ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 березня 2020 року м. Херсон Справа № 923/444/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фролова Олексія Володимировича 66 511,62 грн, за невиконання кредитного договору № Б/Н від 23.05.2017,

встановив:

05.06.2019 судом було задоволено заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фролова Олексія Володимировича 66 511,62 грн, за невиконання кредитного договору №Б/Н від 23.05.2017.

Судовий наказ набрав законної сили 02.07.2019. Строк пред`явлення судового наказу до виконання 02.07.2022. Дата видачі судового наказу 02.07.2019.

03.03.2020 до суду надійшло подання державного виконавця Скадовського районного відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) у Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника по справі 923/444/19, в якому державний виконавець Рудик О. просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 право виїзду за межі України без вилучення паспорта, до виконання ним зобов"язань за наказом №923/444/19.

Подання мотивоване наступним.

Виконавче провадження відкрито 21.08.2019. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження в Єдиному реєстрі боржників з`явився запис про наявність даного виконавчого провадження.

21.08.2019 за вих № 13394 боржнику направлено постанову про відкриття, та виклик з вимогою з`явитись до Скадовського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області , та надати декларацію про доходи та майно.

До теперішнього часу боржник за викликом до Скадовського РВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у Херсонській області не з`явився та не подав декларацію про доходи та майно, пояснень за фактом невиконання ним судового рішення не надав.

Крім того, згідно відповіді ПФУ про осіб які працюють за трудовими та цивільно -правовими договорами про останнє місце роботи боржник отримує дохід в Комунальній Установі «Скадовський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти »

04.09.2019 року державним виконавцем направлено постанову на звернення стягнення на заробітну плату боржника до КУ «Скадовський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти»

30.10.2019 року державним виконавцем направлено вимогу до КУ «Скадовський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти »про надання звіту про відрахування з заробітної плати боржника.

20.11.2019 державним виконавцем складено акт в присутності представника AT КБ

Приватбанк, та боржника ОСОБА_1 про відсутність відрахувань з заробітної плати по

постанові від 04.09.2019року за вх 66/08-12

21.01.2020 року державним виконавцем повторно направлено постанову на звернення стягнення на заробітну плату боржника до КУ «Скадовський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти», проте, незважаючи на це жодних відрахувань із заробітної платі, боржника до цього часу не проведено.

05.02.2020 року державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України до Скадовського відділення поліції Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Херсонській області.

11.02.2020 року за вх.№2911 до відділу надійшло повідомлення ГУНП у Херсонській області Новокаховського відділу поліції Скадовського відділу поліції про відкриття кримінального провадження №0000187 за ч. 1ст. 382КК України.

06.02.2020 державним виконавцем повторно направлено виклик боржнику з"явитись до відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса).

Станом на 26.02.2020 року перерахування з заробітної плати боржника відсутні, боржником борг у розмірі 66703,72 грн на користь AT КБ "Приват Банк" не погашено, за повторним викликом до державного виконавця боржник не з`явився. Усі вищезазначені обставини беззаперечно свідчать про умисне ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником не зареєстровано об`єктів нерухомого майна. Згідно довідки МВС за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Таким чином, за поясненнями державного виконавця, впродовж здійснення виконавчого провадження №59861301 боржнику відомо про наявність у нього заборгованості за виконавчим документом, він ухиляється від виконання рішення та відсутні інші заходи примусового виконання, які можливо застосувати для виконання вищезазначеного рішення. У разі його виїзду за кордон зазначене рішення суду буде виконати взагалі неможливо.

Відповідно до ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Державний виконавець просить розглядати подання за відсутності представника Скадовського районного відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) у Херсонській області.

Суд враховує, що державний виконавець просить розглядати подання за його відсутності, а строки розгляду подання є обмеженими, тому суд вважає за можливе розглянути подання без повідомлення учасників справи відповідно до ст. 140 ГПК України.

Розглянувши подання, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Таким чином, означений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" треба розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли у боржника є об`єктивна можливість виконати такий обов`язок (наявність майна, грошових коштів тощо) і такому виконанню не перешкоджають обставини, що не залежать від волі боржника (непереборні сили, події тощо).

При цьому, зважаючи на те, що за приписами ст. 337 Господарського процесуального кодексу України розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України здійснюється без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, а суб`єкт звернення - державний або приватний виконавець, є єдиною особою, яка повідомляється судом про час та місце розгляду такого подання, саме на державного або приватного виконавця покладається обов`язок доказування наявності обставин, якими заявник обґрунтовує своє подання.

Приватний виконавець не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у Листі від 01.02.2013 Верховного Суду України "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України".

Зі змісту Листа від 01.02.2013 Верховного Суду України "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" вбачається, що однією з підстав для відмови у задоволенні подань є відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Проте, всупереч наведеному, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення боржником свідомих діянь, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення по цій справі.

Поряд з наведеним суд зазначає, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, закріплено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених державним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. У задоволенні подання державного виконавця Скадовського районного відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) у Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи та Скадовському районному відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Одеса) у Херсонській області.

Ухвалу підписано 04.03.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і підлягає оскарженню протягом 10 днів до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В.В.Литвинова