ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 березня 2020 року Справа № 903/1007/19

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача-1: Олексюк А.Л. трудовий договір від 21.09.2019

від позивача-2: н/з

від відповідача-1: н/з

від відповідача-2: н/з

від третьої особи: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву про забезпечення доказів у справі №903/1007/19 за позовом Приватного підприємства "Ірома", Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецуправління Дорсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал", Державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Затурцівська сільська рада Локачинського району Волинської області про про скасування запису №33179616 від 09.09.2019 про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

ПП "Ірома" та ТОВ "Спецуправління Дорсервіс " звернулися до суду з позовом до ТОВ "Фінансова компанія "Профкапітал", державного реєстратора Адамчука Р.Є., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Затурцівська сільська рада Локачинського району Волинської області, в якому просять зобов`язати державного реєстратора Адамчука Руслана Євгенійовича (суб`єкт державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Затурцівська сільська рада Локачинського району Волинської області) скасувати рішення від 11 вересня 2019 року № 48632321 про державну реєстрацію права власності на добудову адміністративного приміщення /А-5/, розташованого за адресою: м. Луцьк, проспект Перемоги,15 за Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Профкапітал.

24.02.2020 ПП Ірома подало до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просить суд:

1. Витребувати ухвали господарського суду Волинської області від 08.07.2019 року у справах № 903/1330/15 та № 903/844/17 (суддя Якушева І.О.), які вступили в законну силу і є чинними і якими заяви Товариства з обмеженою відповідальністю про перегляд судових рішень у цих справах: № 903/1330/15 - від 21.07.2016 року та № 903/844/17- від 26.02.2018 року за нововиявленими обставинами повернуті без розгляду заявникам в зв`язку з відсутністю у них прав на звернення до суду з такими заявами (тобто відсутністю правонаступництва);

3. Витребувати оригінал додаткової угоди від 07.08.2001 року до договору купівлі- продажу від 27.10.1999 року, який, як зазначено у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 року , доданий до апеляційної скарги у справі 903/ 729/16 і в даний час знаходиться у цій справі;

4. Витребувати з Луцького міськрайонного суду цивільну справу №161/48/18 за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 про витребування майна (ресторану, розміщеного в добудові). Рішенням суду від 31.08.2018 року в позові банку відмовлено;

5. Викликати в судове засідання як свідків і заслухати їх показання (з попередженням про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів або відмову від їх надання) безпосередніх учасників укладення договору купівлі-продажу від 27.10.1999 року та участі в якості члена комісії по прийняттю в експлуатацію приміщень добудови таких фізичних осіб :

- ОСОБА_2 - директорами «Інкомсервіс» у 1999 році, безпосереднього підписанта договору від імені Продавця;

- ОСОБА_3 -голову правління КБ «Західінкомбанк» у 1999 році, безпосереднього підписанта договору від імені Покупця;

- ОСОБА_4 - заступника директора Колективної фірми «Інтер-В», третейського суддю, обраного сторонами перед укладенням договору для розгляду можливих

потенційних спорів внаслідок укладення останнього.

- ОСОБА_5 -керуючого справами КБ «Західінкомбанк» у 1999 році, члена державної комісії по прийняттю добудови адміністративного будинку в експлуатацію.

- ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 27.02.2020 заяву ПП «Ірома» про забезпечення доказів прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 02.03.2020 о 15:00 год. Запропоновано позивачу-2 за наявності подати суду письмові пояснення, щодо поданої позивачем-1 заяви про забезпечення доказів. Запропонувати відповідачам до 02.03.2020 подати суду письмові пояснення, щодо поданої позивачем-1 заяви про забезпечення доказів.

В судовому засіданні представник позивача -1) заяву підтримав в повному обс`язі та просить задовольнити. Зазначив, що оригінал додаткової угоди від 07.08.2001 до договору купівлі- продажу від 27.10.1999 буде подано представником позивача-1 в наступне судове засідання.

Представник позивача-2), відповідачів та третьої особи в призначене судове засідання не з`явилися.

Згідно ч.2-3 ст.112 ГПК України, заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Заслухавши пояснення представника позивача-1, дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частинами 2 та 3 статті 110 ГПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

З аналізу наведеної норми слідує, що обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто, заходи забезпечення доказів вживаються судом з метою збереження доказу, на який посилається учасник справи, та запобіганню неможливим або утрудненим подання учасником справи такого доказу до суду у майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції.

За змістом ч.1 ст.111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Таким чином, згідно приписів ст.110 ГПК України забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів, а положення ст.111 вказаного Кодексу покладають на заінтересовану особу обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Отже, суд зазначає, що забезпечення доказів застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ. Підставою для забезпечення доказів є побоювання учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

З поданої заяви вбачається, що позивач просить забезпечити докази шляхом: витребуватння ухвали господарського суду Волинської області від 08.07.2019 року у справах № 903/1330/15 та № 903/844/17 (суддя Якушева І.О.), які вступили в законну силу і є чинними і якими заяви Товариства з обмеженою відповідальністю про перегляд судових рішень у цих справах: № 903/1330/15 - від 21.07.2016 року та № 903/844/17- від 26.02.2018 року за нововиявленими обставинами повернуті без розгляду заявникам в зв`язку з відсутністю у них прав на звернення до суду з такими заявами (тобто відсутністю правонаступництва); витребування з Луцького міськрайонного суду цивільну справу №161/48/18 за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 про витребування майна (ресторану, розміщеного в добудові). Рішенням суду від 31.08.2018 року в позові банку відмовлено, посилаючись на статтю 111 ГПК України та вказавши, що позивач-1 немає можливості самостійно надати вказані докази, а забезпечення таких доказів дозволить суду оцінити їх у сукупності, встановити їх належність, допустимість, достовірність та вірогідність, що в свою чергу забезпечить правильне вирішення спору. Однак, вказані обставини суд не вважає належними доводами щодо вжиття заходів до забезпечення доказів.

Як слідує із заяви, позивач-1 просить для спростування факту набуття відповідачем-1 правонаступництва ПАТ «Західінкомбанк» на підставі укладеного з останнім договору купівлі-продажу майнових прав, відмінних від права власності, щодо добудови адміністративного будинку АДРЕСА_1 Луцьку витребувати ухвали господарського суду Волинської області від 08.07.2019 року у справах № 903/1330/15 та № 903/844/17 (суддя Якушева І.О.), які вступили в законну силу і є чинними і якими заяви Товариства з обмеженою відповідальністю про перегляд судових рішень у цих справах: № 903/1330/15 - від 21.07.2016 року та № 903/844/17- від 26.02.2018 року за нововиявленими обставинами повернуті без розгляду заявникам в зв`язку з відсутністю у них прав на звернення до суду з такими заявами (тобто відсутністю правонаступництва).

Обґрунтовуючи вимогу посилається на те, що позивач не є стороною у справах №903/1330/15 та №903/844/17, а тому немає можливості надати суду копії ухвал, які повернуті ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» без розгляду.

Разом з тим, як слідує із зазначених ухвал, ПП «Ірома» є відповідачем-2 у справах №903/1330/15 та №903/844/17, а отже має можливість ознайомитися з матеріалами справ та подати вищезазначені процесуальні документи. Крім того, дані ухвали знаходяться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, вимога про витребування ухвал господарського суду Волинської області від 08.07.2019 у справах № 903/1330/15, № 903/84/17 до задоволення не підлягає.

Щодо вимоги про витребування з Луцького міськрайонного суду цивільної справи №161/48/18 за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_1 про витребування майна (ресторану, розміщеного в добудові) та усних пояснень заявника, а саме, що у зв`язку зі знищенням справи на підставі закінчення встановленого строку зберігання неможливо буде додатково дослідити факт укладення договору купівлі-продажу від 27.10.1999, суд виходить з наступного.

Згідно Наказу ДСА від 07.12.2017 №1087 цивільні справи, щодо права власності на нерухоме майно зберігаються в архіві суду 75 років, крім справ про право власності на нерухоме майне майно, що де суб`єктом з однієї сторони є держава (постійне зберігання).

Разом з тим, заявник не позбавлений можливості, щоб звернутися в Луцький міськрайонний суд з обгрунтованим клопотанням для ознайомлення з матеріалами справи та подати суду докази, які підтверджують факт укладення договору купівлі-продажу від 27.10.1999.

Отже, вимога про витребування з Луцького міськрайонного суду цивільної справи №161/48/18 до задоволення не підлягає.

Щодо вимоги про виклик свідків в судове засідання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.66 ГПК України, свідком може бути будь-яка дієздатна фізична особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Згідно ч.ч.1-3 ст.87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Приписами ст.88 ГПК України передбачено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються імя (прізвище, імя та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів звязку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність зявитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Стаття 89 ГПК України встановлює процесуальний механізм виклику свідка та визначає:

1. Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

2. Суд має право зобов`язати учасника справи, який подав заяву свідка, забезпечити явку свідка до суду або його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Якщо свідок без поважних причин не з`явився в судове засідання або не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд не бере до уваги його показання.

3. В ухвалі про виклик свідка суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Зміст наведених норм свідчить про те, що участь у господарському процесі свідків обумовлена наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Так, процесуальний закон встановлює в якості передумови виклику свідка наявність його заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. 88 ГПК України.

Відсутність такої заяви унеможливлює здійснення судом процесуальних дії з виклику осіб у відповідному процесуальному статусі, визначеному ст.66 ГПК України.

Для здійснення процесуальної дії з виклику свідка законом також встановлені певні умови, а саме:

встановлення в ході здійснення господарським судом судочинства суперечливості обставин, викладених свідком у заяві іншим доказам;

виникнення у суду сумнівів щодо змісту обставин, викладених свідком у заяві;

виникнення у суду сумнівів щодо достовірності чи повноти, викладених свідком у заяві обставин.

За відсутності зазначених умов у суду відсутні повноваження для здійснення процесуальних дій з виклику свідків.

Як вбачається з матеріалів справи №903/1007/19 жодної заяви свідків до матеріалів даної справи подано не було.

Зважаючи на наведене, відсутні встановлені законом підстави для допиту в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відтак, з огляду на відсутність поданих до суду заяв свідків, як наслідок недотримання позивачем-1 процедури, яка встановлена ГПК України для виклику свідка, суд вважає залишити заяву представника позивача-1 про виклик свідків без задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що позивач-1 в заяві про забезпечення доказів не обґрунтував та не довів, що документи, які відповідач просить витребувати, можуть бути втрачені, або збирання чи подання відповідних документів стане згодом неможливим.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено та не обгрунтовано заяву про забезпечення доказів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 110-112, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви про забезпечення доказів у справі №903/1007/19 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 04.03.2020.

Суддя І. О. Гарбар