УХВАЛА

м. Київ

11.03.2020Справа № 910/3488/20
За позовом Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс"

до відповідача Приватне підприємство "Агрофірма "Майбутнє"

про стягнення заборгованості за договором

в межах справи № 23/267-50/360-2012

про банкрутство Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс"

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справа № 23/267-50/360-2012 за заявою структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" до Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" (ідентифікаційний код 14278466) про банкрутство.

06.03.2020 до суду надійшла позовна заява Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" про стягнення заборгованості за договором в межах справи № 23/267-50/360-2012.

06.03.2020 від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, судом встановлено таке.

Постановою господарського суду м. Києва від 24.04.2019 у справі № 23/267-50/360-2012 концерн «Украгротехсервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Микитьона В.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Згідно із ч. 1 ст. 61 Кодексу про банкрутство з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) банкрута, з дня свого призначення ліквідатор приймає до свого відання майно боржника, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, вживає заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, формує ліквідаційну масу.

Ліквідатор Концерну «Украгротехсервіс» звернувся з позовом до ПП «Агрофірма «Майбутнє» про стягнення заборгованості за договором та штрафних санкцій у розмірі 28177,49 дол. США.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: зокрема, але не виключно накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Як зазначає заявник, невиконання умов договору відповідачем за період з 2014 року та не зважаючи на відстрочення строку сплати до червня 2019 року, свідчить про систематичне ухилення останнього від виконання взятих на себе обов`язків, погіршення фінансового стану відповідача, а тому, на думку позивача, існує реальна можливість ускладнення виконання рішення суду. Відповідачем неодноразово, при укладені додаткових угод до договору, підтверджувався розмір заборгованості перед позивачем.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача жодним чином не призводить до негативних наслідків, таких як втручання у діяльність або повне припинення господарської діяльності, а лише запроваджують законні обмеження, наявність яких дозволяє створити належні умови для запобігання перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Крім того, слід зазначити, що позивач перебуває в процедурі банкрутства передбаченої Кодексом України з процедур банкрутства.

В обґрунтування цієї заяви, заявник зазначає, що відповідно до реєстру вимог кредиторів, найбільшими є вимоги Головного управління ДФС України, в інтересах держави, щодо повернення коштів наданих державою або під державні гарантії саме для проведення закупівлі та поставки сільськогосподарським підприємствам України провідної іноземної техніки. В той же час несвоєчасна виплата заборгованості за товар та виконання інших зобов`язань за договорами поставки відповідачем та іншими сільськогосподарськими підприємствами отримувачами техніки, спричинила банкрутство позивача та нанесення збитків державі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, позивачем в позові заявлені наступні вимоги щодо стягнення заборгованості за Договором та штрафні санкції:

Основна заборгованість за договором:

16 328,51 (шістнадцять тисяч триста двадцять вісім) дол. США. без ПДВ за Товар.

6 130,31 (шість тисяч сто тридцять) дол. США. агентської винагороди.

2 080,00 (дві тисячі вісімдесят) дол. США першочергових витрат.

Штрафні санкції відповідно до договору та закону:

1 632,85 (одна тисяча шістсот тридцять два) дол. США - штрафні санкції відповідно до п. 8.2 Договору у розмірі 10 відсотків від несплаченої частини Товару;

1 501,44 (одна тисяча п`ятсот один) дол. США - пеня відповідно до п. 8.1 Договору у розмірі 0,05 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

504,38 (п`ятсот чотири) дол. США - 3% річних.

Тому, заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти ПП «Агрофірма «Майбутнє» у сумі 28177,49 дол. США.

Як свідчить судова практика, зокрема позиція Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 911/1595/18: " 5.3. Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення".

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до змісту пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На підставі вищевикладеного, суд погоджується, що "справедливим балансом" у даній справі буде застосування заходів забезпечення позову, передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, а саме: накладення арешту на грошові кошти, адже невжиття таких заходів забезпечення позову може порушити права та законні інтереси заявника.

Оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення, суд вважає, що застосування таких заходів забезпечення позову дозволить запобігти негативним наслідкам від його незаконного використання.

Суд погоджується з доводами заявника, що підстави для здійснення зустрічного забезпечення в межах даної справи відсутні, оскільки, такі заходи в будь-якому разі не можуть потягнути за собою спричинення матеріальної шкоди відповідачу.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову від 04.03.2020 задовольнити повністю.

2. Накласти арешт на грошові кошти Приватного підприємства «Агрофірма «Майбутнє» (Код , с. Луговики, Чорнухинський район, Полтавська область, 37122) у сумі 28177,49 дол. США по курсу Національного банку України на день постановления ухвали, що знаходяться на будь-яких рахунках Приватного підприємства «Агрофірма «Майбутнє» в усіх банківських установах, та зокрема на рахунок Приватного підприємства «Агрофірма «Майбутнє» відкритий в відділені ПАТ «Креді Агріколь Банк» в смт. Чорнухи , МФО 300614 рахунок НОМЕР_1 .

3. Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та її оскарження не зупиняє її виконання.

4. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання - до 11.03.2023.

5. Стягувачем за цією ухвалою про забезпечення позову є: Український державний концерн по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс".

Боржником за цією ухвалою про забезпечення позову є: Приватне підприємство «Агрофірма «Майбутнє» (Код , с. Луговики, Чорнухинський район, Полтавська область, 37122).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко