СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" березня 2020 р. Справа № 917/137/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (вх.№3385 П) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 у справі №917/137/19

за позовом фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича

до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області

про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 у справі №917/137/19 (суддя Сірош Д.М.) заяву ФОП Багмута Дмитра Степановича про забезпечення позову задоволено; заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :06:000:0402, :06:000:0404, :06:000:0406, :06:000:0403, :06:000:0407, :06:000:0405, :06:000:0408, які утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0240 та знаходяться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які зазначають себе особами, які не брали участі у справі, однак суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, з ухвалою не погодилися та звернулися до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 про забезпечення позову у справі №917/137/19 та постановити ухвалу про залишення без задоволення заяви ФОП Багмута Д.С. про забезпечення позову, постановити ухвалу про відкриття провадження у справі. Одночасно заявники апеляційної скарги звернулись з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено заявникам десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання їм можливості вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (сплатити 1921,00 грн.). Зазначено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 261 ГПК України.

Копії ухвали були направлені на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , якого апелянти уповноважили представляти свої інтереси на підставі довіреностей та адвоката Вовк Світлани Степанівни , яка представляє інтереси апелянтів на підставі відповідних ордерів.

Як свідчать матеріали справи, а саме рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, копії ухвали від 11.11.2019 отримано адвокатом Вовк С.С. 19.11.2019, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - 20.11.2019, ОСОБА_8 21.11.2019.

Копії ухвали від 11.11.2019, які направлені:

- ОСОБА_2 - повернулася на адресу суду з підстав «не вручення під час доставки: інші причини», про що свідчить відповідна інформація з веб сайту «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення;

- ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - повернулися на адресу суду з відміткою «Укрпошта» «за закінченням встановленого строку зберігання».

27.12.2019 від ОСОБА_10 надійшла копія свідоцтва про смерть ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 15.08.2018 (вх.№12166).

У зв`язку з відсутністю у суду інформації стосовно доставки (вручення/невручення) копії ухвали від 11.11.2019 на адресу ОСОБА_4 , ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 зобов`язано Дніпропетровську міську дирекцію АТ "Укрпошта" невідкладно, але не пізніше п`яти днів з дня вручення даної ухвали надати суду інформацію щодо обставин вручення (невручення) поштового відправлення суду на адресу ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) (трек-номер 779) з підтверджуючими її висновки доказами.

18.02.2020 на адресу суду повернулось поштове відправлення (копія ухвали від 11.11.2019, яка направлялась на ім`я ОСОБА_4 ) з відміткою «Укрпошта» «за закінченням встановленого строку зберігання».

21.02.2012 від Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта" надійшов лист, в якому зазначалось, що рекомендований лист №779 від 14.11.2019 на адресу: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_4., надійшов на відділення поштового зв`язку №102 м. Кривий Ріг 19.11.2019 та повернутий за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання 13.02.2020. У листі зазначено, що через не уважність працівників відділення поштового зв`язку №102 м. Кривого Рогу порушені терміни зберігання вищезазначеного поштового відправлення (вх.№1760).

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (в попередній редакції), у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (в чинній редакції) у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Згідно матеріалів справи копії ухвали від 11.11.2019 направлялися на адреси апелянтів (фізичних осіб) зазначені в апеляційній скарзі. Також аналогічні адреси зазначені у паспортних даних (адреси прописки фізичних осіб), копії яких додано до апеляційної скарги. Крім того, як вже зазначалось копія ухвали була отримана представником апелянтів адвокатом Вовк С.С.

З огляду на наведене, судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення заявників апеляційної скарги про існування недоліків їх апеляційної скарги та про надані строки для їх усунення.

Відповідно до положень статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 12.11.2019, а тому скаржники могли ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Крім того, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державною. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Колегія суддів зазначає, що учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Таким чином, заявники апеляційної скарги не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ними апеляційної скарги, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими ним процесуальними правами не скористалися, недоліків апеляційної скарги станом на час винесення даної ухвали не усунули.

Необхідно також звернути увагу, що копію ухвали від 11.11.2019 отримано особою, яка безпосередньо підписала та подала апеляційну скаргу від імені заявників - адвокатом Вовк С.С. 19.11.2019.

Колегія суддів зазначає, що за положеннями ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

У п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України закріплено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи зі змісту наведених норм процесуального права у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення місцевого господарського суду з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, у клопотанні про поновлення строку має навести обставини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження. Дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд має залишити апеляційну скаргу без руху, надавши скаржнику можливість зазначити інші підстави для поновлення цього строку. Лише у разі визнання цих причин неповажними або у випадку незвернення з відповідною заявою у встановлені строки у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Проте заявниками апеляційної скарги не було усунуто недоліків апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом, заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин такого пропуску не надано.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи зі змісту статей 260, 261 ГПК України, апеляційний господарський суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 272 ГПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Згідно із частиною 5 вказаної статті суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Згідно матеріалів справи у квітні 2019 Головне управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області вже зверталось з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду 08.04.2019.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що висновок суду щодо необхідності вжиття запобіжних заходів, суперечить обставинами справи, оскільки земельна ділянка, яка є предметом спору, вже на момент розгляду судом заяви позивача про забезпечення позову перестала існувати, натомість на її місці з`явилось кілька новостворених земельних ділянок. Позивачем не вживалося жодних заходів з приводу оскарження поділу земельної ділянки. Крім того, забезпечення позову, яке ухвалив суд в оскаржуваній ухвалі, неспроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, і, навіть, задоволення позову не зможе забезпечити фактичне виконання судового рішення, без окремого оскарження законності поділу земельної ділянки, що є предметом позовних вимог у даній справі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 по справі №917/137/19 про забезпечення позову залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 по справі №917/137/19 про забезпечення позову залишено без змін.

При цьому суд апеляційної інстанції, розглянувши наведені в апеляційній скарзі доводи зазначив, що зважаючи на наявність у відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України повноважень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи надання у користування, в разі невжиття запропонованих позивачем в заяві про забезпечення позову заходів існує реальна загроза поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0240 та подальшої передачі новосформованих ділянок у власність або в користування третім особам, що унеможливить реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову. Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову, оскільки завдяки заходам забезпечення позову, застосованим судом до прийняття рішення у справі за позовом про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 12,8572 га кадастровий номер :06:000:0240 від 01.12.2011 та визнання укладеною додаткової угоди до зазначеного договору, а також до дослідження обставин, зазначених позивачем в заяві про забезпечення позову щодо поділу спірної земельної ділянки, було не лише усунуто можливі ускладнення виконання рішення суду у справі № 917/137/19 але й стало можливим збереження стану земельних ділянок під час розгляду справи.

Постановою Верховного Суду від 02.09.2019 касаційну скаргу Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області залишено без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 у справі господарського суду Полтавської області № 917/137/19, залишено без змін. Верховний Суд зазначив, що предметом позовних вимог є визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та укладеної додаткової угоди до нього, з підстав продовження права користування позивачем земельною ділянкою, яка є предметом договору оренди. При цьому суди вказали на те, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову є недопущення жодних змін стосовно земельної ділянки, яку відповідач поділив шляхом створення окремих земельних ділянок, оскільки у разі їх невжиття, позивачу буде унеможливлено виконання рішення суду, що позбавить його ефективного способу поновлення порушених прав, за захистом якого він звернувся, оскільки існує реальна загроза передачі новосформованих ділянок відповідачем у власність або користування третім особам. Таким чином, вимога про вжиття заходів забезпечення позову є співмірною і адекватною заявленим позовним вимогам, висновки судів про вжиття заходів забезпечення позову є законними та обґрунтованими, оскільки вони спрямовані на запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача,

В обґрунтування даної апеляційної скарги заявники зазначають, що висновок суду не узгоджується з обставинами справи, адже земельна ділянка, яка є предметом спору, вже на момент розгляду судом заяви позивача про забезпечення позову перестала існувати, натомість на її місці з`явилось кілька новостворених земельних ділянок. Забезпечення позову, яке вжив суд в оскаржуваній ухвалі, неспроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, і навіть задоволення позову не зможе забезпечити фактичне виконання судового рішення без окремого оскарження законності поділу земельної ділянки, що є предметом позовних вимог. Ухвала обмежує права відповідача, як розпорядника новоутворених земельних ділянок в силу ст. 122 Земельного кодексу України приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування новоутворених земельних ділянок, що не мають відношення до предмету спору, та порушує встановлені практикою господарських судів принципи у вирішенні питання про забезпечення позову, а саме: забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 доводи були розглянуті під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру Полтавської області, що є підставою для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою відповідно ч. 5 ст. 272 ГПК України.

Керуючись ст. 232, 234, 254, 255, 261, 272 Господарського процесуального кодексу України Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 у справі №917/137/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: апеляційна скарга з додатками на 77 арк., клопотання про поновлення строку на 4 арк., опис вкладення в цінний лист на 1 арк. та конверт на 1 арк., всього документів на 83 арк.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна