ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р. Справа№ 910/10339/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 26.02.2020.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 29.10.2019 (повний текст рішення складено 14.11.2019)

у справі №910/10339/19 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс"

до Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного банку "Український професійний банк" Грошової Світлани Василівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Компанія Діві"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного банку "Український професійний банк" Грошової Світлани Василівни (далі - відповідач) зобов`язати вчинити дії, а саме: зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного банку "Український професійний банк" Грошову Світлану Василівну включити майнові праві у сумі 4 339 188,00 доларів США, що є предметом застави за договором застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015 року, укладений між публічним акціонерним товариства "Діві Банк" (правонаступником якого є ТОВ "МК-Фінанс") та публічним акціонерним товариства "Український професійний банк", до складу ліквідаційної маси, з використанням таких майнових прав виключно для позачергового задоволення вимог ТОВ "МК-Фінанс" за договором №1 та договором №2 про надання міжбанківського кредиту, якими продовжено подальше кредитування ПАТ "УПБ" на загальну суму 90 000 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 у справі № 910/10339/19 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Зазначаючи при цьому, що факт передачі ТОВ «Фінансова компанія «ТРАСТ КЕПІТАЛ», а в подальшому ТОВ «МК-Фінанс» оригіналу договору про відсутплення права вимоги від 23.05.2017, оригіналів кредитних договорів, а також оригіналу договору застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015, є беззаперечним доказом передачі прав заставодержателя за договором №68 від 30.04.2015.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Яковлєва М.Л., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" на рішення Господарського міста Києва від 29.10.2019 у справі №910/10339/19 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

14.01.2020 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додане платіжне доручення №383 від 10.01.2020 про сплату судового збору в сумі 16,50 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" на рішення Господарського міста Києва від 29.10.2019 у справі №910/10339/19, призначено справу до розгляду на 26.02.2020.

13.02.2020 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Зазначаючи при цьому, що у позивача відсутнє право вимоги за Договором застави майнових прав на грошові кошти на які посилається останній у позовній заяві.

В судовому засіданні 26.02.2020 представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 у справі № 910/10339/19 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні 26.02.2020 представник відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 у справі №910/10339/19 залишити без змін.

В судовому засіданні 26.02.2020 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 у справі №910/10339/19 залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання 26.02.2020 не з`явилася. Про поважність причин нез`явлення суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та її повноваженого представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 26.02.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, між Публічним акціонерним товариством "Діві Банк" (кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (позичальник) укладений Генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій від 28.12.2011.

27.04.2015 ПАТ "Діві Банк" надано ПАТ "УПБ" двома траншами по 48 000 000,00 грн. та 52 000 000,00 грн. міжбанківський кредит строком на 1 день на умовах "овернайт" шляхом перерахування коштів на кореспондентський рахунок ПАТ "УПБ" в ПАТ "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках". Факт перерахування вказаних коштів підтверджується копіями виписок по рахунку, та не заперечувався відповідачем під час розгляду справи №826/23187/15.

Проте, станом на 28.04.2015 ПАТ "УПБ" отримані грошові кошти не повернув ПАТ "Діві Банк".

У зв`язку з невиконанням ПАТ "УПБ" взятих на себе зобов`язань, відповідно до звернень позичальника про перенесення строків погашення кредиту, термін повернення грошових коштів було неодноразово пролонговано про що між сторонами 28.04.2015, 29.04.2015 укладались відповідні угоди на підставі проведених по системі REUTERS DEALING переговорів/повідомлень по системі SWIFT.

30.04.2015 шляхом укладення між ПАТ "Діві Банк" та ПАТ "УПБ" договору №1 та договору №2 про надання міжбанківського кредиту продовжено подальше кредитування ПАТ "УПБ" на загальну суму 90 000 000,00 грн. зі строком користування кредитом та сплатою процентів - до 05.05.2015 (включно), а також укладено договір застави майнових прав на грошові кошти №68 (далі по тексту - договір №68).

Згідно із п. 2.4 договору №68, заставою за цим договором забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобов`язань ПАТ "УПБ" за договорами про надання міжбанківського кредиту в національній валюті №1 та №2 від 30.04.2015.

Зважаючи на вищевикладене, ПАТ "Діві Банк" є кредитором ПАТ "УПБ" за договором №1 та договором №2 від 30.04.2015 про надання міжбанківського кредиту, вимоги якого забезпечуються заставою за договором №68.

23.05.2017 між ПАТ "Діві Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "УНО Капітал" укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого, ПАТ "Діві Банк" відступив належні йому права вимоги за Генеральним договором про порядок проведення міжбанківських операцій №2812 від 28.12.2011 (з усіма змінами та поповненнями до нього, далі по тексту - кредитний договір №1), договором про надання міжбанківського кредиту в національній валюті №1 від 30.04.2017 (з усіма змінами та поповненнями до нього, далі по тексту - кредитний договір №2) та договором про надання міжбанківського кредиту в національній валюті №2 від 30.04.2017 (з усіма змінами та поповненнями до нього, далі по тексту - Кредитний договір №3).

03.07.2017 ТОВ "Фінансова компанія "УНО Капітал" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Траст Кепітал" право вимоги за кредитними договорами №1, №2 та №3.

В подальшому, ТОВ "МК-Фінанс" замінило ТОВ "Фінансова компанія "Траст Кепітал" як сторону кредитора у кредитних договорах №1, №2, №3 та прийняло не себе всі права та обов`язки останнього згідно договору про відступлення права вимоги від 31.07.2017.

Таким чином, на думку позивача, ТОВ "МК-Фінанс" є кредитором ПАТ "УПБ" за договором №1 та договором №2 від 30.04.2015 про надання міжбанківського кредиту, вимоги якого забезпечуються заставою за договором №68.

У зв`язку з чим, звернувся до суду з вимогою зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного банку "Український професійний банк" Грошову Світлану Василівну включити майнові праві у сумі 4 339 188,00 доларів США, що є предметом застави за договором застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015 року, укладений між публічним акціонерним товариства "Діві Банк" (правонаступником якого є ТОВ "МК-Фінанс") та публічним акціонерним товариства "Український професійний банк", до складу ліквідаційної маси, з використанням таких майнових прав виключно для позачергового задоволення вимог ТОВ "МК-Фінанс" за договором №1 та договором №2 про надання міжбанківського кредиту, якими продовжено подальше кредитування ПАТ "УПБ" на загальну суму 90 000 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що позивачу було відступлено право вимоги лише за генеральним договором №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ, з усіма змінами та доповненнями до нього, договором №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ, з усіма змінами та доповненнями донього та договором №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30 04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ з усіма змінами та доповненнями до нього.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 28.12.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Публічним акціонерним товариством "Діві Банк" укладений Генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій, відповідно до якого предметом договору є здійснення сторонами операцій на міжбанківському валютному, грошовому/кредитному рахунках, на вторинному ринку цінних паперів. Дія договору поширюється на будь-які види угод, які будуть укладені між сторонами після набрання чинності договором, що не суперечать законодавству України та можуть бути представлені як конверсійні, кредитні, депозитні угоди, угоди із цінними паперами та комбінації таких угод.

26.12.2012 між сторонами Генерального договору №2812 укладено додатковий договір №1 про внесення змін до Генерального договору про порядок проведення міжбанківських операцій №2812 від 28.12.2012.

Як зазначено позивачем та підтверджується рішеннями у справі №826/23187/15, 27.04.2015 ПАТ "Діві Банк" було надано ПАТ "УПБ" двома траншами по 48 000 000,00 грн. та 52 000 000,00 грн. міжбанківський кредит строком на 1 (один) день, на умовах "овернайт" на загальну суму 100 000 000 грн. шляхом перерахування коштів на кореспондентський рахунок ПАТ "УПБ" в публічному акціонерному товаристві "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках", , що підтверджується виписками по рахунку, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до звернень позичальника про перенесення строків погашення кредиту, термін повернення кредиту було неодноразово пролонговано, про що між сторонами 28.04.2015, 29.04.2015, 30.04.2015, 05.05.2015, 06.05.2015 укладались відповідні угоди на підставі проведених по системі REUTERS DEALING переговорів/повідомлень по системі SWIFT.

Також, 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" та ПАТ "УПБ" були додатково укладені:

- договір №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті, відповідно до умов якого кредитор (ПАТ "Діві Банк") надає позичальнику (ПАТ "УПБ") кредит у гривнях у сумі 48 000 000,00 грн. строком користування з 30.04.2015 по 05.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, якщо інше не передбачено умовами цього договору.

05.05.2015 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №1 до договору №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті від 30.04.2015, якою сторони внесли зміни у п.1.1 договору та виклали його в новій редакції: кредитор надає позичальнику кредит у гривнях у сумі 48 000 000,00 грн. строком користування з 30.04.2015 по 05.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, у сумі 48 000 000,00 грн. строком користування з 05.05.2015 по 06.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, якщо інше не передбачено умовами цього договору.

06.05.2015 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №2 до договору №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті від 30.04.2015, якою сторони внесли зміни у п.1.1 договору та виклали його в новій редакції: кредитор надає позичальнику кредит у гривнях у сумі 48 000 000,00 грн. строком користування з 30.04.2015 по 05.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, у сумі 48 000 000,00 грн. строком користування з 05.05.2015 по 06.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, у сумі 48 000 000,00 грн. строком користування з 06.05.2015 по 07.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних,якщо інше не передбачено умовами цього договору.

- договір №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті, відповідно до умов якого кредитор (ПАТ "Діві Банк") надає позичальнику (ПАТ "УПБ") кредит у гривнях у сумі 42 000 000,00 грн. строком користування з 30.04.2015 по 05.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, якщо інше не передбачено умовами цього договору.

05.05.2015 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №1 до договору №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті від 30.04.2015, якою сторони внесли зміни у п.1.1 договору та виклали його в новій редакції: кредитор надає позичальнику кредит у гривнях у сумі 42 000 000,00 грн. строком користування з 30.04.2015 по 05.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, у сумі 42 000 000,00 грн. строком користування з 05.05.2015 по 06.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, якщо інше не передбачено умовами цього договору.

06.05.2015 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №2 до договору №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті від 30.04.2015, якою сторони внесли зміни у п.1.1 договору та виклали його в новій редакції: кредитор надає позичальнику кредит у гривнях у сумі 42 000 000,00 грн. строком користування з 30.04.2015 по 05.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, у сумі 42 000 000,00 грн. строком користування з 05.05.2015 по 06.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних, у сумі 42 000 000,00 грн. строком користування з 06.05.2015 по 07.05.2015 під відсоткову ставку у розмірі 38,00 відсотків річних,якщо інше не передбачено умовами цього договору.

Відповідно до умов договору застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015, предметом застави є майнові права ПАТ "УПБ" за контрактом (Договір про надання кредиту №729 від 26.12.2006), які полягають у праві отримати від контрагента (Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок») грошові кошти в сумі 4 339 188,00 Доларів США, в тому числі і ті, які ПАТ "УПБ" набуде у разі зміни умов контракту. Предмет застави є власністю ПАТ "УПБ" на підставі контракту, і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких ПАТ "УПБ" набув право власності на предмет застави; ПАТ "УПБ" свідчить, що контракт укладений у відповідності до законодавства, і вищевказані майнові права за ним є дійсними та підлягають примусовій реалізації. Заставою за таким договором застави забезпечується в повному обсязі виконання усіх зобов`язань ПАТ "УПБ" за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "Діві Банк" (кредитором) та ПАТ "УПБ" (позичальником), що існують в теперішній час і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до п. 2.7 та 3.4.11 договору застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015 , заставодавець має право виключно на підставі та умовах попередньої письмової згоди заставодержателя: розривати та/або вносити зміни до контракту, якщо такі зміни стосуються порядку та строків розрахунків та інші зміни, що можуть вплинути на зміст та об`єм прав, які складають предмет застави та/або впливають на права та інтереси заставодержателя; передавати предмет застави у власність, заставу тощо іншим особам, а також здійснювати будь-які інші дії, що можуть призвести до виникнення в інших осіб будь-яких прав та/або обтяжень на предмет застави та/або обмеження або припинення прав заставодавця та/або заставодержателя на предмет застави; здійснювати дії, що призведуть до зміни документів на предмет застави, даних у відповідних органах та/або реєстрах; вчиняти будь-які дії, що можуть призвести до зменшення вартості, ускладнення реалізації предмета застави, неможливості чи утруднення виконання умов договору тощо. Обов`язки заставодавця забезпечити спрямування грошових коштів, отриманих за контрактом, на відповідні рахунки заставодавця, відкриті у заставодержателя.

Судовою колегією враховано, що Правлінням Національного банку України ухвалено постанову від 30.04.2015 № 293/БТ "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 № 348 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 прийнято рішення № 107 про запровадження з 29.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічне акціонерне товариство "Український професійний банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "УПБ" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Любов Олександрівну.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "УПБ" запроваджено строком на 3 місяці з 29.05.2015 по 28.08.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 28.08.2015 № 562 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.08.2015 № 158, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Український професійний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з даним рішенням з 31.08.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "УПБ" та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "УПБ", визначені статтями 37 та 38, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіній Любові Олександрівні строком на 1 рік з 31.08.2015 до 30.08.2016 включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 18.08.2016 №1556, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "УПБ" на один рік до 30.08.2017 включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20.08.2018 № 2306 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "УПБ" строком на один рік з 31.08.2018 до 30.08.2019 включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 01.07.2019 №1640 про продовження строків здійснення процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" строком на один рік з 31.08.2019 до 30.08.2020 включно.

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2017 між Публічним акціонерним товариством "Діві Банк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УНО Капітал" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі №250.

Відповідно до п.2.1 договору від 23.05.2017, в порядку та на умовах, визначених договором, первісний кредитор відступає за плату новому кредитору його права вимоги за кредитними договорами, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону кредитора у кредитних договорах, договір забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитними договорами та договором забезпечення. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умова, передбачених договором.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору від 23.05.2017 права вимоги - означає всі права вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором 1, кредитним договором 2, кредитним договором 3, договором забезпечення на дату відступлення прав вимоги, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору у якості кредитора, щодо виплати суми боргу.

Кредитні договори:

- генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 1");

- договір №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями донього (далі - "Кредитний договір 2");

- договір №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30 04.2015 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 3").

- договір забезпечення - договір, укладений з метою забезпечення виконання зобов`язання боржника за кредитним договором,а саме: договір застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015, укладений між ПАТ "Діві Банк" та ПАТ "УПБ".

Дата відступлення прав вимоги - означає робочий день, в який сторони склали та підписали акт прийому-передачі документів.

Так, 23.05.2017 між Публічним акціонерним товариством "Діві Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УНО Капітал" підписано акт приймання-передачі документів за договором відступлення права вимоги від 23.05.2017, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв документи у складі оригіналів наступних документів:

Генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір №2 про надання міжбанківського кредиіу в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ";

- договір застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015, укладеного між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ";

- розрахунок заборгованості за кредитними договорами (додаток 2 до договору).

В подальшому, 03.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УНО Капітал" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Кепітал" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п.2.1 якого, в порядку та на умовах, визначених договором. первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону кредитора у кредитних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитними договорами, Новий кредитор спланує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до договору від 03.07.2017 права вимоги - означає всі права вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором 1, кредитним договором 2, кредитним договором 3, на дату відступлення прав вимоги, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору у якості кредитора, щодо виплати суми боргу.

Кредитні договори:

- Генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 1");

- договір №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 2");

- договір №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30 04.2015 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 3").

Дата відступлення прав вимоги - означає робочий день, в який сторони склали та підписали акт прийому-передачі документів.

03.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УНО Капітал" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Кепітал" (новий кредитор) складено та підписано акт приймання-передачі документів за договором відступлення права вимоги від 03.07.2017, відповідно до якого новий кредитор прийняв документи у складі оригіналів наступних документів:

Генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір №2 про надання міжбанківського кредиіу в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ";

- договір відступлення права вимоги укладений 23.05.2017 між ПАТ "Діві Банк" та ТОВ "ФК "УНО капітал" з додатками.

31.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Кепітал" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до п.2.1 якого, в порядку та на умовах, визначених договором. первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону кредитора у кредитних договорах та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитними договорами, Новий кредитор спланує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до договору від 31.07.2017 права вимоги - означає всі права вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором 1, кредитним договором 2, кредитним договором 3, на дату відступлення прав вимоги, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору у якості кредитора, щодо виплати суми боргу.

Кредитні договори:

- генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 1");

- договір №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 2");

- договір №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30 04.2015 між первісним кредитором і боржником, з усіма змінами та доповненнями до нього (далі - "Кредитний договір 3").

Дата відступлення прав вимоги - означає робочий день, в який сторони складли та підписали акт прийому-передачі документів.

31.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Кепітал" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "МК Фінанс" (новий кредитор) складено та підписано акт приймання-передачі документів за договором відступлення права вимоги від 31.07.2017, відповідно до якого новий кредитор прийняв документи у складі оригіналів наступних документів:

- генеральний договір №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ", з усіма змінами та доповненнями до нього,

- договір №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір №2 про надання міжбанківського кредиіу в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ";

- договір відступлення права вимоги укладений 23.05.2017 між ПАТ "Діві Банк" та ТОВ "ФК "УНО капітал" з додатками.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу було відступлено право вимоги лише за генеральним договором №2812 про порядок проведення міжбанківських операцій укладений 28.12.2011 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ, з усіма змінами та доповненнями до нього, договором №1 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30.04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ, з усіма змінами та доповненнями до нього та договором №2 про надання міжбанківського кредиту в національній валюті укладений 30 04.2015 між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ з усіма змінами та доповненнями до нього.

Твердження скаржника, що факт передачі ТОВ «Фінансова компанія "Траст Кепітал», а в подальшому ТОВ «МК-Фінанс» оригіналу договору про відступлення права вимоги від 23.05.2017 та оригіналів кредитних договорів, є беззаперечним доказом передачі прав заставодержателя за договором №68 від 30.04.2015, судовою колегією визнаються неспроможними, оскільки факт передачі оригіналу договору про відступлення права вимоги від 23.05.2017 не підтверджує передачі оригіналу договору застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015 та більш того не підтверджує наявності права вимоги за договором застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015, укладеного між ПАТ "Діві Банк" і ПАТ "УПБ".

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У зв`язку з вищезазначеним, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача щодо зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного банку "Український професійний банк" Грошової Світлани Василівни включити майнові праві у сумі 4 339 188,00 доларів США, що є предметом застави за договором застави майнових прав на грошові кошти №68 від 30.04.2015, укладений між публічним акціонерним товариства "Діві Банк" (правонаступником якого є ТОВ "МК-Фінанс") та публічним акціонерним товариства "Український професійний банк", до складу ліквідаційної маси, з використанням таких майнових прав виключно для позачергового задоволення вимог ТОВ "МК-Фінанс" за договором №1 та договором №2 про надання міжбанківського кредиту, якими продовжено подальше кредитування ПАТ "УПБ" на загальну суму 90 000 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до переконання, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 у справі №910/10339/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 у справі №910/10339/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МК-Фінанс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 у справі №910/10339/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/10339/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст складено 03.03.2020.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала