УХВАЛА

03 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/299/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва

(головуючий суддя - Лиськова М.О.)

від 11.09.2019

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Алданова С.О.; судді: Пономаренко Є.Ю., Сітайло Л.Г.)

від 23.01.2020

у справі №904/299/16

за позовом Фонду державного майна України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастодіан Гарант"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ", Міністерство оборони України

за участю прокуратури Дніпропетровської області

про розірвання договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити певні дії

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтера"

до Фонду державного майна України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кастодіан Гарант", Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ"

про визнання договору № КПП-557 купівлі-продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" від 28.08.2009, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галтера" та Фондом державного майна України, в частині пунктів 11.1.2, 11.2.1, 11.2.2. недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у справі № 904/299/16 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено, визнано недійсним договір №КПП-557 купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" від 28.08.2009, укладений між ТОВ "Галтера" і Фондом державного майна України в частині пунктів 11.1.2, 11.2.1, 11.2.2.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 у справі №904/299/16 скасовано частково, у задоволенні первісного позову та зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 у справі №904/299/16, Заступник прокурора міста Києва звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності з 08.02.2020.

Заступник прокурора міста Києва подав касаційну скаргу 12.02.2020, що підтверджується поштовим конвертом, в якому її надіслано на адресу Північного апеляційного господарського суду. Отже зазначена касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, що діє після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора міста Києва, суддею-доповідачем встановлено, що її подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у пункті 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Разом з тим у касаційній скарзі не зазначено жодної з підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачених абзацом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на те, що у касаційній скарзі не зазначено жодної з підстав касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбачених абзацом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху як такої, що оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини другої статті 290 цього Кодексу.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 у справі №904/299/16 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

2. Заступнику прокурора міста Києва усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- навести підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, які передбачено абзацом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець