СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. Справа № 905/1368/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Слободін М.М. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Безвершенко О.О. адвокат за ордером,

від відповідача: Чередниченко Р.В., адвокат за ордером,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за вх. №3447 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від "09" жовтня 2019 р. (повний текст складено 15.10.2019, суддя Чернова О.В.) у справі № 905/1368/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецлогістік", с.Іванопілля, Донецька область,

до Приватного підприємства "Адора", м. Слов`янськ, Донецька область,

про стягнення 187 878, 91 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістік», с. Іванопілля Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства «Адора», м. Слов`янськ Донецької області про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №ДГ-0000027 від 07.06.2018р. у розмірі 187 878,91 грн., з яких 125 660,00 грн. сума попередньої оплати, 3 470,28 грн. 3% річних, 17 466,74 грн. інфляційні витрати та 41 281,89 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №ДГ-0000027 від 07.06.2018р. з поставки товару та неповернення ним попередньої оплати у розмірі 125 660,00 грн., внаслідок чого позивачем нараховані 3% річних, інфляційні витрати та пеня.

Господарський суд Донецької області по справі № 905/1368/19 прийняв рішення від 09.10.2019 р. про часткове задоволення позовних вимог. Стягнув з Приватного підприємства "Адора" (84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Корольова, буд.12, кв.5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістік» (85160, Донецька область, с. Іванопілля, вул.Маяковського, буд. 10-Б; ) заборгованість за договором поставки нафтопродуктів №ДГ-0000027 від 07.06.2018р. у розмірі 128 291, 77 грн., з яких 125 660,00 грн. - сума попередньої оплати, 1125,78 грн. - 3% річних, 1 505,99 грн. - інфляційні витрати та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 924, 25 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Адора» звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просила рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального права, без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що перерахування позивачем відповідачу 125 660 грн відбулося на виконання договору від 06.07.2018, який є діючим на цей час. Договір № ДГ-00000027 від 07.06.2018 р. діяв до 30.06.2018 р. Зазначений договір сторонами виконано у повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Адора» на рішення господарського суду Донецької області від 09.10.2019 р. у справі №905/1368/19.

21.12.2019 р. від ТОВ «Укрспецлогістік» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 р. розгляд справи призначено на 14.01.2020 р.

09.01.2020 р. від позивача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Для вирішення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв`язку з перебування у відпустці члена судової колегії судді Дучал Н.М., та члена судової колегії судді Гетьмана Р.А., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 10.01.2020 р. було призначено повторний автоматизований розподіл справи за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Терещенко О.І., суддя Слободін М.М. (протокол повторного автоматизованого розподілу справи від 10.01.2020)

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2020 у задоволені клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено у зв`язку з відсутністю вільних судових залів.

У судовому засіданні, яке було призначене на 14.01.2020 р. оголошувалася перерва до 06.02.2020 р. (ухвала Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 р.)

05.02.2020 р від представника відповідача по справі, а також від відповідача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладання розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному представника відповідача. Крім того, 10.02.2020 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду поштою від заявника апеляційної скарги надійшло письмове клопотання про відкладання розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням у відпустці на день розгляду справи судді Терещенко О.І. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 06.02.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М., суддя Дучал Н.М. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2020)

В судовому засіданні, яке відбулося 06.02.2020 р. оголошувалася перерва до 03.03.2020 р., з метою, зокрема, надання можливості представнику відповідача прийняти участь у судовому засіданні. Крім того, за клопотанням представника позивача, судове засідання, призначене в режимі відеоконференції. (ухвала Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 р.)

У зв`язку з перебуванням у відпустці на день розгляду справи судді Дучал Н.М., яка входила до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 02.03.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Слободін М.М. (протокол автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.03.2020).

У судове засідання, яке було призначено на 03.03.2020 р. в режимі відеоконференції, з' явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача наполягав на своїх вимогах викладених у апеляційній скарзі. Крім того, просив відкласти розгляд справи з метою витребування з Господарського суду Донецької області матеріали справи № 905/2138/18 в яких, за його твердженням знаходяться оригінали договорів, на які він посилався у апеляційній скарзі. Судова колегія зазначає, що у письмовому вигляді таке клопотання до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія відмовила у задоволенні клопотання відповідача враховуючи наступне.

29.07.2019 р. ухвалою Господарського суду Донецької області прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі № 905/1368/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістік» до Приватного підприємства «Адора» про стягнення заборгованості. Цією ж ухвалою вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та встановлено строк для подачі відзиву на позов до 08.08.2019 р.

Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, як і не скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи на підставі заявленого письмового клопотання від 11.09.2019 р.

Згідно приписів частини першої та частини третьої ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, що прямо закріплено у частині 4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

До матеріалів справи № 905/1368/19 сторонами по справі, зокрема, відповідачем не надавався договір ДГ-0000027 від 06.07.2018 р. У зв`язку з чим, суд першої інстанції цей договір не оцінював.

Відповідно до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній документами. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього

Позивач просить суд витребувати з Господарського суду Донецької області справу № 905/2138/18 для ознайомлення з доказами, які містяться у ній, та надати їм відповідну оцінку.

Стаття 81 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як свідчать матеріали справи з таким клопотанням представник відповідача до суду першої інстанції не звертався.

Крім того, відповідач був учасником справи № 905/2138/18, а тому мав право самостійно витребувати оригінали договорів, на які він посилався у апеляційній скарзі, та надати їх до суду з дотриманням вимог ч. 3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначене вище є підставою для відмови у задоволенні клопотання відповідача про витребування з Господарського суду Донецької області справи №905/2138/18.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді- доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.

Суд першої інстанції встановив наступні обставини справи.

07 червня 2018 року між Приватним підприємством «Адора» (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістік» (далі - Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №ДГ-0000027 (далі - Договір), згідно з п.1.1. якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у договорі, нафтопродукти, зокрема: паливо-мастильні матеріали в асортименті. Асортимент, кількість та ціна Товару вказана у рахунках та видаткових накладних (п.1.2.).

Відповідно до п.3.1. Договору відвантаження товару проводиться після надання Покупцем доручення на одержання матеріально-технічних цінностей та має безперервний характер з можливістю отримання в будь-яку годину доби та будь-який день місяця через мережу АЗС Продавця.

Згідно з п.4.1. Договору ціна кожної партії товару вказана у рахунку-фактурі та узгоджується сторонами. Оплата за кожну партію товару проводиться згідно рахунка-фактури, наданого на підставі Договору.

Умовами п.4.2. Договору визначено, що Покупець здійснює оплату товару на поточний рахунок Продавця за товар з моменту отримання рахунку.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що датою оплати повної вартості товару Покупцем вважається дата зачислення коштів на поточний рахунок Продавця у розмірі 100% від повної вартості товару.

Відповідно до п.5.2. Договору за несвоєчасне відвантаження Товару, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення відвантаження, що діяла в період, за який сплачується пеня.

За приписами п. 8.1. даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє в частині поставки нафтопродуктів до 30.06.2018р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Даний договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку.

12 липня 2018 року відповідачем, на підставі договору №ДГ-0000027 від 07.06.2018р., виставлено рахунок-фактуру №СФ-0002416 на оплату дизельного палива у кількості 5150 л. вартістю 125 660,00 грн. з урахуванням ПДВ (а.с.21).

Платіжним дорученням №253 від 12.07.2018р. позивачем здійснено перерахування відповідачу грошових коштів у сумі 125 660,00 грн., належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.22).

12.07.2018 року позивачем видано довіреність №30 на отримання дизельного палива у кількості 5150 л. (а.с.24).

13.07.2018 та 14.07.2018 позивачем складено Акти №10 та №11 про відмову поставки товару, в яких зазначено про відмову відповідача поставити дизельне паливо у кількості 5150 л. (а.с.25, 26).

Листом №12 від 16.07.2018р. позивач звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти, перераховані згідно рахунку-фактури №СФ-0002416 від 12.07.2018р., виставленого на підставі договору №ДГ-0000027 від 07.06.2018р., у сумі 125 660,00 грн. у зв`язку з не поставленням дизельного палива.

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №ДГ-0000027 від 07.06.2018р. з поставки товару та неповернення ним попередньої оплати у розмірі 125 660,00 грн., внаслідок чого позивачем нараховані 3% річних, пеня та інфляційні витрати, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістік» раніше зверталася до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного підприємства «Адора» та просило суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти у розмірі 125660грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на перерахування грошових коштів на рахунок відповідача згідно з платіжним дорученням № 253 від 12.07.2018 р. без достатніх правових підстав. Господарським судом Донецької області 15.05.2019 р. прийнято рішення по справі № 905/2138/18, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначені грошові кошти було перераховано на виконання договору № ДГ-0000027 від 07.06.2018 р. Рішення набуло чинності. Сторонами по справі не оскаржувалося.

Як зазначалося вище, судом першої інстанції рішенням по справі № 905/ 1367/19 позовні вимоги задоволено частково. Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення містяться і в статтях 173, 174 Господарського кодексу України.

З матеріалів справи убачається , що спір між сторонами виник у зв`язку з не виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № ДГ-0000027 від 07.06.2018 р. та не задоволення останнім вимоги позивача щодо повернення попередньої оплати товару.

Договір № ДГ-0000027 від 07.06.2018 р. укладений між сторонами за своїм змістом є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм §1,3 Глави 54 Цивільного кодексу України та статті 264 Господарського кодексу України.

Частина 1 та частина 6 ст. 264 Господарського кодексу України встановлюють, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з приписами частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 2 частини 1 ст.664 Цивільного кодексу України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

При цьому, ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем здійснено оплату поставки товару у кількості 5150 л. на суму 125 660,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №253 від 12.07.2018р.

Доказів поставки дизельного палива на користь позивача у кількості 5150 л. до матеріалів справи не надано. В матеріалах справи містяться акти №10 від 13.07.2018р. та №11 від 14.07.2018р. про відмову відповідача від поставки дизельного палива у кількості 5150л. уповноваженій особі позивача за довіреністю - Бикову О.В. (а.с.25, 26).

Частина 2 ст.693 Цивільного кодексу України встановлює, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

Листом №12 від 16.07.2018р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у сумі 125 660,00 грн. у зв`язку з не поставленням дизельного палива.

Судом першої інстанції встановлено, що зазначений лист було надано відповідачем 01.04.2019р. при розгляді справи №905/2138/18, що перебувала в провадженні господарського суду Донецької області.

Доказів повернення відповідачем попередньої оплати у розмірі 125 660,00 грн., матеріали справи не містять.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України)

Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми попередньої оплати за договором №ДГ-0000027 від 07.06.2018р. у розмірі 125 660,00 грн, інфляційні витрати у розмірі 1 505,99грн, 1125,78 грн. - 3% річних підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 41 281,89 грн. на підставі п.5.2. спірного договору, оскільки умовами п.5.2. договору визначено право позивача на нарахування пені за несвоєчасне відвантаження Товару. В той же час предметом даного спору є повернення попередньої оплати внаслідок відмови від його поставки на підставі ч.2 ст.693 ЦК України.

Посилання заявника апеляційної скарги, що грошові кошти у розмірі 125 660,00 грн були перераховані 12.07.2018 р. в рахунок договору від 06.07.2018 р., а договірні відносини між сторонами за договором ДГ-0000027 від 07.06.2018 р. припинилися у зв`язку з виконанням сторонами умов договору, судовою колегією до уваги не може бути прийнято з огляду на наступне.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 3 та частини 4 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно приписів ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником апеляційної скарги (відповідачем по справі) не було надано жодного документу на підтвердження обставин, які викладену у апеляційній скарзі.

В той же час, до позовної заяви позивач надав копію рішення господарського суду Донецької області у справі № 905/2138/18 від 15.05.2019 р.

Як убачається з тексту рішення по справі № 905/2138/18, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецлогістік» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства «Адора» про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 125 660 грн. Рішенням по справі у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Доказів оскарження зазначеного рішення матеріали справи не містять.

При розгляді справи № 905/2138/18 судом першої інстанції було встановлено, що перерахування позивачем відповідачу грошових коштів згідно платіжного доручення № 253 від 12.07.2018р. здійснено на підставі рахунку № СФ- 0002416 від 12.07.2018р. У свою чергу, рахунок № СФ- 0002416 від 12.07.2018 виставлений на підставі договору № ДГ-0000027 від 07.06.2018 р.

Зазначені обставини не підлягають доказуванню по цій справі з огляду на приписи частини 4 ст.75 ГПК України.

Так, частина 4 ст.75 ГПК України встановлює, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, твердження заявника апеляційної скарги, що перерахування коштів з боку позивача відбулося зовсім за іншим договором, не підтверджено належними доказами по справі.

Відповідно до приписів ст.275 ГПК України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст. 276 ГПК України)

Судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 75, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адора", м. Слов`янськ, Донецька область, на рішення господарського суду Донецької області від "09" жовтня 2019 р. у справі № 905/1368/19 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Донецької області від "09" жовтня 2019 р. у справі № 905/1368/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2020.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя М.М. Слободін