РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020Справа № 910/16682/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн"

про стягнення 619 964, 39 грн.

Представники:

від позивача: Литвиненко Д.О.;

від відповідача: Трут Д.В.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 619964, 39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу № ПП19/049ОК від 28.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.12.2019.

18.12.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання про оголошення перерви у підготовчому засіданні, яке обгрунтоване необхідністю подання додаткових доказів, у зв`язку з чим відповідач просить суд оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні на строк не менше 14 днів.

Також, 18.12.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначає, що обов`язок здійснити оплату за договором виникає у відповідача за умови надання позивачем усіх документів, перелік яких міститься у п. 4.1. договору купівлі-продажу № ПП19/049ОК від 28.08.2019, враховуючи що позивачем не виконано обов`язку встановленого п. 4.1. договору, строк виконання обов`язку зі сплати не настав.

19.12.2019 відповідач подав до суду клопотання про об`єднання справ в одне провадження, в якому просить суд об`єднати справи № 910/16682/19, № 910/16678/19 та № 910/16764/19 про стягнення заборгованості за позовами Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн", що перебувають в провадженні Господарського суду міста Києва, в одне провадження.

У судовому засіданні 19.12.2019, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" про об`єднання справ в одне провадження, суд зазначив, що предметом спірних правовідносин сторін є різні договори купівлі-продажу, ідентичність оформлення доказів, що мають бути подані до суду під час розгляду даних справ, не свідчить про їх тотожність, а тому в розумінні ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України дані справи не можуть вважатись пов`язаними поданими доказами, оскільки до кожної справи позивачем надано різні договори.

Крім того, суд зазначив, що нормою ч. 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок, об`єднати в одне провадження декілька справ за клопотанням учасника справи за позовами, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" про об`єднання справ № 910/16682/19, № 910/16678/19 та № 910/16764/19 в одне провадження у справі № 910/16682/19.

Також, у судовому засіданні 19.12.2019 суд на місці ухвалив продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву до 30.01.2020.

16.01.2020 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав відповідь на відзив, в якій, зокрема зазначає, що позивачем виконано у повному обсязі умови договору передбачені п. 4.1. договору, відповідні податкові накладені, складені позивачем та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, 16.01.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 619 964, 39 грн, які належать ТОВ "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" та знаходяться на рахунку ТОВ "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" відкритого в: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» р/р НОМЕР_1 , або будь-яких інших рахунках ТОВ "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" відкритих в інших банківських установах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" про забезпечення позову відмовлено.

27.01.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності у ТОВ «ФГ» Гал-Солюшинз» та ТОВ «Київ-Агро» ресурсів, необхідних для вирощування сільськогосподарської продукції, у зв`язку з чим відповідач зазначає про неналежне виконання позивачем п. 4.1. договору.

Також, 27.01.2020 відповідач подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" належним чином засвідчені копії доказів вирощення товару (пшениця 2019 року) поставленого ТОВ "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" за договором купівлі-продажу № ПП19/049ОК від 28.08.2019 компаніями ТОВ «ФГ» Гал-Солюшинз» та ТОВ «Київ-Агро», згідно переліку, наведеного у прохальній частині клопотання.

У судовому засіданні 30.01.2020, розглянувши подане відповідачем клопотання про витребування доказів, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд зазначив, що наявні у матеріалах справи документи достатні для розгляду даної справи, а тому суд відмовив у задоволенні поданого клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/16682/19 призначено на 27.02.2020.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.02.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № ПП19/049ОК, умовами якого передбачено, що продавець зобов`язується поставити покупцю у встановлений термін пшеницю 2-го та/або 3-го та/або 4-го класу, походження - Україна, врожаю 2019 року (далі - товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Згідно з п. 4.1. договору, при відправленні автомобільним транспортом - розрахунки проводяться шляхом перерахування 100 % вартості партії товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 3-х банківських днів після приймання вантажу та надання останнім наступних документів: товаро-транспортна накладна; довідка (реєстр) Терміналу, що підтверджує фактично прийняту вагу та якість (копія); рахунок-фактура; видаткова накладна; податкова накладна (електронна та зареєстрована в ЄРПН); свідоцтво платника ПДВ/ФОП/підприємства (копія) або витяг з реєстру платників ПДВ; свідоцтво про державну реєстрацію /ФОП/ підприємства (копія) або виписка з ЄДРПОУ; для ФОП паспорт та ідентифікаційний код (копія); інші установчі документи продавця на запит покупця.

Якщо продавець не є безпосереднім виробником товару, то додатково продавець має надати наступні документи: лист, що підтверджує придбання даного товару у виробника; бухгалтерські документи, що підтверджують придбання товару продавцем (договір, видаткова накладна, податкова накладна та квитанція про її реєстрацію).

Відповідно до п. 4.2. договору, якщо продавець здійснює реєстрацію податкової накладної в межах граничних термінів реєстрації, встановлених ПКУ (не під час надання пакету документів для здійснення оплати покупцем), покупець здійснює часткову оплату в розмірі 80 % від вартості фактично прийнятого товару. Доплата в розмірі 20 % здійснюється після реєстрації податкової накладної продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань (п. 10.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 3 099 821, 95 грн., що підтверджується видатковими накладними № 321 від 04.09.2019 на суму 134 430, 89 грн, № 307 від 31.08.2019 на суму 265 000, 21 грн, № 304 від 30.08.2019 на суму 123 623, 90 грн, № 305 від 31.08.2019 на суму 372 992, 70 грн, № 302 від 30.08.2019 на суму 128 612, 29 грн, № 322 від 04.09.2019 на суму 424 089, 26 грн, № 306 від 01.09.2019 на суму 124 734, 90 грн, № 308 від 01.09.2019 на суму 254 100, 20 грн, № 309 від 02.09.2019 на суму 571 200, 00 грн, № 319 від 02.09.2019 на суму 307 100, 24 грн, № 303 від 01.09.2019 на суму 134 736, 70 грн, № 323 від 04.09.2019 на суму 259 200, 20 грн, які підписані представниками сторін (копії в матеріалах справи).

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 2 479 857, 56 грн. - 80 % від вартості фактично прийнятого товару, що підтверджується копіями банківських виписок по рахунку позивача.

При цьому, відповідно до п. 4.2. договору, відповідач здійснює доплату у розмірі 20 %, що становить 619 964, 39 грн після реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, на виконання п. 4.2. договору позивачем зареєстровано наступні накладні: № 6 від 30.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 7 від 30.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 10 від 31.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 11 від 31.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 1 від 01.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 2 від 01.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 3 від 01.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 6 від 02.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 9 від 02.09.2019 (квитанція про реєстрацію №); № 10 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію №); № 12 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 13 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ).

Тож, як зазначає позивач, після реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідача виник обов`язок з доплати 20 % вартості товару, що становить 619 964, 39 грн., чого відповідачем не здійснено.

Позивач звертався до відповідача з претензію № 1 від 23.10.2019, в якій просив відповідача виконати свої зобов`язання за договором належним чином та перерахувати на рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 619 964, 39 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний ист та копією фіскального чеку від 08.11.2019.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару, зокрема, щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 619 964, 39 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № ПП19/049ОК від 28.08.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 3 099 821, 95 грн., що підтверджується видатковими накладними № 321 від 04.09.2019 на суму 134 430, 89 грн, № 307 від 31.08.2019 на суму 265 000, 21 грн, № 304 від 30.08.2019 на суму 123 623, 90 грн, № 305 від 31.08.2019 на суму 372 992, 70 грн, № 302 від 30.08.2019 на суму 128 612, 29 грн, № 322 від 04.09.2019 на суму 424 089, 26 грн, № 306 від 01.09.2019 на суму 124 734, 90 грн, № 308 від 01.09.2019 на суму 254 100, 20 грн, № 309 від 02.09.2019 на суму 571 200, 00 грн, № 319 від 02.09.2019 на суму 307 100, 24 грн, № 303 від 01.09.2019 на суму 134 736, 70 грн, № 323 від 04.09.2019 на суму 259 200, 20 грн, які підписані представниками сторін (копії в матеріалах справи).

В свою чергу, відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 2 479 857, 56 грн., що становить 80 % від вартості фактично прийнятого товару, що підтверджується копіями банківських виписок по рахунку позивача.

Відповідно до п. 4.2. договору, якщо продавець здійснює реєстрацію податкової накладної в межах граничних термінів реєстрації, встановлених ПКУ (не під час надання пакету документів для здійснення оплати покупцем), покупець здійснює часткову оплату в розмірі 80 % від вартості фактично прийнятого товару. Доплата в розмірі 20 % здійснюється після реєстрації податкової накладної продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На виконання п. 4.2. договору позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: № 6 від 30.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 7 від 30.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 10 від 31.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 11 від 31.08.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 1 від 01.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 2 від 01.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 3 від 01.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 6 від 02.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 9 від 02.09.2019 (квитанція про реєстрацію №); № 10 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію №); № 12 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ); № 13 від 04.09.2019 (квитанція про реєстрацію № ).

Тож, після реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідача виник обов`язок з доплати 20 % вартості товару, що становить 619 964, 39 грн.

Однак, відповідач оплати поставленого товару у повному обсязі не провів, доказів зворотного суду не надав, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" утворилась заборгованість у розмірі 619 964, 39 грн.

При цьому, судом відхиляються доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на виконанням умов п. 4.1. договору, супровідним листом від 07.11.2019 № 07-11 (отриманий відповідачем 08.11.2019) було надано відповідачу договори, що укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" з постачальниками сільськогоподарської продукції (ТОВ «ФГ» Гал-Солюшинз» та ТОВ «Київ-Агро»), видаткові накладні, податкові накладні та квитанції про їх реєстрацію.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на акти від 16.10.2019 № 161/26-15-05-04-01/30577181, від 15.11.2019 № 269//26-15-05-04-01/30577181 та від 17.12.2019 № 407/26-15-05-04-01/30577181, що складені Головним управлінням ДПС у м. Києві Державної податкової служби України за результатами позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн", оскільки як вбачається зі змісту актів, сам відповідач з результатами перевірки не згоден та зазначив, що результати перевірки будуть оскаржені.

В той же час, суд зазначає, що проведення податкової перевірки відповідача не є підставою невиконання грошових зобов`язань за договором.

При цьому, дії відповідача щодо прийняття товару за видатковими накладними, які додано до позовної заяви та сплати на користь позивача грошових коштів у розмірі 2 479 857, 56 грн з призначенням платежу (яке зазначається самим платником): оплата 80% за пшеницю 4 класу, згідно рахунків та договору № ПП19/049ОК від 28.08.2019 свідчать про здійснення відповідачем такої оплати на підставі п. 4.2. договору, відповідно позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором.

Таким чином, суд, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та змісту договору, зазначає, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару у повному обсязі на момент розгляду справи є таким, що настав.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого товару.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати поставленого товару у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору купівлі-продажу № ПП19/049ОК від 28.08.2019 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 619 964, 39 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ворлд Грейн Юкрейн" (вул. Євгена Коновальця, буд. 36-Д, офіс 42, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код -30577181) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс Груп" (пр-т. Героїв Сталінграда, буд. 27, літера А, офіс 12, м. Київ, 04210, ідентифікаційний код - 40573529) 619 964 (шістсот дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн 39 коп. - заборгованості та 9 299 (дев`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 47 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 04.03.2020.

Суддя Щербаков С.О.