ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.03.2020 Справа №905/2004/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкова А.О.,

за позовом Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес», м.Київ, в особі Філії «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес», с.Рівнопіль, Волноваський район, Донецька область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 108247,41 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

Приватна науково-виробнича компанія «Інтербізнес», м.Київ, в особі Філії «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес», с.Рівнопіль, Волноваський район, Донецька область, звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 108247,41грн.

Позовні вимоги мотивовані ти, що з моменту укладання між сторонами договору про постачання електричної енергії від 28.11.2018, та до 31.05.2019 позивачем, як споживачем, згідно умов договору за поставлену електричну енергію було перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 1913701,36 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за весь період постачання. Постачальником, згідно рахунків та актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) було нараховано за поставку електричної енергії суму у розмірі 1805453,95 грн. Залишок коштів перерахованих позивачем за договором, не покритих поставкою електричної енергією за договором становить 108247,41 грн., яка підлягає поверненню.

Ухвалою суду від 04.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі 905/2004/19; справу №905/2004/19 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.11.2019 року; зобов`язано позивача представити оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду; встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов до 25.11.2019р.

02.12.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказує на те, що свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії від 28.11.2019 відповідач виконував своєчасно та в повному обсязі, в свою чергу, позивач неналежно виконував зобов`язання за договором в частині оплати наданих рахунків на попередню оплату за період лютий-травень 2019 року. На суму грошових зобов`язань по сплаті рахунків на попередню оплату за електроенергію відповідачем були нараховані 3% річних за період з 06.02.2019 по 14.05.2019 в сумі 813,39грн., пеню з 06.02.2019 по 14.05.2019 в сумі 9714,50грн., штраф за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого обсягу споживання за січень, березень-травень 2019 на суму 183154,12грн. Відповідач вказує, що його зобов`язання перед позивачем за договором в сумі 108247,39грн. припинено з 27.09.2019 року, у зв`язку з проведенням заліку зустрічної однорідної вимоги у відповідності до приписів ст. 601 ЦК України, ст.ст. 202, 203 Господарського кодексу України.

02.01.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими. Вказує, що зарахування зустрічних однорідних вимог в даному випадку не могло бути застосовано, оскільки зобов`язання зі сплати пені та штрафу у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення основного зобов`язання.

У запереченнях на відповідь позивача на відзив ТОВ Донецькі енергетичні послуги вказує, що доводи позивача є безпідставними, а заявлені вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог здійснюється в силу положень ст.601 ЦК України та не пов`язується з прийняттям такого зарахування іншою стороною.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 02.03.2020 року не з`явились, про місце, дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

В клопотанні №77 від 27.02.2020 позивач просив суд розглянути справу без участі представника позивача.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

28.11.2018 року між Приватною науково-виробничою компанією «Інтербізнес», м.Київ, в особі Філії «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» (Споживач) (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (Постачальник) (далі - Відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії №14 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, «цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору».

Згідно з п. 2.1 Договору, «Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору».

Відповідно до п. 5.1 зазначеного Договору, «Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є невід`ємним додатком 2 до цього Договору».

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначаються в заяві-приєднанні відповідно до п. 5.5 Договору.

Порядок оплати визначено у п. 4 комерційної пропозиції, згідно якого оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії здійснюється на умовах попередньої оплати за узгодженим графіком:

Не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового періоду - 40% від заявленого обсягу;

Не пізніше ніж на 5-й день розрахункового періоду - 30% від заявленого обсягу;

Не пізніше ніж на 15-й день розрахункового періоду - 30 % від заявленого обсягу;

з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Обсяг попередньої оплати визначається шляхом множення прогнозованого на відповідний розрахунковий період обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену відповідно до п. 1 комерційної пропозиції. Для цілей визначення обсягу попередньої оплати у разі відсутності фактичних Цоср та ОРЦ за попередній період, може використовуватися значення Цоср та ОРЦ за останній період, в який ці показники були визначені (п. 4.2 Договору).

Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору, «Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією».

Відповідно до умов заяви-приєднання, початок постачання електричної енергії з січня 2019, але не раніше наступного дня, за днем подачі цієї заяви, якщо інше не визначено комерційною пропозицією обраною Споживачем. Розрахунковим вважається період з 00:00 годин 01 числа місяця до 24:00 годин останнього числа поточного місяця.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначається в заяві-приєднанні.

Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах, у тому числі у разі його зміни (пункт 5.6 Договору).

Відповідно до п.13.1. договору, договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

Договір укладається на строк 1 рік та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору та оплати рахунку, визначеного в п.5.1. комерційної пропозиції. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п.п.10.1., 10.2. додатку 2).

Згідно з п.13.5. договору дія договору припиняється у разі зміни електропостачальника.

Розділом 10 договору сторони узгодили порядок зміни електропостачальника, зокрема п.10.1. передбачено, що споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником та повідомити постачальника про свій намір не менше ніж як за 21 день до закінчення розрахункового періоду, вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії), якщо інше не передбачено в комерційній пропозиції.

За умовами п.п. 10.2., 10.3. договору протягом 14 календарних днів після зміни постачальника, споживач може ініціювати процедуру переходу до іншого енергопостачальника. В такому випадку споживач повинен повідомити постачальника про свій намір не менше ніж як за 21 день до закінчення розрахункового періоду, якщо інше не передбачено в комерційній пропозиції. Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Пункт 10.4. додатку 2 до договору передбачає, що за умови дострокового припинення (розірвання) договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штрафні санкції зазначені в п.9 комерційної пропозиції, чи за іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору, а також додатковий розрахунок за результатами минулих розрахункових періодів, в якому буде враховано відхилення прогнозних від фактичних значень, щодо ціни та обсягів споживання.

Пунктом 13.3. договору передбачено, що за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Згідно з положеннями п.9.1. додатку 2 до договору у випадку неповідомлення (повідомлення з порушенням строків) постачальника про дострокове припинення (розірвання) договору споживачем, споживач сплачує штраф у розмірі подвійної вартості електричної енергії, заявленої споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці в якому було подано повідомлення про дострокове припинення дії договору та зазначеної в додатку №4 до договору "Прогнозовані обсяги постачання електричної енергії споживачу".

На виконання умов Договору, відповідач виставив рахунки для здійснення передплати Позивачу: Рахунок за січень 2019 від 01.02.2019 - в сумі 458611,76 грн.; Рахунок за лютий 2019 від 01.03.2019 - в сумі 401544,50 грн.; Рахунок за березень 2019 від 01.04.2019 - в сумі 339640,35 грн.; Рахунок за квітень 2019 від 03.05.2019 - в сумі 296305,36 грн.; Рахунок за травень 2019 від 05.06.2019 - в сумі 309352,00 грн. (а.с. 93-97).

Позивач, відповідно до платіжних доручень, у встановлені Договором строки, здійснив попередню оплату згідно виставлених рахунків Відповідача на загальну суму 1913701,36 грн.: Платіжне доручення № від 31.05.2019 на суму 65000,00 грн.;

Платіжне доручення № від 14.05.2019 на суму 115492,10 грн.;

Платіжне доручення № від 14.05.2019 на суму 115492,10 грн.;

Платіжне доручення № від 25.04.2019 на суму 220500,00 грн.;

Платіжне доручення № від 09.04.2019 на суму 129781,24 грн.;

Платіжне доручення № від 22.03.2019 на суму 153445,97 грн.;

Платіжне доручення № від 12.03.2019 на суму 78209,85 грн.;

Платіжне доручення № від 07.03.2019 на суму 66973,90 грн.;

Платіжне доручення № від 06.03.2019 на суму 115084,48 грн.;

Корегування боргу від 01.03.2019 на суму 60539,36 грн.;

Платіжне доручення № від 25.02.2019 на суму 114520,07 грн.;

Платіжне доручення № від 19.02.2019 на суму 48775,00 грн.;

Платіжне доручення № від 14.02.2019 на суму 114520,07 грн.;

Платіжне доручення № від 16.01.2019 на суму 147247,78 грн.;

Платіжне доручення № від 16.01.2019 на суму 110435,83 грн.;

Платіжне доручення № від 08.01.2019 на суму 110435,83 грн.;

Платіжне доручення № від 20.12.2018 на суму 147247,78 грн. (а.с.69-84).

Фактично Відповідач продав електричну енергію Позивачу на суму 1805463,95 грн.

Відповідно до підписаних з обох сторін Актів-передавання товарної продукції (електроенергії) між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та Філією «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес»: за січень 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 156181 кВтгод на суму 458611,76 грн.; за лютий 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 136076 кВтгод на суму 401544,50 грн., за березень 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 113873 кВтгод на суму 339640,35 грн.; за квітень 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 100058 кВтгод на суму 296305,36 грн.; за травень 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку 102368 кВтгод на суму 309352,00 грн. (а.с. 85-92).

Враховуючи наведене, на особовому рахунку Споживача залишилися грошові кошти в розмірі 108247,41 грн. попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті.

З 01.06.2019 Філія «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес», шляхом укладання нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, змінило постачальника електричної енергії з ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» на ТОВ «Агро-НВ», про що повідомив відповідача листом №21 від 06.05.2019 (а.с. 67), тим самим Договір №39 від 28.11.2018 припинив свою дію з 01.06.2019.

Відповідно до п. 13.6 Договору, «якщо у разі розірвання цього Договору за ініціативою Постачальника або Споживача та після здійснення остаточного розрахунку між сторонами на особовому рахунку Споживача залишились кошти, сплачені у якості попередньої оплати або забезпечення виконання зобов`язань, ці кошти за заявою Споживача перераховуються на його банківський рахунок».

Згідно з п. 4.3 Комерційної пропозиції, «Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії».

Листом №50 від 16.08.2019 Позивач звернувся до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» з вимогою повернути кошту у розмірі 108247,39 грн., як передплати. Лист отриманий відповідачем 23.08.2019, про що свідчить відбиток штемпеля на листі (а.с. 68).

В листі №1/2790 від 05.09.2019 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» повідомило позивача, що в порядку п.8.2 Додатку 2 до договору за підсумками розрахункового періоду до споживача застосований штраф у розмірі вартості величин обсягу, що перевищує 5% відхилення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання, який складає 183154,12грн. за період з січня 2019 по травень 2019. До листа додані рахунки по штрафним санкціям (а.с. 99-104).

У відповідь на звернення позивача №50 від 16.08.2019 відповідач листом №26/2806 від 09.09.2019, визнав, що заборгованість перед позивачем за договором №39 від 28.11.2018 становить 108247,39 грн., проте, враховуючи відхилення від прогнозованих величин в позивачу нарахований штраф в розмірі 183154,12 грн., пеня в розмірі 9714,50грн., 3% річних в розмірі 813,39 грн. До листа додані рахунки на сплату штрафних санкцій за несвоєчасну сплату рахунків (а.с. 105-106).

У відповідь на лист відповідача №26/2806 від 09.09.2019 позивач висловився про безпідставність нарахування штрафних санкцій та проведення коригування, так як листи відповідача №1/2790 від 05.09.19 та №26/2806 від 09.09.19 були направлені позивачу вже після розірвання договору №39 від 28.11.2018 (а.с. 108-109).

В заяві від 27.09.2019 №29/3037 відповідач повідомив позивача про припинення зобов`язання щодо повернення надлишку коштів за договором постачання електричної енергії №39 від 28.11.2018 перед позивачем в сумі 108247,39 грн. шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог по оплаті боргу, що складається з сум пені, 3 % річних та штрафу за перевищення 5% відхилення від прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за договором (а.с. 147).

Згідно доводів Позивача, станом на час розгляду справи сума заборгованості відповідачем не сплачена та складає 108247,39 грн. (переплата за електроенергію із розрахунку: 1913701,36грн.- сума сплаченої електроенергії 1805463,95 грн.- сума за фактично спожиту електроенергію = 108247,39 грн.- переплата).

Вважаючи порушеним своє право, Філія «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» коштів у сумі 108247,41 грн.

ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» проти позову заперечувало. Позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними, вказуючи на наступне.

Договір №39 від 28.11.2018 є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладений сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору. Споживач приєднався до умов Договору на підставі поданої заяви-приєднання, яка є Додатком 1 до Договору.

Пунктом 6.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р (далі - ПРРЕЕ) передбачено, що Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу з новим електропостачальником.

Позивач, скориставшись своїм правом передбаченим ПРЕЕ та умовами договору здійснив заміну електропостачальника з 01.06.2019, у зв`язку з чим дію договору про постачання електричної енергії №39 припинено.

В пункту 10.4 Додатку 2 до договору сторони погодили, що за умови дострокового припинення (розірвання) Договору за ініціативою Споживача, Споживач зобов`язаний сплатити Постачальнику штрафні санкції зазначені в п.9 Комерційної пропозиції, чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення Договору.

Згідно п.7.2 Додатку 2 до договору у разі відхилення Споживача від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання, споживач оплачує штраф у розмірі вартості обсягу на який відбулось перевищення.

У відповідності до п.7.2 Додатку 2 до договору Відповідачем були нараховані Позивачу штрафні санкції за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого обсягу споживання, а саме: за січень 2019 року, та за період березень - травень 2019 року у загальному розмірі 183154,12грн. Відповідні рахунки на сплату штрафних санкцій були направлені позивачу разом із листом №1/2790 від 05.09.2019 (а.с. 100-103).

На підставі п.4.17 ПРРЕЕ та ст.625 ЦК України відповідачем були нараховані Позивачу 3% річних за період з 06.02.2019р. по 14.05.2019року за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті рахунків на попередню оплату за електроенергію в період лютий - травень 2019 року, в розмірі 813,39грн.; нарахована пеня з 06.02.2019р. по 14.05.2019р. у розмірі 9 714,50грн., за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті рахунків на попередню оплату за електроенергію за період лютий - травень 2019 року. Рахунок нарахованих Відповідачем 3% річних та пені надавався Споживачу разом з листом за вих. № 26/2806 від 09.09.2019р.

Згідно п.5.7. Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути

здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5

робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку оформленого Споживачем.

Відповідач стверджує, що в результаті заліку зустрічної однорідної вимоги з 27.09.2019 заборгованість ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» перед позивачем за повернення надлишку коштів за договором постачання електричної енергії в сумі 108247,41 грн. вважається погашеною повністю та зобов`язання на зазначену суму є припиненими. Вважає, що заборгованість позивача перед ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» в сумі 193682,01грн. (з яких: штрафні санкції, що нараховані за відхилення споживача від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання №39 від 28.11.2018 в сумі 183154,12грн.; 3% річних 813,39грн.; пеня 9714,50грн.) вважається частково погашеними на суму 108247,41грн.

При цьому, зобов`язання Відповідача з повернення Позивачу надлишку передоплати в розмірі 108247,41 грн. припинено 27.09.2019 року, у зв`язку з проведенням заліку зустрічної однорідної вимоги, який є одностороннім правочином та оформлений відповідною заявою.

З урахуванням зазначеного, Відповідач просить відмовити Приватній науково-виробничій компанії «Інтербізнес» в особі Філії «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою договір про постачання електричної енергії споживачу від 28.11.2018 №39 є договором енергопостачання. Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажем електричної енергії здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 і безпосередньо договором.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Між сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України укладено публічний договір приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, шляхом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору на підставі заяви-приєднання відповідача до договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі по тексту - Правила) та є однаковими для усіх споживачів.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до п.3.1.8. Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Пунктом 6.1.1. Правил передбачено, що споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Пунктом 6.1.3. Правил передбачено, що зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення.

Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Договір про постачання електричної енергії споживачу від 28.11.2018 №39 укладено строком на 1 рік, та набирає чинності з моменту погодження споживачем заяви-приєднання.

Питання припинення дії договору та розірвання договору врегульовані Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Так, згідно ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно ч.2 ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється також і разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

З аналізу вищевказаних норм права слідує, що правовим наслідком розірвання договору є припинення його дії.

Слід зазначити, що в даному випадку відповідач, змінивши електропостачальника, зважаючи на умови договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.11.2018 №39 та Правил, достроково розірвав договір за своєю ініціативою.

Слід також зазначити, що положення Правил фактично ототожнюють поняття зміни електропостачальника до закінчення строку дії договору та поняття дострокового розірвання договору, оскільки наслідком зміни електропостачальника є припинення дії договору. Відтак, зміна відповідачем електропостачальника до закінчення строку дії строкового договору за своєю суттю є достроковим розірванням договору з ініціативи відповідача.

Договір був розірваний за ініціативою відповідача, який скористався визначеним договором та Правилами правом на зміну електропостачальника, внаслідок чого укладений між сторонами договір припинив свою дію.

Відповідно до ч.7 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії" умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором про постачання електричної енергії споживачу, у якому, у томі числі, визначаються строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Пунктом 10.1 розділу 10 Договору №14 від 28.11.2018 встановлюється право Споживача в будь - який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником та повідомити Постачальника про свій намір не менше ніж як за 21 день до закінчення розрахункового періоду, вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії), якщо інше не передбачено в комерційній пропозиції.

Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим «Правилами роздрібного ринку електричної енергії» (далі ПРРЕЕ).

Скориставшись своїм правом, на виконання умов Договору та норм ПРРЕЕ, Позивач направив на адресу Відповідача лист №21 від 06.05.2019 з повідомленням про наміри змінити постачальника електричної енергії з 01.06.2019. Лист позивача про зміну електропостачальника з 01.06.2019 отримано відповідачем 08.05.2019. за вх.№ 3549 (а.с. 67).

При цьому, як було встановлено судом, залишок коштів перерахованих позивачем за договором №39 від 28.11.2018, не покритих поставкою електричної енергії становить 108247,41 грн., які станом на теперішній час позивачу не повернуті.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і статтями 173-175 Господарського кодексу України.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Наявні в матеріалах справи листи відповідача також підтверджують наявність заборгованості суб`єкта господарювання, її розмір та визнання боржником такої заборгованості.

Факт здійснення господарських операцій між Сторонами Договору №39 від 28.11.2018 у спірний період підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками за спожиту електричну енергію, платіжними дорученнями, актами приймання-передавання товарної продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі па підставах, встановлених договором або законом.

Згідно до ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільною кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

З 01.06.2019 позивач шляхом укладання нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, змінило постачальника електричної енергії з ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» на ТОВ «Агро-НВ», тим самим Договір №39 від 28.11.2018 припинив свою дію.

Частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України встановлено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Вказане свідчить про подальшу неможливість з 01.06.2019 відпуску відповідачем електроенергії позивачу, що має наслідком припинення зобов`язання з поставки електричної енергії та виникнення зобов`язання з повернення виконаного позивачем зобов`язанням зі сплати коштів в сумі 108247,39 грн.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Оскільки з 01.06.2019 Договір №39 від 28.11.2018 припинив свою дію, то ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» позбавлено обов`язку та права на постачання електричної енергії позивачу.

Позивачем були сплачені відповідачу надлишкові кошти у сумі 108247,39 грн. на підставі договору, однак зобов`язання за цим договором припинилось у зв`язку припиненням його дії.

З огляду на наведене, позивач вправі вимагати повернення йому грошової суми сплаченої за непоставлену електроенергію у заявленій ним сумі 108247,41 гривень.

Відповідач у своєму відзиві вказує на припинення заборгованості з 27.09.2019 за результатами зарахування зустрічних однорідних вимог.

Оцінивши означені докази у відповідності до ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що безпідставним є посилання відповідача на припинення його заборгованості перед позивачем в сумі 108247,41грн. з 27.09.2019 року у зв`язку із проведенням зарахування зустрічних однорідних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідачем були нараховані 3% річних на суму грошових зобов`язань по сплаті рахунків на попередню оплату за електроенергію за період з 06.02.2019 по 14.05.2019 в сумі 813,39грн., пеню на суму грошових зобов`язань по сплаті рахунків на попередню оплату за електроенергію з 06.02.2019 по 14.05.2019 в сумі 9714,50грн., штраф за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого обсягу споживання за січень, березень-травень 2019 на суму 183154,12грн.

Відповідач вказує, що його зобов`язання перед позивачем за договором №39 від 28.11.2018 в сумі 108247,39грн. припинено з 27.09.2019 року, у зв`язку з проведенням заліку зустрічної однорідної вимоги у відповідності до приписів ст. 601 ЦК України, ст.ст. 202, 203 Господарського кодексу України.

Проаналізувавши умови договору, укладеного між сторонами та умови, зазначені у акцептованій відповідачем комерційній пропозиції, суд приходить до висновку, що відповідно до умов договору передбачено штраф у разі відхилення Споживача від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст.216 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п.4.17. ПРРЕЕ за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

Обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом передбачений ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, у даному випадку вимоги відповідача щодо стягнення 3 % річних, пені на суму грошових зобов`язань по сплаті рахунків на попередню оплату за електроенергію та штраф за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого обсягу споживання за січень не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку статті 601 ЦК України, з огляду на наступне.

Статтями 202, 203 ГК України передбачено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З аналізу статті 601 ЦК України вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо).

Поряд з цим, умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

У відповіді на відзив, а також у відповіді відповідачу №197 від 05.12.2019 року (а.с. 186-192) позивач наголошує на наявності спору між сторонами щодо обґрунтованості підстав нарахування відповідачем пені та штрафу.

Отже, в даному випадку, між сторонами існує неузгодженість щодо заявленого відповідачем зустрічного зобов`язання, відтак, відсутня безспірність заявлених відповідачем зустрічних вимог (штрафу, пені, 3% річних).

Питання про стягнення відповідачем з позивача штрафу за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання, 3% річних та пені не є предметом розгляду даної справи, відтак підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом з дотриманням вимог підвідомчості та підсудності.

Нараховані відповідачем штрафні санкції за відхилення споживача від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання №39 від 28.11.2018 в сумі 183154,12грн.; та 3% річних і пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті рахунків на попередню оплату за електроенергію в сумі 813,39грн. та 9714,50грн. відповідно, за своєю правовою природою відрізняється від заявленої позивачем вимоги про стягнення надлишково сплаченої суми основного боргу, а тому між цими вимогами відсутні ознаки однорідності.

При цьому, умови договору про постачання електричної енергії споживачу не містять положень про можливість зарахування штрафних санкцій в рахунок погашення основної суми заборгованості за договором.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 13.11.2019 у справі № 910/16135/18.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказів повернення відповідачем вказаних грошових коштів позивачу суду не надано.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» в сумі 108247,41 гривень є правомірною та обґрунтованою.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес», м.Київ, в особі Філії «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес», с.Рівнопіль, Волноваський район, Донецька область, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, м.Маріуполь, Донецька область, задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі електричні послуги" (87539, Донецька обл., місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 62, ) на користь Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» (03115, м.Київ, проспект Перемоги, б.121-В; ) в особі Філії «Донецька птахофабрика» Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» (85760, Донецька область, Волноваський район, с.Рівнопіль, вул. Донецька, б.4; ) грошові кошти в сумі 108247,41 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 02.03.2020 складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз