СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження

02.03.2020 Справа № 905/1452/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Маріупольської міської ради, м. Маріуполь вх. 487 Д/З на рішення господарського суду Донецької області від 11.12.2019 р. у справі № 905/1452/19 (суддя - Говорун О.В., повний текст складено та підписано 23.12.2019 р.)

за позовом фізичної особи-підприємця Сирота Вікторії Анатоліївни, м. Маріуполь

до Маріупольської міської ради, м. Маріуполь

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

06.08.2019 р. фізична особа-підприємець Сирота Вікторія Анатоліївна (далі - ФОП Сирота В.А.) звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради (далі - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013 р., зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 09.07.2013 р. за № 1674835, згідно з якою Маріупольська міська рада надає ФОП Сирота В.А. в оренду земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0147 площею 0,0053 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону) по АДРЕСА_1 з продовженням на той самий термін та на тих самих умовах, котрі передбачені договором оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013 р., редакція якої викладена у прохальній частині позову.

Позовні вимоги ФОП Сирота В.А. обґрунтовано наступними обставинами.

29.01.2013 ОСОБА_3. , на підставі договору дарування, набула у власність нежитлові приміщення №1 та №2 в буд. АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - , номер запису про право власності: 54138.

Рішенням Маріупольської міської ради від 16.04.2013 №6/27-3170 "Про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 в Орджонікідзевському районі міста громадянці ОСОБА_3.", вирішено затвердити технічну документацію з землеустрою із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і надати в оренду строком на 5 років земельну ділянку (кадастровий номер :01:009:0147 площею 0,0053 га з розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінки для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгового павільйону) без права ведення містобудівної діяльності до затвердження плану зонування в установленому законом порядку за АДРЕСА_1 в Орджонікідзевському районі міста громадянці ОСОБА_3.

02.07.2013 між Маріупольською міською радою, як орендодавцем, та ОСОБА_3 , як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки за умовами якого орендодавець, згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 16.04.2013 №6/27-3170, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:009:0147).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,0053 га. На земельній ділянці знаходиться (буде знаходитись) об`єкт нерухомого майна: нежиле приміщення.

Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 16.04.2013 до 16.04.2018). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.п.3.1, 3.2 договору).

Згідно з п.5.1 договору, земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням - для обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону).

На виконання умов договору оренди земельної ділянки орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,0053 га, кадастровий номер: :01:009:0147, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 міста Маріуполя, що підтверджується актом приймання-передачі в оренду земельної ділянки.

09.02.2018 ОСОБА_3 звернулася до Маріупольської міської ради із заявою про продовження терміну оренди земельної ділянки.

Позивач стверджує, що дана заява ОСОБА_3 залишена відповідачем без відповіді та без виконання, у зв`язку з чим, за відсутності відповідного заперечення відповідача, ОСОБА_3 продовжила користуватися наданою їй в оренду земельною ділянкою, сплачуючи при цьому обумовлену договором орендну плату.

17.04.2019 між ОСОБА_3 , як продавцем, та Сиротою Вікторією Анатоліївною , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу за умовами якого продавець продав, а покупець купив розташоване у основній будівлі літ Д-1 нежитлове приміщення №1 та №2, що в будинку АДРЕСА_8 , загальною площею 37,7 кв.м., що розташоване на земельній ділянці Маріупольської міської ради Донецької області, площею 0,0053 га, кадастровий номер :01:009:0147.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 від 17.04.2019, вона, як попередній власник нежитлового приміщення, у зв`язку з підписанням договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, відмовилася від земельної ділянки (кадастровий номер: :01:009:0147; площею 0,0053 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на користь позивача.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 17.04.2019 право власності на об`єкт нерухомого майна (нежитлові приміщення № 1 і № 2, розташовані в основній будівлі Д-1) за адресою: АДРЕСА_6 , зареєстровано за позивачем - Сирота В.А. на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2019.

Посилаючись на ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377, ст. 415 ЦК України позивач вважає, що внаслідок укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна право користування земельною ділянкою ОСОБА_3 (яке було пролонговано на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі») припинилося та починаючи з 17.04.2019 право користування земельною ділянкою, на якій розташований придбаний позивачем об`єкт нерухомого майна, в обсязі та на умовах встановлених для попереднього землекористувача, перейшло до позивача.

22.04.2019 позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про переоформлення права оренди земельної ділянки при переході права власності на об`єкти нерухомого майна за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

02.07.2019 позивач вдруге звернулася до відповідача із листом, в якому зазначила, що вважає договір оренди земельної ділянки від 02.07.2013 поновленим та, відповідно, доцільним є внести зміни до нього в частині заміни орендаря шляхом підписання додаткової угоди, проекти якої надані відповідачеві разом з цим листом.

30.07.2019 рішенням Маріупольської міської ради №7/43-4186 "Про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_6 фізичній особі-підприємцю Сирота В.А.", відмовлено у наданні в оренду спірної земельної ділянки позивачеві у зв`язку з наявністю зауважень Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради від 01.07.2019 №30.5/26681.

Згідно з цими зауваженнями, на підставі Плану зонування території міста Маріуполя, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, земельна ділянка розташована в територіальній зоні ТР-2, до якої відносяться території вулиць, майданів (в межах червоних ліній), доріг, де розташування даного типу споруд не відноситься до допустимих видів використання земельних ділянок. Розміщення торгівельного павільйону також не відповідає Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів міста, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.12.2019 р. позов задоволено повністю, визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки б/н від 02.07.2013 р., укладеного між Маріупольською міською радою та ОСОБА_3 , редакцію якої викладено у резолютивній частині рішення, а також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що відповідачем не доведено набрання чинності рішенням № 6/28-3210, а дія згаданої у зауваженнях Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд не поширюється на спірні правовідносини, оскільки на земельній ділянці розташований належний позивачу на праві власності об`єкт нерухомого майна, а при прийнятті Плану зонування території міста Маріуполя відповідач не повідомляв ОСОБА_3 про розташування земельної ділянки в територіальній зоні ТР-2.

Таким чином, з огляду на відсутність заперечень відповідача щодо поновлення договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку договору та продовження користування земельною ділянкою орендарем після закінчення строку договору оренди, а також враховуючи, що позивач набув право користування земельною ділянкою в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача, посилаючись на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що оскільки додаткова угода укладається у судовому порядку, тому з редакції позивача слід виключити пункти 3-5.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Маріупольська міська рада звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач стверджує, що рішення відносно поновлення ОСОБА_3 строку договору оренди прийнято не було, оскільки, відповідно до зауважень Головного управління містобудування і архітектури ММР, спірна земельна ділянка розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-2, де розташування даного типу споруд не відноситься до допустимих видів використання земельних ділянок, про що на офіційному сайті ради розміщена відповідна інформація (статус «не прийнято»), що Маріупольська міська рада вважає відмовою у поновленні договору на той самий строк та на тих самих умовах.

Скаржник стверджує, що на підставі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» внаслідок спливу (16.04.2018 р.) строку договору оренди земельної ділянки 14.08.2019 р. речове право було припинено, тому договір поновлений не був та припинився.

За доводами апеляційної скарги План зонування території міста Маріуполя не є регуляторним актом, тому належним й достатнім його оприлюдненням є оприлюднення на офіційному веб-сайті, в той час як рішення ММР № 6/28-3210 від 18.06.2013 р. не оскаржувалося, у судовому порядку не скасовувалося та є чинним.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 р. строк від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ФОП Сирота В.А. звертає увагу на те, що внесення відомостей про припинення договору оренди від 02.07.2013 р. здійснено Юридичним департаментом ММР лише 14.08.2019 р., тобто після звернення позивача з цим позовом до господарського суду.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06.08.2019 прийнято до провадження цивільну справу №320/5724/17 про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання права користування земельною ділянкою, призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження на 18.09.2019.

Передаючи справу №320/5724/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

При цьому колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду керувалася тим, що висловлені у згаданій постанові висновки суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18.

Зокрема, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що 10.09.2018 у справі № 920/739/17 Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду вказав, що частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору). При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 цього Закону, не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

Перша судова палата Касаційного цивільного суду зазначила, що Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, розглядаючи справу про поновлення договору оренди та застосовуючи частину шосту статті 33 Закону України "Про оренду землі" вважав, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 вказаного Закону, не вимагається.

Проте Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18 зробила висновок про те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Таким чином, Перша судова палата Касаційного цивільного суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, оскільки вони суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, провадження № 14-65цс18.

Отже, на вирішенні Великою Палатою Верховного Суду перебуває справа, в якій має бути висловлений висновок про застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", який у поєднанні з іншими висновками Верховного Суду сприятиме правовій визначеності у застосуванні цієї норми Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що правовідносини, що склалися між сторонами спору у справі №320/5724/17, яка переглядається у касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду є подібними до правовідносин у цій справі в частині вирішення питання про поновлення договору оренди від 02.07.2013 р. на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" на той самий строк і на тих самих умовах, за яким право оренди спірної земельної ділянки під об`єктами нерухомості перейшло до нового власника майна - позивача у справі, що і стало підставою для задоволення позовних вимог господарським судом Донецької області.

Отже, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 905/1452/19 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5724/17 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового рішення, прийнятого за результатами цього розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (підписання) суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка