ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/53/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача: 1. Кегичівська районна державна адміністрація Харківської області, смт. Кегичівка Харківської обл. 2. Парасковіївська сільська рада, с. Парасковія Харківської обл.
до Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро
про визнання додаткової угоди укладеною,
за участю представників:

від позивача - Загурська А.В., довіреність № 32-20-0.14-9/62-20 від 08.01.2020

від відповідача - не з`явився

від третьої особи 1 - не з`явився

від третьої особи 2 - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 р. Головне управління Держгеокадастру у Харківській області звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Насінневе", (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.03.2019) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 24.11.2006 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі у редакції, зазначеній у позовній заяві. В обґрунтування позову ГУ Держгеокадастру посилалось на Постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, якою затверджено Стратегію удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, якою встановлено розмір орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у розмірі не нижче 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.04.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2019, позов задоволено частково. Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди від 24.11.2006, зокрема, пункт 9 розділу викладено у редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 33 191,75 грн. на рік".

Постановою Верховного суду від 17.10.2019 по справі № 922/53/19 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 та рішення Господарського суду Харківської області від 23.04.2019 у справі № 922/53/19 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для нового розгляду справи 922/53/19 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Жиляєва Є.М., про що керівником апарату суду складено та підписано відповідний Витяг з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.11.2019 справу № 922/53/19 до прийнято до свого провадження, призначено справу для судового розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.12.2019 о 12:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2019 підготовче засідання відкладено на 21.01.20 на 10:00, згідно з п.3 ч.2 ст.183 ГПК України.

28.12.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача надійшли письмові пояснення (вх. № 31767, № 31768), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

20.01.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 1306), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2020 підготовче засідання відкладено на 28.01.2020 на 10:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу №922/53/19 до судового розгляду по суті на 18.02.2020 о 10:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 28.02.2020 до 12:00.

28.02.2020 на офіційну електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду (вх. №485) з підстав того, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Позивач у судове засідання 28.02.2020 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити повністю, та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.03.2019, внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 24.11.2006 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі у редакції, зазначеній у позовній заяві. В обґрунтування позову ГУ Держгеокадастру посилалось на Постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, якою затверджено Стратегію удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, якою встановлено розмір орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у розмірі не нижче 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Позивачем в засіданні також зауважено про те, що встановлення ставки орендної плати у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не суперечить положенням податкового законодавства, оскільки не перевищує встановленої максимальної ставки 12%.

Відповідач у судове засідання 28.02.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату розгляду, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином (т.с. 2 а.с. 171, 174-176).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову, на стороні позивача у підготовче засідання 28.02.2020 не з`явилися, про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином.

За результатами розгляду клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду (вх. №485), вислухавши думку присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд, протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2020 відмовив у його задоволенні, оскільки аргументи відповідача щодо відсутності права підпису позовної заяви у представника позивача спростовується змістом довіреності №32-20-0.14,1-89/62-18 від 22.08.2018, де зазначено, що за цією довіреністю Загурська Аліна Валеріївна користується правом подання та підпису всіх документів, необхідних для виконання наданих їй повноважень (т.с. І а.с. 12).

Окремо суд зауважив, що справа №922/53/19 переглядалася у судах апеляційної та касаційної інстанціях, тому обставини щодо дотримання місцевим господарським судом процесуального порядку у тому числі й під час прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у даній справі досліджувалися та перевірялися як судом апеляційної інстанції, так і судом касаційної інстанції.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 28.02.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також враховуючи вказівки Верховного суду, викладені у постанові від 17.10.2019 по справі № 922/53/19, господарським судом встановлено наступне.

24.11.2006 між Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області та ВАТ "Насінневе" (в подальшому перейменовано у ПАТ "Насінневе") укладено договір оренди земельної ділянки площею 35,9521 га, на території Парасковіївської сільської ради, який зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельним ресурсам України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2007 за №10.

Згідно з п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 120 грн за 1 га, що складає 4 314, 25 грн за рік.

У відповідності до умов пункту 13 договору розмір орендної плати переглядається один раз у 3 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 36 договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

При цьому, судом встановлено, що на час передачі земельної ділянки в оренду, нормативну грошову оцінку проведено не було.

Із обставин справи вбачається, що Додатковою угодою від 21.06.2011 до договору оренди від 24.11.2006 розмір орендної плати встановлено на рівні 300 грн за 1 га на рік з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №105 впродовж 2018 року проводились роботи по проведенню загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка вже затверджена наказом Мінагрополітики України від 16.11.2018 № 552 та набула чинності з 01.01.2019.

Позивачем у позові наголошено, що з метою приведення умов договору у відповідність до вимог законодавства, ГУ Держгеокадастру було направлено відповідачу лист-пропозицію про внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угоди разом з пропозицією. Натомість відсутності у строк, встановлений законодавством на відповідь ПрАТ "Насінневе" на пропозицію про внесення змін до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди та враховуючи необхідність приведення вказаного договору у відповідність до вимог законодавства, ГУ Держгеокадастру звернулося з даним позовом до господарського суду.

Відповідач під час розгляду справи повністю не погодився із позовними вимогами, в обґрунтування своїх заперечень зазначає про те, що відповідно до рішення Парасковіївської сільської ради Кегічівського району Харківської області від 26.06.2018 № 271-VII «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на 2019 рік» ставка земельного податку за земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва встановлена у розмірі 0,3% від НГО, у зв`язку з чим вважає, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної власності, що розташовані на території Парасковіївської сільської ради Кегічівського району Харківської області не може бути меншим 0,3% та не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки. Враховуючи вказане, відповідачем зауважено, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції у даній справі, з метою приведення договору оренди землі від 24.11.2016 у відповідність до вимог чинного законодавства, а саме, визначення орендної плати у відсотках від нормативної грошової оцінки, встановив розмір орендної плати на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає вимогам п. 288.5 ПК України. Натомість вимоги ГУ Держгеокадастру про збільшення орендної плати до 8 % від НГО є необґрунтованою, адже Парасковіївською сільською радою Кегічівського району Харківської області рішення про встановлення ставки земельного податку за земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 8 % від НГО не приймалося. З урахуванням наведеного, відповідачем наголошено, що відсутні правові підстави для встановлення в договорі оренди землі орендної плати у розмірі 8 % від НГО.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, а також враховуючи вказівки Верховного суду, викладених у постанові від 17.10.2019 по справі № 922/53/19, суд керується наступним.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим та Цивільним кодексами України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо зазначено про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ст. 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до змісту ст. ст. 759 та 762 Цивільного кодексу України, законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Предметом спору у справі, що розглядається є вимоги про внесення змін до договору оренди земельної ділянки шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі у редакції, зазначеній у позовній заяві.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

У відповідності до положень пункту 13 договору розмір орендної плати переглядається один раз у 3 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 21 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Водночас, статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з статтею1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (стаття 15 цього Закону).

Разом з тим, оскільки нормативна грошова оцінка земель - це основа для визначення розміру орендної плати, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Аналогічну правову позицію навів Верховний Суд України у постановах від 20.08.2013 у справі №5009/3430/12, від 18.05.2016 у справі №6-325цс16.

Частиною першою статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір оренди є консесуальним договором, бо він вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору, а передача об`єкта оренди орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Повноваження щодо законодавчого встановлення або зміни граничного (мінімального та максимального) розміру орендної плати за земельні ділянки в силу приписів статті 288 Податкового кодексу України належать Верховній Раді України - єдиному органу законодавчої влади в України відповідно до статті 75 Конституції України.

Водночас, згідно з вимогами законодавства України, визначення розміру орендної плати є правом орендодавця, а її погодження - правом сторін. При цьому стосовно земельних ділянок державної та комунальної власності визначення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням положень Податкового кодексу України.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; судової практики; процедурних вимог.

При цьому, господарським судом враховано, що за загальним правилом суд не може втручатися у дискреційні повноваження сторони договору оренди щодо вирішення питання про встановлення розміру орендної плати у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У даному разі, позивач, користуючись своїми дискреційними повноваженнями, як сторона договору оренди, встановив розмір орендної плати у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме, у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Прим цьому, надаючи правову оцінку щодо обґрунтованості та правильності розрахунку розміру орендної плати, суд виходить з наступного.

Під час укладання договору оренди землі сторонами не було встановлено розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки із подальшим встановленням розміру орендної плати у відсотковому співвідношенні від розміру нормативної грошової оцінки.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1). У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу (п. 5.2 ст. 5).

Тобто принцип пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших нормативних актів у разі їх суперечностей, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 Податкового кодексу України, та на який послалась Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 02.12.2014 у справі № 21-274а14 про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, діє у сфері оподаткування і не може засовуватись у правовідносинах між орендарем та орендодавцем земельної ділянки.

Дійсно, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України (вказана правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема в постановах від 17.05.2018 та від 08.08.2018, у справах № 916/2344/17 та № 916/2956/17 відповідно).

У даному разі, з 01 січня 2019 року затверджена нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, що є підставою для перегляду розміру орендної плати за укладеним договором.

При цьому, судом враховано, що складення додаткової угоди до договору в частині пункту 5 розділу "Об`єкт оренди" не оскаржується учасниками справи.

Відповідно до ст. 288.5 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

п.288.5.1 не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;

п.288.5.2 не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки;

п.288.5.3 може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Відповідно до ст. 289.1 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з пунктом 22 Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 №105 дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації за формою згідно з додатком 3 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Мінагрополітики від 23.05.2017 №262.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площею 35,9521 га (кадастровий номер:07:003:0130) нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 1 106 391,90 грн.

З урахуванням наведеного, запропонована позивачем річна сума платежу у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не перевищує встановленої максимальної ставки, тому не суперечить приписам податкового законодавства.

Крім того, суд приймає до уваги інформацію Департаменту агропромислового розвитку Харківської обласної державної адміністрації, щодо виплати орендної плати за оренду земельних часток (паїв) та розмір виплати на 1 гектар орендованої землі в розрізі адміністративно-територіальних одиниць станом на 23.01.2019 року, відповідно до якої загальний розмір орендної плати за договорами оренди землі по Кегичівському району Харківської області становить 8,4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (арк. спр.42, т.1).

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди, з метою приведення вказаного договору у відповідність до зазначених вище положень Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про оцінку земель", Податкового кодексу України, добросовісність орендаря по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендодавець.

Частиною четвертою статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з тим, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 1762,00 грн.; відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають також судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн. та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3524,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною додаткову угоду до договору, укладеного 24.11.2006, зареєстрованого 21.02.2007 за №10 в такій редакції:

" ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.06.2011, зареєстрованого 21.02.2007 за №10

м. Харків "____"__________________2019 року

Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (), в особі виконуючого обов`язки начальника Головного управління Саранчі Василя Івановича, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, з одного боку, та орендар - Приватне акціонерне товариство "Насінневе" (), в особі керівника Поліщука Сергія Володимировича, який діє на підставі Статуту, з другого боку, склали цю угоду про таке:

1. Орендодавець і орендар, на підставі статей 15-1, 93, 122, 123, 124 Земельного кодексу України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", глави 53 Цивільного кодексу України дійшли згоди внести такі зміни до договору оренди землі (далі - Договір) від 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.02.2007, який зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельним ресурсам України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2007 за №10:

пункт 5 розділу "Об`єкт оренди" викласти в такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 1106391,90 грн. (один мільйон сто шість триста дев`яносто одна гривня дев`яносто копійок)";

пункт 9 розділу "Орендна плата" викласти в такій редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 88511,35 грн. (вісімдесят вісім тисяч п`ятсот одинадцять гривень тридцять п`ять копійок) на рік".

2. Всі інші умови Договору залишаються без змін і є обов`язковими для виконання Сторонами.

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору від 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.06.2011 року, зареєстрованого 21.02.2007 року за № 10 та набирає чинності після державної реєстрації прав.

4. Ця Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу.

Реквізити сторін

Орендодавець:

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі виконуючого обов`язки начальника Головного управління Саранчі Василя Івановича, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308. Місцезнаходження юридичної особи: майдан Свободи, 5, під`їзд 1, поверх 6, 7, м. Харків, 61022. .

Орендар:

Приватне акціонерне товариство "Насінневе" в особі керівника Поліщука Сергія Володимировича, який діє на підставі Статуту. Місцезнаходження юридичної особи: проспект Дмитра Яворницького, 12, кабінет 15, м. Дніпро, 49005. ."

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (49005, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, кабінет 15, ідентифікаційний код 00387080) на користь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м.Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, ідентифікаційний код 39792822) - судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1762,00 грн.; судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн. та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3524,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "06" березня 2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв