РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2020Справа № 910/17804/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участі секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Онбуд-Мет»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада Метал»

про стягнення 136 983, 09 грн.

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 10.03.2020

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Онбуд-Мет» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада Метал» про стягнення 136 983, 09 грн внаслідок недопоставки товару.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо поставки товару за договором купівлі-продажу від 12.08.2019 № АР298.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.12.2019 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Онбуд-Мет» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін задоволено. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 17.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 розгляд справи відкладено на 10.03.2020

У судове засідання 10.03.2020 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання вдруге не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись із вищевказаними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача

Приписами статті 248 ГПК передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 10.03.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) був укладений договір купівлі-продажу № АР298, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у встановлений термін товар у власність покупцеві, а покупець зобов`язується сплатити товар виробничо-технічного призначення і прийняти його на умовах, визначених в цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2., 2.1. договору ціна, кількість, асортимент товару оговорюються в рахунках-фактурах до даного договору, які додаються до даного договору і є його невід`ємною частиною. Кількість кожної партії товару узгоджується між сторонами в рахунках або специфікаціях до договору.

Згідно п. 3.1. договору загальна сума договору складає загальну суму всіх специфікацій по даному договорі і які є невід`ємним додатком.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі наданого постачальником рахунку покупцю.

За умовами пункту 2.6. передача товару покупцю здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту отримання постачальником 100 % передоплати, якщо інше не оговорюється в додатках (специфікаціях) до даного договору і є його невід`ємною частиною.

За змістом пункту 3.2. договору розрахунки між сторонами здійснюється в національній валюті у вигляді попередньої оплати в розмірі 100 % на розрахунковий рахунок постачальника.

У відповідності до п. 4.1. договору відвантаження товару проводиться виключно за участю уповноваженого представника покупця за умови пред`явлення оригіналу довіреності, оформленої на право отримання окремої партії продукції, складеної відповідно до чинного законодавства України: за кількістю - на підставі даних видаткової накладної або товарно-транспортної накладної відповідно до «Інструкції про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості», затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р № П-6; за якістю - згідно із супровідними документами, що посвідчують якість товару, яка поставляється та відповідно до «Інструкції про порядок приймання товару виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості», затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р № П-7.

Відповідно до п. 4.3. договору, якщо будуть виявлені факт нестачі або недоліків товару під час його приймання за кількістю/якістю - виклик представника постачальника є обов`язковим. Повідомлення про виклик представника постачальника надсилається негайно протягом 24 годин з дня зазначеного у товаросупровідних документах.

Згідно з п. 8.1. договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання й діє до повного виконання сторонами умов договору. Датою підписання договору вважається дата, зазначена в преамбулі договору.

Змістом п. 9.1. Договору підтверджується, що копії всіх договорів, додатків та специфікацій, які були передані шляхом факсимільного зв`язку або ж електронною поштою, мають таку ж саму юридичну силу, що і їх оригінали, до моменту їх зміни на відповідні оригінали цих документів.

Позивачем на виконання умов договору на поточний рахунок відповідача було здійснено оплату за товар на суму 381 408 грн, що підтверджується платіжними дорученням № 112 від 13.08.2019 на суму 101 277 грн та № 114 від 14.08.2019 на суму 280 131 грн.

Відповідачем було поставлено товар, проте як стверджує позивач, товар поставлений не в повному обсязі. Зокрема, у відповідності до видаткової накладної № 313 від 16.08.2019 відповідач зобов`язався поставити товар на загальну суму 380 973, 33 грн

Проте, фактично було поставлено товар на суму 254 137, 44 грн. При цьому, позивач видаткову накладну № 313 на суму 380 973, 33 грн не підписав, оскільки відповідачем належним чином умови договору не виконані, товар в повному обсязі не поставлений. Крім того, позивачем було складено акт-претензію про приймання матеріалів, в якому зазначено про нестачу продукції та повернення коштів в сумі 127 270, 56 грн.

20.08.2019 позивач направив на адресу відповідача листа № 5 на повернення коштів, в якому просив повернути кошти у сумі 127 270, 56 грн.

13.09.2019 відповідачем було надіслано на адресу відповідача відповідь на лист № 5 від 20.08.2019, в якій зазначено про відсутність порушень умов договору з боку відповідача.

За твердженням позивача відповідачем частково було повернуто грошові кошти за непоставлений товар у розмірі 437, 67 грн, що підтверджується копією виписки з банку від 19.09.2019.

Отже, позивач вважає, що його права, як покупця порушені у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про стягнення сплачених коштів в розмірі 126 835, 89 грн (127 270, 56 грн - 434, 67 грн), а саме суми недопоставленого товару.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу від 12.08.2019 № АР298, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у встановлений термін товар у власність покупцеві, а покупець зобов`язався сплатити товар виробничо-технічного призначення і прийняти його на умовах, визначених в цьому договорі.

Відповідно до п. 4.3. договору, якщо будуть виявлені факт нестачі або недоліків товару під час його приймання за кількістю/якістю - виклик представника постачальника є обов`язковим. Повідомлення про виклик представника постачальника надсилається негайно протягом 24 годин з дня зазначеного у товаросупровідних документах.

Судом встановлено, що у відповідності до договору відповідач зобов`язався поставити товар на загальну суму 380 973, 33 грн, однак відповідачем було поставлено товар не в повному обсязі, а саме на суму 254 137, 44 грн, про що було складено акт-претензію від 16.08.2019, в якому зазначено про нестачу товару та повернення коштів за непоставлений товар.

Відповідно до п. 4.3. договору якщо будуть виявлені факт нестачі або недоліків товару під час його приймання за кількістю/якістю - виклик постачальника є обов`язковим. Повідомлення про виклик представника постачальника надсилається негайно протягом 24 годин з дня, зазначеного у товаросупровідних документах.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 688 ЦК України якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов`язку, встановлені частиною першою цієї статті.

Суд зазначає, що представник ТОВ «Онбуд-Мет» у судові засідання не з`являвся, відзиву на позовну заяву не надав, проти позову не заперечив, при цьому був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо поставки товару у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позивачем було порушено умови договору, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення сплачених коштів у розмірі 126 835, 89 грн підлягають задоволенню.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 6.1. Договору, у разі порушення термінів передачі товару, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1 % від суми непоставленого товару за кожний день прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 10 147, 20 грн пені.

Господарський суд, враховуючи викладене та здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача пені у заявленому розмірі.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ч. 2 ст. 31, ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДА МЕТАЛ» (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Італійська, будинок 116-А, приміщення 546; ідентифікаційний код 32962661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНБУД-МЕТ» (65012, Одеська обл., місто Одеса, вул. Панталеймонівська, будинок 8, квартира 4; ідентифікаційний код 40826170) заборгованість у розмірі 126 835 (сто двадцять шість тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн 89 коп., пені у розмірі 10 147 (десять тисяч сто сорок сім) грн 20 коп. та 2054 (дві тисячі п`ятдесят чотири) грн 75 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.03.2020

Суддя І.В. Алєєва