ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 березня 2020 року Справа № 1/106/52-Б

за заявою Фермерського господарства Бауер-плюс, с. Буяни, Луцький район

до Приватного підприємства Імпалс, м. Луцьк

про визнання банкрутом

Суддя Кравчук А. М.

Секретар судового засідання Легерко В.Б.

Представники:

від кредиторів: н/з

ліквідатор: н/з

встановив: ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.12.2009 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Імпалс, розпорядником майна призначено Михайловського Сергія Володимировича.

Ухвалою суду від 22.09.2010 визнано грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою суду від 19.10.2010 визнано банкрутом Приватне підприємство Імпалс, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Михайловського Сергія Володимировича.

Ухвалою суду від 13.01.2016 у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 13.07.2015 на дії ліквідатора ПП "Імпалс" Михайловського Сергія Володимировича по справі № 1/106/52-Б відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.05.2016, залишеною в силі постановою ВГС України від 03.08.2016, ухвалу Господарського суду Волинської області від 13.01.2016 скасовано. Скаргу ОСОБА_1 від 13.07.2015 на дії ліквідатора ПП "Імпалс" Михайловського Сергія Володимировича по справі № 1/106/52-Б задоволено частково. Усунуто від обов`язків ліквідатора ПП "Імпалс" арбітражного керуючого Михайловського С.В. Зобов`язано арбітражного керуючого Михайловського Сергія Володимировича здійснювати повноваження ліквідатора ПП "Імпалс" до моменту призначення у справі № 1/106/52-Б нового ліквідатора у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.08.2017, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2017, ліквідатором Приватного підприємства "Імпалс" призначено арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича.

Ухвалою суду від 20.02.2020 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії ліквідатора Приватного підприємства "Імпалс" Григор`єва Валерія Васильовича від 26.10.2018 відмовлено.

28.02.2020 на адресу суду надійшла заява ТОВ "ФК "Горизонт" про заміну кредитора ПАТ "Дельта Банк" його правонаступником ТОВ "ФК "Горизонт".

Ухвалою суду від 02.03.2020 розгляд справи призначено на 11.03.2020 о 11 год. 00 хв.

10.03.2020 надійшла заява ТОВ «ФК «Горизонт» про долучення доказів.

Сторони правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №041 від 05.03.2020, №106 від 05.03.2020, №076 від 10.03.2020, №068 від 10.03.2020, №092 від 10.03.2020, №050 від 10.03.2020, №114 від 10.03.2020, №025 від 10.03.2020, №916 від 10.03.2020, №009 від 10.03.2020 (Т.29, а.с. 4-13) та витягами щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" №991, №916, №983, №975, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , 967, 033, 084 (а.с. 18-27).

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанова Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ухвалою суду від 22.09.2010 затверджено реєстр вимог кредиторів, зокрема грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" в сумі 5 684 149,24 грн. (4725887,15 грн. 1 черга; 51879,60 грн. - 1 черга; 906382,49 грн. - 6 черга), в т.ч. 920 272 грн. 09 коп. заборгованості за тілом кредиту згідно договору №02.3/18/08-КЛТ від 16.10.2008 (Т.2, а.с. 136, реєстр кредиторських вимог Т.8, а.с. 144-149).

Ухвалою суду від 25.03.2014 частково замінено кредитора у справі ПАТ Кредитпромбанк (м.Київ, бульвар Дружби народів, 38, ) на ПАТ Дельта Банк (м.Київ, вул. Щорса, б.36-б ), зокрема по кредитному договору №02.3/18/08-КЛТ від 16.10.2008 на суму 923 975,38 грн. (позичальник ПП Імпалс).

28.10.2019 між ПАТ «Дельта Банк» (продавець) та ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» (покупець) укладений договір купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав №2067/К, за умовами якого продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, але не обмежуються правом вимоги до боржників, позичальників, заставодавців, майнових та фінансових поручителів (боржників), які виникли за укладеними договорами (укладені договори) та/або на інших підставах, наведених у додатку №1, №2 до договору (п.1.1 договору).

Майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання договору (п.1.3 договору).

Згідно додатку №2 до ТОВ «ФК «Горизонт» перейшло право вимоги за кредитним договором №02.3/18.08-КЛТ від 16.10.2008 на суму 920 272 грн. 09 коп.

Статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Статтею 512 ЦК встановлено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов`язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов`язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов`язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до абзацу двадцять другого статті 1 Закону. Заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на права та обов`язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом. (Така правова позиція викладена в п. 51 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ТОВ «ФК «Горизонт» про заміну кредитора у справі про банкрутство обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення в частині грошової вимоги в сумі 920 272 грн. 09 коп.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВГС України №7/98-Б від 29.06.2017, №10/2456 від 18.05.2017, №26/5005/14341/2011 від 18.10.2016, №б29/194-10 від 01.03.2016, ВС №44/497-б від 22.02.2018.

Керуючись ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 52, 234-235 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» про заміну кредитора його правонаступником задовольнити частково.

2. Замінити кредитора у справі про банкрутство Приватного підприємства "Імпалс" Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» за кредитним договором №02.3/18.08-КЛТ від 16.10.2008 на суму 920 272 грн. 09 коп.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 12.03.2020.

Ухвали суду можуть бути оскаржені до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук