РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

03.03.2020Справа № 910/448/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянувши господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер»

(04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 10/8, код 40887542)

до Міністерства оборони України

(03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022)

про стягнення 1 224 582,76 грн,

Представники сторін:
від позивача Зініна Н.М. (головний юристконсульт)

від відповідача Кривошея Д.А. за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач) про стягнення 1 224 582,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору № 286/2/18/173 від 29.12.2018 щодо оплати послуг з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), освіження продовольства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11.02.2020.

22.01.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечує факт отримання послуг, проте зазначає, що послуги надані понад суму договору, вважає відсутність підстав для їх оплати та задоволення позовних вимог.

27.01.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву на позов позивачу.

29.01.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Учасник справи на доводи відповідача зауважує, що чинним законодавством не встановлено залежності оплати отриманих товарів, робіт, послуг від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів, послуги на заявлену суму прийняті, первинні документи підписані без зауважень, у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання з їх оплати.

У підготовче засідання, призначене на 11.02.2020, представник відповідача не з`явився, правом на подачу заперечень на відповідь на відзив не скористався, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача забезпечив явку, надав усні пояснення.

Ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.03.2020.

17.02.2020 позивач через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив поновити строк для подачі доказів по справі та долучити до матеріалів справи підписаний сторонами Акт звірки взаєморозрахунків.

У судовому засіданні 03.03.2020 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Судом відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 між Міністерством оборони України (замовник) та ТОВ Військсервіс-Волонтер (виконавець) було укладено Договір № 286/2/18/173 про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) (далі Договір), відповідно до п. 2.1 якого виконавець зобов`язується у 2019 році надати Міністерству оборони України послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями цього договору.

Військові частини заклади, установи (далі військові частини), дислоковані у Дніпропетровській, Запорізькій, Кіровоградській та Вінницькій областях, для особового складу яких будуть надаватися послуги щодо організації харчування (п. 2.2 Договору).

Військові частини заклади, установи (далі військові частини), дислоковані у Дніпропетровській, Запорізькій, Кіровоградській та Вінницькій областях для особового складу яких будуть надаватися послуги щодо забезпечення харчовими продуктами (п. 2.3 Договору).

Послуги надаються особовому складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у тому числі годування штатних тварин, зазначених в пунктах 2.2 та 2.3 цього договору в межах дислокації, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення, згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогам законодавства України (п. 2.3 Договору).

Пунктом 2.4 Договору визначено, що ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації.

Розшифровки специфікацій на кожну військову частину (установу, заклад) викладені у додатку 13.1.1, який є невід`ємною частиною договору.

Матеріалами справи встановлено, що Додатковою угодою № 12 від 19.11.2019 до договору внесено зміни до п.2.4, п.4.1 Договору, у т.ч. визначивши, що загальна вартість послуг з ПДВ становить 244 845 248,39 грн.; також доповнено Специфікацію щодо харчування платних хворих в закладах охорони здоров`я МОУ додатковою послугою на суму 215 340,00 грн.

Відповідно до п. 3.5 Договору узгоджено, що приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представників виконавця. Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток № 4 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який складається представником виконавця та представником замовника щоденно у трьох примірниках: перший - замовнику, другий представнику замовника, третій представнику виконавця.

Підставою для складання акта приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування (додаток № 2 до Наказу № 62 від 09.02.2016, далі заявка на приготування їжі), за якісними показниками приготовленої їжі дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі (додаток 90).

На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послу з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування (додаток № 5 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій представниками замовника і представниками виконавця.

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (додаток № 6 до Наказу № 62 від 09.02.2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі: перший примірник замовнику, другий представнику замовника, третій представнику виконавця та підписується: перший примірник замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій представниками замовника і представниками виконавця.

Підставою для складання акта приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами за кількісними та якісними показниками є виконана у повному обсязі заявка на забезпечення харчовими продуктами військової частини (додаток № 3 до Наказу № 62 від 09.02.2016, далі заявка на харчові продукти), за замовленим асортиментом і кількістю, наявністю документів, що засвідчують якість і безпечність, відповідністю чинним стандартам та своєчасністю поставки до вказаного місця.

У разі виникнення нагальної потреби у харчуванні особового складу військової частини за іншими нормами, які не зазначені у специфікації для конкретної військової частини, харчування особового складу здійснюється за відповідними нормами, визначеними для цієї категорії військовослужбовців. При цьому, оплата харчування здійснюється з розрахунку вартості відповідної норми у договорі, а у разі її відсутності - за вартістю норми харчування № 1 - загальновійськова у межах загальної вартості договору (п. 4.3 Договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що розрахунки за цим договором проводяться шляхом оплати фактично наданих виконавцем та прийнятих представником замовника послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 20 банківських діб з дня надходження до замовника наступних документів: рахунків-фактур; зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; підтвердження відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 757.

Згідно з п. 6.2 Договору послуги виконавцем надаються протягом строку, який зазначено у специфікації до цього договору.

Сторони у п. 6.4 Договору визначили, що послуги надаються особовому складу військових частин, зазначених в пунктах 2.2 та 2.3 цього договору в межах дислокації військових частин, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення та іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах та годування штатних тварин, згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогами законодавства України. Послуги можуть надаватися в інших місцях, які встановлюються представником замовника відповідно до свого розпорядку дня та специфіки завдань, які виконуються військовою частиною.

Підпунктом 6.4.1 Договору визначено, що обсяги послуг щодо забезпечення харчуванням визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю заявки на приготування їжі, на необхідну кількість осіб, за кожною нормою харчування (годування) у розрізі асортименту харчових продуктів на підставі розкладок продуктів, додаткових норм і додаткових продуктів щодоби до 18.00 дня, що передує дню отримання послуг у двох примірниках.

Обсяги послуг щодо забезпечення харчовими продуктами визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю щодекадно шостого, шістнадцять та двадцять шостого числа кожного місяця, до дванадцятої години, заявки на харчові продукти у розрізі асортименту харчових продуктів за кожною нормою харчування (годування) (п. 6.4.2 Договору).

Згідно з п.п. 7.1.2, 7.1.3, 7.1.4, 7.1.5 Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані виконавцем послуги у кількості, строки та за цінами згідно з положеннями цього договору; приймати послуги через представників замовника; вести облік наданих виконавцем послуг; контролювати своєчасне, належним чином оформлення представниками замовника та представниками виконавця щоденних та зведених актів приймання наданих послуг з харчування, актів приймання послуг щодо забезпечення харчовими продуктами.

Підпунктами 7.3.4, 7.3.5, 7.3.6, 7.3.7, 7.3.8 Договору визначено, що представник замовника зобов`язаний здійснювати контроль за станом надання виконавцем послуг у порядку, передбаченому цим договором; щоденно підтверджувати якість та обсяг наданих послуг щодо організації харчування шляхом оформлення актів, в порядку, передбаченому пунктом 3.5 цього договору; на підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, складати зведений акт приймання наданих послуг із харчування; складати акти приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами у порядку, передбаченому пунктом 3.5 цього договору; у встановлені пунктом 6.16.2 цього договору терміни, надавати представнику виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині.

Виконавець, у свою чергу, зобов`язаний надавати послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором; надавати послуги у строки, зазначені у специфікації до цього договору; підписувати щоденний і зведений акт приймання наданих послуг із харчування, а також акт приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; подавати замовнику зведений акт приймання наданих послуг із харчування, а також акт приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, разом з документами передбаченими пунктом 5.1 цього договору, для здійснення оплати послуг (п.п. 7.4.1, 7.4.2, 7.4.10, 7.4.11 Договору).

Відповідно до пункту 11.1 Договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння. Відповідно до частини п`ятої статті 36 Закону України Про публічні закупівлі дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Додатковою угодою № 13 від 09.12.2019 до договору змінено п. 11.1 Договору, встановивши строк дії договору до 31.03.2020 року.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем у період з 11.12.2019 по 31.12.2019 на підставі заявок Міністерства оборони України на забезпечення продуктами харчування військових частини та Актів приймання-передачі наданих послуг були надані послуги на суму 1 224 582,76 грн.

Надання вказаних послуг підтверджується також оформленими та підписаними сторонами без зауважень Зведеними актами за спірний період (11.12.2019 - 31.12.2019), всього вартістю послуг 1 224 582,76 грн.

З метою здійснення розрахунків, відповідно до умов п. 5.1 Договору, позивачем виставлено відповідачу для оплати наданих послуг рахунки-фактури на загальну суму 1 224 582,76 грн, копії яких долучені до справи, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконав.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати наданих позивачем послуг на підставі Договору, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 1 224 582,76 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину є належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Як встановлено судом, та відповідачем не заперечується, позивачем на виконання умов Договору в період з 11.12.2019 по 31.12.2019 було надано Міністерству оборони України послуги щодо забезпечення харчування військових частин, закладів, установ Збройних Сил України на загальну суму 1 224 582,76 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що розрахунки за цим договором проводяться шляхом оплати фактично наданих виконавцем та прийнятих представником замовника послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 20 банківських діб з дня надходження до замовника наступних документів: рахунків-фактур; зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; підтвердження відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 757.

Отже, враховуючи зміст п. 5.1 Договору та положення ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, а також дати отримання відповідачем документів передбачених п. 5.1 Договору, які підтверджуються долученими до матеріалів справи реєстрами документів на оплату послуг, грошове зобов`язання відповідача по оплаті наданих позивачем послуг станом на момент розгляду спору є таким, що настало.

Проте, як встановлено судом, відповідачем оплата за надані позивачем послуги здійснена не була.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки, відповідач всупереч умов договору та положенням ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг, у останнього станом на момент розгляду спору існує непогашена перед позивачем заборгованість у розмірі 1 224 582,76 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач наявності обставин та підстав звільнення від обов`язку оплати отриманих послуг на заявлену суму не довів, доказів оплати вартості отриманих послуг на суму 1 224 582,76 грн не надав.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві про відсутність у нього підстав для оплати спірної заборгованості з тих підстав, що вартість отриманих послуг перевищує суму Договору, не приймаються судом, оскільки позивачем належними засобами доказування доведено суду факт надання обумовлених Договором послуг у спірний період та їх прийняття відповідачем без жодних зауважень та заперечень.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Військсервіс-Волонтер» (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 10/8, код 40887542) заборгованість у розмірі 1 224 582,76 грн (один мільйон двісті двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дві гривні 76 коп), витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 368, 75 грн (вісімнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 75 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення підписано 10.03.2020.

Суддя О.Г. Удалова