28.02.2019, № 199/12 від 26.02.2019, № 200/12 від 26.02.2019, № 201/12 від 26.02.2019, № 202/12 від 26.02.2019, № 203/12 від 26.02.2019, № 218/12 від 26.02.2019, № 219/12 від 26.02.2019, № 220/12 від 26.12.2019, № 221/12 від 26.02.2019, № 222/12 від 26.02.2019, № 223/12 від 26.02.2019, № 224/12 від 26.02.2019, про стягнення неустойки за порушення терміну доставки вантажу по спірним накладним.

Параграфом 5 ст. 46 УМВС передбачено, що до претензії долучаються документи передбачені Правилами перевезення вантажу.

Як вбачається із наданих позивачем претензій (перелік додатків наведений у них), а також із опису вкладення у лист, у якому вони надсилалися, до кожної з претензій позивачем було додано документи передбачені в Додатку №1 УМВС «Правила перевозок грузив», а саме: залізничні накладні та листи повідомлення про прибуття вантажу.

В той же час, в матеріалах справи відсутні відповіді на такі претензії.

При цьому, судом встановлено, що позивачем було пред`явлено претензії по кожній накладній окремо, як цього вимагає § 3 ст. 46 УМВС, і до кожної претензії були долучені документи, передбачені Правилами перевезення вантажу, як цього вимагає § 5 ст. 46 УМВС.

Параграфом 6 ст. 46 УМВС передбачено, якщо претензія оформлена з порушенням дописів §3, § 5 цієї статті, вона повертається в строк не пізніше 15 днів з дня її надходження з значенням причин її повернення, і інших підстав для повернення претензії УМВС не передбачає.

Отже, при пред`явленні претензії було дотримано вимоги § 3 та § 5 ст. 46 УМВС, а тому підстав для повернення претензій позивача без розгляду у відповідача не було.

Таким чином, оскільки факт прострочення відповідачем строків доставки вантажу за спірними накладними належним чином доведений і документально підтверджений, а розрахунок неустойки є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що обґрунтованою та правомірною є позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у загальному розмірі 30 717,70 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (50079, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191023) неустойку у розмірі 30 317 (тридцять тисяч триста сімнадцять) грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 11.03.2020

Суддя О.А. Грєхова