ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 Справа № 914/2367/19

За позовом:Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент», Івано-Франківська обл., Тисменницький р-н, с. Ямниця
до відповідача:Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів», Львівська обл., м. Червоноград
про:стягнення 220000,00 грн. боргу за договором про продаж продукції №125/10-16 ВН від 10.02.2016р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Пришляк Ю.-М.В.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився
від відповідача:не з`явився

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ПрАТ «Івано-Франківськцемент» до ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» про стягнення 220000,00 грн. боргу за договором про продаж продукції №125/10-16 ВН від 10.02.2016р.

Ухвалою від 25.11.2019р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 18.12.2019р.

Ухвалою від 18.12.2019р. суд відклав підготовче засідання на 11.01.2020р.

Ухвалою від 11.01.2020р. суд відклав підготовче засідання на 19.02.2020р.

Ухвалою від 19.02.2020р. суд закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 02.03.2020р.

Представник позивача в судове засідання 02.03.2020р.не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 02.03.2020р. не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позивач за первісним позовом зазначає, що 10.02.2016р. між позивачем та відповідачем укладено договір про продаж продукції №125/10-16 ВН, на виконання якого відповідачу було поставлено товар загальною вартістю 232376,16 грн. За умовами договору відповідач зобов`язувався оплатити товар до моменту його відвантаження. Проте, взятих на себе зобов`язань за договором відповідач не виконав, зокрема, лише частково, на суму 12376,16 грн. оплатив поставлений товар, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

10.02.2016р. між ПрАТ «Івано-Франківськцемент» (продавцем) та ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів»(покупцем) укладено Договір про продаж продукції №125/10-16 ВН(надалі Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, продавець зобов`язується виготовляти та систематично постачати і передавати у власність покупцю будівельні матеріали, в подальшому «Товар», а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, асортимент, кількість та терміни відвантаження кожної окремої партії товару визначає покупець разом з продавцем шляхом подання і прийняття до виконання письмових заявок (при відвантаженні залізницею) чи видачі довіреності (при поставці на умовах «самовивозу»).

Позивач стверджує, що на виконання умов Договору ним було поставлено відповідачеві обумовлений заявками товар, згідно видаткової накладної №62381 від 10.10.2018р. на суму 112480,08 грн. та №63704 від 11.10.2018р. на суму 119896,08 грн., всього 232376,16 грн.

Також, на підтвердження факту продажу та поставки товару відповідачеві позивачем долучено до матеріалів справи залізничні накладні №35351253 від 10.10.2018р., №35368190 від 11.10.2018р., а також податкові накладні.

Згідно п. 4.1. Договору, покупець оплачує замовлений товар до моменту його відвантаження продавцем.

Оскільки у встановлений в п. 4.1. Договору строк, товар оплачений відповідачем не був, позивач надіслав на адресу ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» претензію від 04.06.2019р. №01/789-8/1, у якій просив негайно сплатити заборгованість. Докази направлення претензії відповідачеві знаходяться в матеріалах справи.

Як встановлено судом, відповідачем двічі здійснено перерахування коштів за одержаний товар, а саме:

- 14.11.2018р. перераховано 7376,16 грн. на підставі платіжного доручення №1166;

- 04.10.2019р. перераховано 5000,00 грн. на підставі платіжного доручення №1701.

Станом на день розгляду справи судом, докази сплати решти частини боргу, в матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА СУДУ ПЕРВІСНИХ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання взятих на себе зобов`язань позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар загальною вартістю 232376,16 грн., що підтверджується по-перше, здійсненими відповідачем 14.11.2018р. та 04.10.2019р., частковими оплатами.

По-друге, згідно Додатку 3до Правил оформлення перевізних документів, затв. Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011р. №138), у графі 53 залізничної накладної «Підтвердження одержання вантажу/Вантаж одержав» вказується дата одержання вантажу, номер довіреності на одержання вантажу, дата її видачі, серія і номер паспорта матеріально відповідальної особи, яка одержує вантаж, та її підпис. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис одержувача. Ця графа заповнюється одержувачем.

Як вбачається з граф 53 залізничних накладних №35351253 від 10.10.2018р., №35368190 від 11.10.2018р., такі були заповнені 18.10.2018р. одержувачем представником відповідача Троцькою Н.О., яка діє на підставі довіреності №512 від 16.10.2018р. та скріплені електронним цифровим підписом одержувача. Наведене підтверджує факт одержання товару відповідачем.

По-третє, господарські операції, які здійснені на підставі видаткових накладних №62381 від 10.10.2018р. на суму 112480,08 грн., №63704 від 11.10.2018р. на суму 119896,08 грн. (які не були підписані відповідачем) відображені позивачем у податковій звітності, про що свідчать наявні в матеріалах справи податкові накладні від 10.10.2018р. №43667, від 11.10.2018р. №43836

Так, положеннями ч. 1 ст. 692, ч. 1 ст. 693 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормами ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки у строк, встановлений в п. 4.1. Договору відповідач у повному обсязі не оплатив поставлений йому товар, він вважається таким, що прострочив, а тому кошти у розмірі 220000,00 грн. підлягають стягненню з нього в судовому порядку.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведені законодавчі положення, суд зазначає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3300,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Львівська, буд. 36; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» (77422, Івано-Франківська обл., Тисменицький р-н, с. Ямниця; ) 220000,00 грн. боргу та 3300,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2020р.

Суддя Крупник Р.В.