ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2387/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання: Молодов В.С.,

за участю представників учасників справи:

від позивача - Дамінов О.С., за ордером

від відповідача - Грищенко І.С., за ордером,

від третьої особи - Грищенко І.С., за ордером,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК"

на рішення Господарського суду Одеської області від 12 грудня 2019 року

у справі № 916/2387/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" /03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; адреса для листування: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 10-Б, /

до відповідача: ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 /

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК СІДС" /01032, м. Київ, пров. Алли Горської, буд. 5, /

про звернення стягнення на частку учасника товариства,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить суд: в рахунок погашення заборгованості із повернення заборгованості за Генеральним кредитним договором №127/2018/КОД-КБ-ГДК від 18.09.2018р., звернути стягнення на частку, яка становить 30% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК СІДС", складає 30,00грн. та належить ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач посилається на норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про заставу", Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Генеральний кредитний договір №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018р., додаткову угоду про внесення змін та доповнень №1 від 19.09.2018р. до генерального кредитного договору №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018р., договір застави №127/2018/КОД-КБ-ГКД-32 від 19.09.2018р. та інше.

Відповідач зазначав, що ОСОБА_1 , фізична особа - не підприємець, отже вимоги щодо нього повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, а тому справа повинна бути закрита.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2019р. залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК СІДС" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12 грудня 2019 року у справі №916/2387/19 (суддя Цісельський О.М.) у задоволенні позову - відмовлено, з підстав того, що позивач у встановленому процесуальним законом порядку не довів належними та допустимими доказами /первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність"/ наявність заборгованості у ТОВ "ОРГАНІК СІДС" перед банком, оскільки не надав суду докази щодо видачі ТОВ "ОРГАНІК СІДС" кредиту /видачі через касу банку або перерахувавши на рахунок/.

При цьому, суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо надання доказів перерахування кредитних коштів відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України покладається саме на Позивача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що доводи АБ "УКРГАЗБАНК" про наявність у ТОВ "ОРГАНІК СІДС" грошового зобов`язання перед АБ "УКРГАЗБАНК" належним чином не підтверджено, а посилання на Генеральний кредитний договір №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018р. та виконаний Банком розрахунок заборгованості, як доказ наявності грошового зобов`язання не приймаються господарським судом, оскільки вони не підтверджують виконання АБ "УКРГАЗБАНК" своїх зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ "ОРГАНІК СІДС" у відповідності до умов Генерального кредитного договору №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018р., тому і підстав для звернення стягнення на частку, яка становить 30% статутного капіталу ТОВ "ОРГАНІК СІДС" та належить ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості із повернення заборгованості за Генеральним кредитним договором №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018р. у суду відсутні.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.12.2019 року, постановити нове рішення, яким задовольнити позов повністю, в рахунок погашення заборгованості за Генеральним кредитним договором №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018р звернути стягнення на частку, яка становить 30% статутного капіталу ТОВ «Органік Сідс», складає 30,00 грн. та належить ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». Судові витрати покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту видачі кредиту.

Зазначає, що документальне підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про порушення строків погашення заборгованості понад 30 календарних днів є лист-вимога №110/7258/2019 від 14.03.2019, який отримано 26.03.2019 ОСОБА_1 .

У подальшому у зв`язку з невиконанням умов договору застави з боку ОСОБА_1 зі сторони Банку були подані відомості та зареєстровані в реєстрі обтяжень відповідні відомості.

Апелянт наголошує, що в ході підготовчого провадження та розгляду справи по суті судом взагалі не піднімалось питання надання виписки з особового рахунку, що є підтвердженням наявності у ТОВ «Органік Сідс» грошового зобов`язання перед Банком по спірному кредитному договору у розмірі 41 903 278,11 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував факт отримання кредитних коштів та наявність заборгованості перед Банком у вказаному розмірі.

Апелянт зазначає, що доказом виконання Банком своїх зобов`язань щодо перерахування кредитних коштів є виписка з особового рахунку ТОВ «Органік СІДС» за період з 18.09.2018 по 13.05.2019 року, згідно якої службові особи товариства отримали на свій поточний рахунок кредитні грошові кошти у розмірі 35 000 000 грн., яку додано до апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 року відкрито провадження по справі № 916/2387/19 колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Ярош А.І., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М., призначено розгляд справи № 916/2387/19 на 03 березня 2020 року о 10-30 год.

07.02.2020 року від ОСОБА_1 та від ТОВ «Органік Сідс» надійшли відзиви на апеляційну скаргу ідентичного змісту, в яких відповідач та третя особа заперечують проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважають , що справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки справа щодо звернення стягнення на частку учасника товариства, стороною якої є фізична особа не підприємець, не може розглядатися в порядку господарського судочинства.

Також відповідач та третя особа заперечують проти залучення на стадії апеляційного перегляду банківської виписки, яка надана банком в підтвердження надання кредитних коштів, оскільки апелянтом не обґрунтовано неможливості надання відповідного доказу під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК СІДС" та ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, розгляд справи №916/2387/19 призначено на 03 березня 2020 року об 10-30 год. в режимі відеоконференції. Доручено Голосіївському районному суду міста Києва (03127, м. Київ, вул.. Полковника Потєхіна, 14-а) забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2387/19 в режимі відеоконференції в приміщенні цього суду.

14.02.2020 до відділу документообігу (канцелярії) суду надійшла Відповідь на відзиву від ПАТ АБ «Укргазбанк», в якій Банк повідомляє, що справа підлягає розгляду господарським судом відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ГПК України, справи з такими ж сторонами та предметом розгляду немає на розгляді інших судів, просить задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання з`явились представники усіх учасників процесу, представник відповідача та третьої особи заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги та скасуванні рішення суду.

Досліджуючи наявність підстав для залучення на стадії апеляційного розгляду до матеріалів справи виписки з особового рахунку ТОВ «Органік СІДС» за період з 18.09.2018 по 13.05.2019 року, згідно якої службові особи товариства отримали на свій поточний рахунок кредитні грошові кошти у розмірі 35 000 000 грн., судова колегія доходить наступних висновків.

У відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування причин неможливості надання банківської виписки до суду першої інстанції апелянтом зазначено, що в ході підготовчого провадження та розгляду справи по суті судом взагалі не піднімалось питання надання виписки з особового рахунку, що є підтвердженням наявності у ТОВ «Органік Сідс» грошового зобов`язання перед Банком по спірному кредитному договору у розмірі 41 903 278,11 грн., тому зважаючи на висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог, у апелянта виникла необхідність надання додаткових доказів в підтвердження своїх вимог.

Проте, судова колегія вважає такі доводи хибними, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 74 та ч. 1 ст. 73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до приписів ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.74 ГПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Провадження у справі було відкрито 20.08.2019 року , ухвалами від 13.09.19, 04.10.2019, 11.10.2019, 14.11.2019 розгляд справи відкладався. Справа тривалий час знаходилась на розгляді господарського суду Одеської області.

Отже позивача було достатньо часу для надання доказів по справі, та він не був позбавлений права подати первинні докази, на яких ґрунтується розрахунок заборгованості, для підтвердження відповідних нарахувань, не чекаючи відповідної вимоги суду.

Таким чином, судова колегія не вбачає підстав для залучення до матеріалів справи додаткових доказів, які не були надані під час розгляду справи судом першої інстанції, а саме банківської виписки з особового рахунку ТОВ «Органік СІДС» за період з 18.09.2018 по 13.05.2019 року та врахування їх при апеляційному перегляді рішення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2018р. між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИМ БАНКОМ "УКРГАЗБАНК" (банк, кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК СІДС" (відповідач, позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДЕЛАЇДА-ЕКО" було укладено Генеральний кредитний договір №127/2018/КОД-КБ-ГКД (далі - Кредитний договір).

Кредитний договір містить розділ "Терміни та їх визначення", серед яких термін "Кредитні операції" - це надання Банком Кредиту, Гарантії, Авалю, Акредитиву.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору - "Генеральний кредитний договір визначає загальні умови та порядок здійснення банком на користь позичальника кредитних операцій у межах загального ліміту, визначеного пунктом 1.3. Генерального кредитного договору, а також встановлює права та обов`язки, відповідальність Сторін та інші умови, які визнаються Сторонами обов`язковими для застосування протягом всього строку дії Генерального кредитного договору та до всіх відносин, що виникають на підставі Генерального кредитного договору та Додаткових договорів, укладених в рамках Генерального кредитного договору, які зазначені в Додатку № 1 до Генерального кредитного договору".

Положеннями п.1.2. Кредитного договору передбачено, що Кредитні операції здійснюються у порядку, визначеному у відповідних Додаткових договорах та з урахуванням положень Генерального кредитного договору. Кредитні операції за Генеральним кредитним договором проводяться виключно після укладання Додаткових договорів до Генерального кредитного договору, які є невід`ємною частиною Генерального кредитного договору та містять посилання на Генеральний кредитний договір. Умови проведення Банком Кредитних операцій викладенні на офіційному сайті Банку: www.ukrgasbank.com.

Відповідно до п.1.3 Кредитного договору - "Загальний ліміт за Генеральним кредитним договором встановлюється в розмірі 85 000 000,00 /вісімдесят п`ять мільйонів/ гривень 00 копійок. Ліміт кредитування за кожним Додатковим договором встановлюється в межах загального ліміту кредитування. При цьому сума основної заборгованості позичальника перед Банком в будь-який момент не повинна перевищувати 85 000 000,00 /вісімдесят п`ять мільйонів/ гривень 00 копійок в еквіваленті по курсу Національного Банку України на день перерахунку. У випадку, якщо на будь-яку дату з будь-якої причини сума Основної заборгованості Позичальника у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України на поточну дату перевищуватиме 85 000 000,00 /вісімдесят п`ять мільйонів/ гривень 00 копійок, Позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості по Основному зобов`язанню у сумі, що призводить до такого перевищення, протягом 5 /п`яти/ банківських днів з дня відправлення Банком повідомлення про необхідність такого погашення".

Пунктом 1.4. Кредитного договору передбачено - "Строк кредитування та проведення Кредитних операцій за Генеральним кредитним договором встановлюється з "18" вересня 2018 року по "17" вересня 2023 року /включно/. Строки кредитування та строки проведення Кредитних операцій за додатковими договорами встановлюються в Додаткових договорах, але в будь-якому разі не можуть перевищувати строк кредитування та проведення Кредитних операцій, що встановлений даним пунктом Генерального кредитного договору".

У забезпечення зобов`язання за Кредитним договором /пункт 2.1 Договору/ буде прийнято в заставу 100% частки в статутному фонді Позичальника 2. Заставна вартість 100% в статутному фонді Позичальника 2 встановлюється за домовленістю сторін в розмірі 1,0 грн., без урахування ПДВ /підпункт 2.1.12 Кредитного Договору/.

19.09.2018р. між ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду про внесення змін та доповнень №1 до Генерального Кредитного договору №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018р., відповідно до умов якої сторони домовилися викласти підпункт 2.1.12 пункту 2.1. РОЗДІЛУ II "УМОВИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ КРЕДИТУ" Генерального кредитного договору в наступній редакції: "2.1.12. надано в заставу 100% частки в статутному фонді Позичальника 2. Заставна вартість, 100% статутного фонду Позичальника 2, встановлюється за домовленістю сторін в розмірі 1,0 грн. без урахування ПДВ".

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 19.09.2018р. між АБ "УКРГАЗБАНК" та ОСОБА_1 було укладено Договір застави №127/2018/КОД-КБ-ГКД-32 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК СІДС" на загальну суму 30 /тридцять/ гривень, 00 копійок, що складає 30,0 /тридцять цілих нуль сотих/ % від розміру статутного капіталу цього Товариства.

Відповідно до пункту 3.1.6. Договору застави - "У разі невиконання позичальником умов кредитного договору /порушення строків погашення понад 30 календарних днів: кредиту, процентів за користування кредитними коштами, комісії/ звернути стягнення на предмет застави, та задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі, що визнаються на момент виконання цих вимог, включаючи проценти, комісії, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання зобов`язання, неустойку, необхідні втрати на утримання, звернення стягнення та реалізацію предмета застави."

Згідно Витягу №58689746 від 14.03.2019р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано звернення стягнення по договору застави №127/2018/КОД-КБ-ГКД-32 від 19.09.2018р., що зареєстрований в реєстрі за №503.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань співзасновником ТОВ "ОРГАНІК СІДС" значиться громадянин ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного фонду якого становить 30,00грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів з вимогою щодо звернення стягнення на частку учасника товариства ОСОБА_1 як заставодавця в рахунок погашення заборгованості відповідача ТОВ «Органік Сідс».

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст.173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником /учасниками/ відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт /зобов`язана сторона, у тому числі боржник/ зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта /виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо/, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт /управнена сторона, у тому числі кредитор/ має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст.174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України).

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Нормами ст. 345 Господарського кодексу України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, який укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст.589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Обґрунтовуючи наявність та розмір заборгованості, Банком надано до суду розрахунок заборгованості ТОВ «Органік Сідс» (т.1 а.с.51-52), згідно з яким за ТОВ "ОРГАНІК СІДС" рахується заборгованість за Генеральним кредитним договором №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018Р. у розмірі 41 903 278,11 грн., яка складається з:

- заборгованість по кредиту строкова - 31 000 000,00 грн.;

- заборгованість по кредиту прострочена - 4 000 000,00 грн.;

- заборгованість по процентах поточна - 373 750,00 грн.;

- заборгованість по процентах прострочена - 5 537 440,09 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 503 013,70 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів - 489 074,32 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У силу застави кредитор (заставодержатель) відповідно до ст. 572 ЦК України має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За приписами ст. ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та сплатити проценти до дня повернення кредиту, при цьому, кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок кредитора.

За змістом ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначалось вище, обов`язок доведення обставин, на які сторона посилається, зокрема, обставини щодо розміру виданих кредитних коштів, порядку нарахування на заборгованість процентів, пені, тощо, покладається саме на позивача - ПАТ АБ «Укргазбанк».

Однак, при розгляді справи в суді першої інстанції Банком не було надано відповідних доказів в підтвердження надання грошових коштів за кредитним договором.

Також, судова колегія зазначає, що згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, в провадженні Господарського суду Хмельницької області знаходиться справа № 924/358/19 за позовом Публічного акціонерного товариства „Акціонерний Банк „Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Органік Сідс" , Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу „Перший національний аграрний кооператив", ОСОБА_2 про стягнення 40157216,20 грн., з яких 31000000,00 грн. строкової заборгованості по кредиту, 4000000,00 грн. простроченої заборгованості по процентах, 75694,44 грн. поточної заборгованості по процентах, 3784245,65 грн. простроченої заборгованості по процентах, 319561,64 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 277714,47 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за Генеральним кредитним договором №127/2018/КОД-КБ-ГКД від 18.09.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.10.2019 за клопотанням відповідачів по справі ТОВ „Органік Сідс", СВК „Перший національний аграрний кооператив", ОСОБА_2 , призначено по справі № 924/358/19 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Перед експертом поставлено наступне питання: 1. Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" розмір заборгованості (заборгованість по кредиту строкова - 31000000,00 грн., заборгованість по кредиту прострочена - 4000000,00 грн., заборгованість по процентах поточна -775694,44 грн., заборгованість по процентах прострочена - 3784245,65 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 319561,64 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 277714,47 гри.) за Генеральним кредитним договором № 127/2018/КОД-КБ ГКД від 18.09.2018 року? Матеріали справи № 924/358/19 надіслано Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Зупинено провадження у справі №924/358/19 на час проведення судової експертизи.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 року у справі №924/358/19 залишено зазначену ухвалу без змін.

Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №924/358/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Судова колегія зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Проте, судова колегія доходить висновку про те, що у даних правовідносинах, як вбачається з вищевикладеного, розмір заборгованості з нарахованими процентами та пенею не є безспірним, та її розмір оспорюється ТОВ «Органік Сідс» в рамках справи №924/358/19 та в рамках даної справи.

За таких обставин, зважаючи на те, що розмір основної заборгованості ТОВ «Органік Сідс» за Генеральним кредитним договором № 127/2018/КОД-КБ ГКД від 18.09.2018 року на момент звернення Банку до суду не було встановлено, судова колегія доходить висновку про передчасність заявленої позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, обґрунтованість, дотримання норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, що є підставою для залишення рішення без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, судовий збір за апеляційний перегляд рішення покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п.1 ч.2 ст. 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12 грудня 2019 року у справі № 916/2387/19 залишити без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України в строки, передбачені ст.287, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.03.2020 р.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська