РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2020Справа № 910/18329/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-сервіс" про стягнення 24 558,66грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 21 747,22 грн. основного боргу, інфляційні втрати в сумі 2 811,44 грн. та 3 % річних в сумі 934,62 грн. за договором про відступлення права вимоги №601-18 від 11.10.2018 року на підставі ст.ст. 11, 525, 526, 610, 612, 625, 629 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

17.01.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову, з підстав неналежності доказів на які позивач посилається на підтвердження своїх позовних вимог.

31.01.2020 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача 21 747,22 грн. основного боргу, інфляційні втрати в сумі 1 065,51 грн. та 3 % річних в сумі 598,79 грн., яка прийнята судом до розгляду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» (далі - споживач) укладено договір № 320942 купівлі-продажу теплової енергії (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується протягом строку дії договору забезпечувати безперервне постачання теплової енергії (для потреб опалення та гарячого водопостачання) згідно з умовами договору, а споживач зобов`язується отримувати та оплачувати її вартість відповідно до умов цього договору (п. 1.1. договору).

Згідно п. 1.2 договору перелік будинків та потреби у тепловій енергії будинків (якісні та кількісні), до яких здійснюється постачання теплової енергії, наведено в додатку 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 договору якість теплової енергії на вході в теплову мережу споживача визначається сукупністю нормованих термодинамічних, гідравлічних показників та кількісних параметрів теплоносія, наведених у додатку № 1 до цього у, для кожного окремого будинку.

За умовами п.п. 3.1.3 договору постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними ним під час споживання теплової енергії.

Пунктом 3.1.6 договору визначено, що у разі порушень споживачем умов Договору, складати відповідні акти, приписи, проводити нарахування штрафних санкцій згідно з чинним законодавством та стягувати за рішенням суду, у встановленому чинним законодавством порядку.

Пунктом 3.2.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується забезпечувати протягом обумовленого в цьому договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв) до точки купівлі-продажу підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіку теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів визначених цим договором відповідно до заявлених споживачем у додатку №1 до договору величин приєднаного теплового навантаження по кожному будинку.

За змістом абз. 2, 3 п. 4.1 договору обсяги купівлі-продажу теплової енергії визначаються на підставі показів приладів комерційного обліку споживання теплової енергії згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. За умови відсутності приладів комерційного обліку, обсяг купівлі-продажу теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного в договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах постачальника, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Згідно п. 5.1 договору розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються щомісячно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ПАТ «Київенерго», а саме:

5.1.1. якщо теплові вводи систем тепло споживання обладнанні приладами комерційного обліку, вартість спожитої у розрахунковому періоді (місяць) теплової енергії сплачується споживачем щомісячно до останнього дня місяця наступного за розрахунковим.

5.1.2. якщо теплові вводи систем тепло споживання не обладнанні приладами комерційного обліку:

- вартість теплової енергії, спожитої у розрахунковому періоді для потреб гарячого водопостачання, сплачується споживачем щомісячно до останнього дня місяця, наступного за рахунковим;

- вартість теплової енергії, спожитої у розрахунковому періоді для потреб централізованого опалення сплачується споживачем щомісяця наступним чином:

- 100% вартість теплової енергії, спожитої у жовтні та квітні кожного року, сплачується до останнього дня місяця, наступного за розрахунковим;

- вартість теплової енергії, спожитої за період з 01 листопада до 01 квітня сплачується щомісячно у період з 01 червня до 01 листопада - до останнього дня відповідного місяця, а саме:

- 50% вартості теплової енергії, спожитої у листопаді - до 31 грудня, залишок - до 30 червня,

- 50% вартості теплової енергії, спожитої у грудні - до 31 січня, залишок - до 31 липня,

- 50% вартості теплової енергії, спожитої у січні - до 28(29) лютого, залишок - до 31 серпня,

- 50% вартості теплової енергії, спожитої у лютому - до 31 березня, залишок - до 30 вересня,

- 50% вартості теплової енергії, спожитої у березні - до 30 квітня, залишок - до 31 жовтня.

Повна вартість теплової енергії, спожитої у опалювальному періоді для потреб ЦО, сплачується споживачем до 01 листопада наступного опалювального періоду.

Згідно п. 6.2. договору цей договір діє до 15.04.2013.

При цьому пунктом 6.3. договору визначено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією зі сторін про його припинення.

04.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» (далі - споживач) було укладено угоду до договору, в якій сторони (відповідно до п. 1 даної угоди) погодились внести зміни до п. 5.1.1 договору та викласти його в наступній редакції: якщо теплові вводи систем теплоспоживання обладнані приладами комерційного обліку, вартість спожитої у розрахунковому періоді теплової енергії, сплачується споживачем щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Також відповідно до п. 2 угоди сторони погодились внести зміни до п. 5.1.2 договору та викласти його в наступній редакції: якщо теплові вводи систем теплоспоживання не обладнані приладами комерційного обліку:

- вартість теплової енергії, спожитої у розрахунковому періоді для потреб центрального опалення та гарячого водопостачання, сплачується споживачем щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

11.10.2018 року між Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» (далі - кредитор) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 (далі - договір цесії), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі по тексту - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 р. теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497 554 936,91 грн. (чотириста дев`яносто сім мільйонів п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість грн. 91 коп.) станом на 01.08.2018 р. з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Пунктом 1.2. договору цесії визначено, що перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до цього договору.

За умовами п. 1.3. договору цесії, з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поясненнями позивача, які викладені в позовній заяві, наряду № 219 від 04.2018 року на відключення будинку відомчого (ОСББ «СКІФ») ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» , вул. Чапаєва 4Б, облікових карток ТОВ «ВОДОКАНАЛ-СЕРВІС» (р/р: 4243) за березень 2018 року та за квітень 2018 року, які містяться в матеріалах справи, підтверджується надання ПАТ «Київенерго» відповідачеві послуг з постачання теплової енергії за березень та квітень 2018 року на суму 21 747,22 грн.

Отже, Публічне акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО» виконало свої зобов`язання з поставки відповідачеві теплової енергії відповідно до умов договору, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати її вартості і на даний час має заборгованість в сумі 21 747,22 грн., а позивач, як новий кредитор згідно договору цесії №601-18, отримав право вимоги до відповідача за вказаним зобов`язанням.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом дана належна оцінка доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте відповідачем, у свою чергу, не надано доказів на підтвердження того факту, що він відмовився від надання послуг з постачання теплової енергії за березень та квітень 2018 року, а також не доведено належними та допустимими доказами, той факт, що надані позивачем докази є підробленими.

Згідно ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення 21 747,22 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати теплової енергії за березень та квітень 2018 року, позивачем нараховано відповідачеві інфляційні втрати в сумі 1 065,51 грн. та 3 % річних в сумі 598,79 грн..

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідча 1 065,51 грн. інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 598,79 грн. також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс» (2232, м. Київ, просп. Маяковського Володимира, буд. 68, оф. 233, код 37880620) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд.5, ) 21747 (двадцять одну тисячу сімсот сорок сім) грн. 22 коп. основного боргу, 1 065 (одна тисяча шістдесят п`ять) грн. 61 коп. інфляційних втрат, 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) грн. 79 коп. 3 % річних та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 02.03.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна