УХВАЛА

м. Київ

04.03.2020Справа № 910/17708/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши клопотання DILORSANO CONSULTING LTD про зупинення провадження у справі № 910/17708/19

за позовом DILORSANO CONSULTING LTD (Arch. Makariou III, 155, Proteas House, 5th floor Limassol CYP 3026; ідентифікаційний код НЕ 345267)

до 1) Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код 14360570)

2) Міністерства фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2; ідентифікаційний код 00013480)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет договору, на стороні відповідача-1: Національний банк України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет договору, на стороні відповідача-1: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців буд. 17; ідентифікаційний код 21708016)

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет договору, на стороні відповідача-2: Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)

про визнання недійсними договорів

Представники сторін:

від позивача: Світний Г.Г.

від відповідача-1: Кравченко О.Ю.

від відповідача-2: Іщенко Р.А.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось DILORSANO CONSULTING LTD з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Міністерства фінансів України, в якому позивач просить суд:

- визнати недійсним з моменту укладення договір про придбання акцій № 52/2016 від 20.12.2016 та акт приймання-передавання за договором про придбання акцій № 52/2016 від 20.12.2016, що укладені між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни та DILORSANO CONSULTING LTD, від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Шевченко Андрій Миколайович;

- визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 та акт виконання зобов`язань до Договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016, що укладені між Державою Україна в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016, були власниками простих іменних акцій ПАТ КБ "Приватбанк", від імені яких діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченко Андрій Миколайович в інтересах та за рахунок якої діяло ПАТ АБ "Укргазбанк", в частині, що стосується прав та інтересів DILORSANO CONSULTING LTD.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що договори № 52/2016 від 20.12.2016 та № БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 мають бути визнані недійсними судом як такі, що порушують передбачене ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України конституційне право приватної власності DILORSANO CONSULTING LTD та направленні на незаконне заволодіння його майном. Підстави та правові наслідки визнання договорів недійсними встановлені ст. 215 та 216 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29.01.2020.

22.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-1, в якому відповідач-1 просить суд залучити до участі у розгляді справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а також просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 29.01.2020 представник позивача надав суду клопотання про зупинення провадження, яке просив задовольнити та зупинити провадження по даній справі до набрання судовим рішенням у адміністративній справі № 826/7622/17.

У підготовчому засіданні 29.01.2020 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 12.02.2020.

30.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача-2 про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву разом із відзивом на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у задоволенні заяви Міністерства фінансів України про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву відмовлено, відзив на позовну заяву по справі № 910/17708/19 від 17.01.2020 вих. № 13030-06-7/1375 залишено без розгляду.

У підготовчому засіданні 12.02.2020 представник відповідача-2 усно просив суд залучити до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Кабінет Міністрів України.

Представник відповідача-1 підтримав заявлене відповідачем-2 клопотання, а також просив суд залучити до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

У підготовчому засіданні 12.02.2020 представником позивача було надано письмові пояснення щодо клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 задоволено клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Міністерства фінансів України про залучення до участі у розгляді справи третіх осіб та відповідно залучено до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Кабінет Міністрів України.

Також вказаною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 04.03.2020.

25.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача на відзиви.

26.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-1, в яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову.

28.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-2, в яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову.

У підготовчому засіданні 04.03.2020 суд продовжив розгляд клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Представник відповідча-1 заперечував щодо зупинення провадження у справі у зв`язку із відсутністю такої необхідності та об`єктивної неможливістю розглянути дану справи до набрання законної сили рішенням у справі № 826/7622/17.

Представник відповідча-2 вирішення вказаного питання залишив на розсуд суду.

Представники третіх осіб-1, 2, 3 у підготовче засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися ухвалою суду про місце, дату та час розгляду справи.

Суд, розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у даній справі та заслухавши пояснення представників сторін, вважає за необхідне вказати наступне.

Із поданого позивачем клопотання вбачається, що в Окружному адміністративному суді міста Києва розглядається справа № 826/7622/17 за позовом DILORSANO CONSULTING LTD до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Міністерства фінансів України про скасування незаконних рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та рішень Національного банку України, в якій в тому числі, розглядаються наступні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України від 13 грудня 2016 року № 105 в частині визнання DILORSANO CONSULTING LTD пов`язаною з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" особою;

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 20 грудня 2016 року № 2887 в частині, що стосується прав та інтересів DILORSANO CONSULTING LTD;

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Про погодження умов продажу неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 20 грудня 2016 року № 2893 в частині, що стосується прав та інтересів DILORSANO CONSULTING LTD.

На переконання позивача, справа № 826/7622/17 є пов`язаною із даною справою, оскільки, оскарженим рішенням Комісії з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України № 105 від 13.12.2016 DILORSANO CONSULTING LTD визнано пов`язаною з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк"особою.

Крім того, рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО № 2887 від 20 грудня 2016 року "Про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" були погоджені умови договорів про придбання акцій додаткової емісії від імені пов`язаних осіб неплатоспроможного Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", доручено уповноваженій особі ФГВФО Шевченку Андрію Миколайовичу укласти договори про придбання акцій додаткової емісії від імені набувачів - пов`язаних осіб неплатоспроможного Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", уповноваженій особі ФГВФО Славкіній Марині Анатоліївні доручено укласти договори про придбання акцій додаткової емісії від імені емітента - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", уповноваженій особі ФГВФО Соловйовій Н.А. доручено забезпечити списання з рахунків пов`язаних з банком осіб грошові кошти після виконання зазначених вище договорів, погоджені умови договорів про придбання акцій додаткової емісії від імені пов`язаних осіб неплатоспроможного Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

Уповноваженою особою ФГВФО Славкіною Мариною Анатоліївною від імені Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та уповноваженою особою ФГВФО Шевченку Андрію Миколайовичу від імені компанії DILORSANO CONSULTING LTD, як особи визнаної рішенням № 105 від 13.12.2016 року пов`язаною з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", був укладений договір про придбання акцій та акт приймання-передавання до нього від 20.12.2016, що оскаржується у даній справі.

Згідно вказаного договору, уповноваженою особою ФГВФО Шевченко А.М. здійснено придбання акцій додаткової емісії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в обмін на грошові вимоги пов`язаної Компанії DILORSANO CONSULTING LTD до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк".

Позивач у своєму клопотанні також вказує, що рішення комісії НБУ з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків з такими особами № 105 від 13.12.2016, в частині визначення Компанія DILORSANO CONSULTING LTD пов`язаною з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" особою, з огляду на яку укладено спірні договори, є незаконним та безпідставним, оскільки, таке рішення прийнято з грубим порушенням норм законодавства України та прав DILORSANO CONSULTING LTD та яке відповідно оскаржується у адміністративній справі № 826/7622/17.

Відтак, позивач зазначає, що рішення адміністративного суду у справі № 826/7622/17 буде мати преюдиціальне значення для встановлення наявності або відсутності правових підстав для визначення недійсними договорів по даній справі, а тому дана справа є пов`язаною з адміністративною.

Відповідно до статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, ст. 227 Господарського процесуального кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення провадження по справі, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі господарський суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

При цьому, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відтак з огляду на викладене вище, враховуючи пояснення представників сторін, суд дійшов висновку задовольнити клопотання позивача про зупинення провадження у справі № 910/17708/19 до набрання законної сили рішення в адміністративній справі № 826/7622/17 у зв`язку із об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи, оскільки, у ній розглядається питання скасування рішення № 105 від 13.12.2016, рішення Виконавчої дирекції ФГВФО № 2887 від 20.12.2016, рішення Виконавчої дирекції ФГВФО № 2893 від 20.12.2016, що буде фактично підтверджувати чи спростовувати відсутність правових та фактичних підстав для укладення договорів, що відповідно оскаржуються у справі № 910/17708/19.

Керуючись ст. 42, п. 5 ч. 1 ст. 227 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання DILORSANO CONSULTING LTD про зупинення провадження у справі - задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 910/17708/19 до набрання законної сили рішенням у справі 826/7622/17.

3. Сторонам повідомити Господарський суд міста Києва про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження в даній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 06.03.2020.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов