ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5136/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" (85113, м. Костянтинівка Донецької області, вул. 6 Вересня, буд. 40 А; ідентифікаційний код 20329788)

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3; ідентифікаційний код 05393056)

про стягнення 557 934 грн. 12 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача: Залуцька Л.Г. - представник (адвокат), дов. від 29.11.2019р., посв.14.03.2018р. (в режимі відеоконференції з Другим апеляційним адміністративним судом (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1);

від відповідача: Корсун С.О. - представник (адвокат), дов. від 23.12.2019р. №100, посв. від 25.01.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5212/19 від 07.11.2019), в якій просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" 557 934 грн. 12 коп., що складає 540 000 грн. 00 коп. - заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договору від 28.03.2018 №446/2018, 10 221 грн. 12 коп. - збитків від зміни індексу інфляції та 7 713 грн. 00 коп. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" було подано заяву (вх.№50990/19 від 07.11.2019) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, в якій просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти в розмірі 557 934 грн. 12 грн., що належать Приватному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний завод" (49064, м.Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3; ідентифікаційний код 05393056) і знаходяться на: - п/р НОМЕР_1 в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767 м. Київ; - п/р НОМЕР_2 в ПАТ "Сітібанк", МФО 300584 м. Київ, про що постановити відповідну ухвалу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що: - станом на дату подання позовної заяви та про вжиття заходів забезпечення позову відповідачем не виконано зобов`язання за господарським договором; - відповідно до доданих до позовної заяви доказів та ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо оплати товару після настання відповідного строку розрахунку, наявність зазначеної заборгованості та відсутності можливості у позивача вільно використовувати грошову суму 557 934 грн. 12 коп. дозволяє дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у цьому випадку може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду по суті спору; - станом на 31.10.2019 відповідач має податковий борг та відповідно до пункту 88.2 статті 88 Податкового кодексу Країни у органів держаної податкової служби виникло право податкової застави на його майно; - відповідач має реальну можливість вчиняти значні правочини, вартість яких в декілька разів перевищує суму боргу за спірним договором, а отже має можливість розраховуватись перед позивачем у повному обсязі, але уникає боргових зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2019 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" (85113, м. Костянтинівка Донецької області, вул. 6 Вересня, буд. 40 А; ідентифікаційний код 20329788) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти - відмовлено.

Позивачем подано заяву (вх.№52684/19 від 18.11.2019) про усунення недоліків, визначених ухвалою від 08.11.2019 у справі №904/5136/19 про залишення позовної заяви без руху, якою було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження., справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 10.12.2019 о 10:30 год.

Відповідач у клопотанні (вх.№57088/19 від 10.12.2019) просить відкласти підготовче засідання по справі №904/5136/19 на іншу дату для надання часу для подання відзиву на позов.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2019 відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 15.01.2020 о 10:30 год.

Відповідач у відзиві (вх.№59053/19 від 18.12.2019) на позов просить відмовити в задоволенні позову позивача та судові витрати покласти на позивача, посилаючись на те, що із розрахунку інфляції грошових коштів вбачається, що позивачем завищений в результаті невірно визначеного початку періоду прострочення, оскільки не враховано положення пункту 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Позивач у відповіді (вх.№2051/20 від 15.01.2020) на відзив у справі №904/5136/19 зазначає про те, що: - на час звернення з позовом індекс інфляції за спірний період вже був встановлений Держкомстатом; - аргумент відповідача про неможливість стягнення інфляційних втрат за період менше місяця (травень 2019), не відповідає вимогам статті 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2020 продовжено підготовче провадження до 24.02.2020, відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 12.02.2020 об 11:00 год.

Позивач у клопотанні (вх.№2879/20 від 20.01.2020) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, посилаючись на норми процесуального законодавства та на те, що позивач і представник позивача зареєстровані поза межами м. Дніпро, просить суд судове засідання, призначене на 12.02.2020 об 11:00 провести в режимі відеоконференції в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду, а за відсутності вільного часу, - в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду або Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020р. призначено судове засідання 12.02.2020 о 11:00 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в кабінеті № 3-409, за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, в режимі відеоконференції з Другим апеляційним адміністративним судом (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1); доручено Другому апеляційному адміністративному суду (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1) забезпечити проведення відеоконференції за участю позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" (85113, м. Костянтинівка Донецької області, вул. 6 Вересня, буд. 40 А; ідентифікаційний код 20329788).

У судове засідання 12.02.2020 з`явилися представники сторін (представник позивача - у режимі відеоконференції з Другим апеляційним адміністративним судом).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 20.02.2020 о 15:00год. в режимі відеоконференції з Другим апеляційним адміністративним судом (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1), доручено Другому апеляційному адміністративному суду (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1) забезпечити проведення відеоконференції за участю позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" (85113, м. Костянтинівка Донецької області, вул. 6 Вересня, буд. 40 А; ідентифікаційний код 20329788).

У судове засідання 20.02.2020 з`явилися представники сторін (представник позивача - у режимі відеоконференції з Другим апеляційним адміністративним судом).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 20.02.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 28.03.2018 між Приватним акціонерним товариством "ЄВРАЗ Дніпровський металургійний завод" (правонаступник - Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод", відповідач), як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання", як постачальником, було укладено договір №446/2018 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (надалі-овар), а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар, на передбачених цим Договором умовах.

Відповідно до пункту 1.2. Договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість овару та інші умови узгоджуються сторонами в спеціфікаціях (Додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору поставка товару здійснюється партіям;. партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортим документом.

Базизні умови, строки поставки товару, а також відвантажувальні резвізити, узгоджуються сторонами в спеціфікаціях (додатках) до цього Договору (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.4 Договору датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено спеціфікацією (Додатком); право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у спеціфікаціях (Додатках).

Ціна товару встановлюється та узгоджується Сторонами відповідно до пункту 1.2 цього Договору (пункт 3.1 Договору).

Згідно до пункту 4.1 Договору оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому Договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (Додатках) до цього Договору; у цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими спеціфікаціями (додатками).

Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок ( пункт 4.2 Договору).

Відповідно до специфікації (а.с.19) на поставку Товару за Договором (Додаток № 5 від 01.03.2019 до Договору) постачальник поставляє покупцеві товар :

- Лебідка ЛЕ-2 в зборі з елетрообладнанням кресл. К-1071-01.00 ГЧ ( код УКТЗЕД 8425 ) загальною вартістю - 316 800 грн. 00 коп. без ПДВ;

- Лебідка ЛПКМ-1,5 кресл. КЗМО.292212.005-02ГЧ ( код УКТЗЕД 8425) загальною вартістю - 225 800 грн. 00 коп. без ПДВ.

Загальна вартість товару з ПДВ становить 650 160 грн.00 коп.

Відповідно до пункту 3 специфікації оплата товару, що поставляється за цим Договором, здійснюється покупцем на умовах: за фактом постачання протягом 15-ти календарних днів з моменту поставки товару на підставі наданих рахунків - фактур, накладних за фактично поставлений товар.

Відповідно до пункту 13.5 Договору (з урахуванням пункту 1 Додаткової угоди від 21.11.2018 №2) договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2019р., але в будь - якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар (Лебідка ЛЕ-2 в зборі з електрообладнанням кресл. К-1071-01.00 ГЧ) на суму 380 160 грн. 00 коп., що підтверджуються відповідними документами:

- Видаткова накладна № РН-0000038 від 03.05.2019р. (а.с.21);

- Товарно-транспортна накладна № від 03.05.2019р. (а.с.22);

- Рахунок- фактура № СФ - 0000177 від 03.05.2019р. (а.с.23);

- довіреність на отримання ТМЦ № 020507 від 02.05.2019р. (а.с.24).

Крім того, позивачем було поставлено відповідачу товар (Лебідка ЛПКМ-1,5 кресл. КЗМО.292212.005-02ГЧ ) на суму 270 000 грн. 00 коп., що підтверджуються відповідними документами:

- Видаткова накладна № РН-0000048 від 29.05.2019р. (а.с.25);

- Товарно-транспортна накладна № від 29.05.2019р. (а.с.26);

- Рахунок- фактура № СФ - 0000187 від 29.05.2019р. (а.с.27);

- довіреність на отримання ТМЦ № 280501 від 28.05.2019р. (а.с.24).

Отже, загальна сума, на яку був поставлений товар за Договором складає 650 160 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне збе України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність

Отже, судом встановлено, що надані позивачем Договір від 28.03.2018 №446/2018 з додатковими угодами до Договору, специфікація на поставку товару за Договором, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що підтверджують здійснення відповідних господарських операцій по постачанню позивачем відповідачу природного газу.

Відповідно до пункту 3 специфікації оплата товару, що поставляється за цим Договором, здійснюється покупцем на умовах: за фактом постачання протягом 15-ти календарних днів з моменту поставки товару на підставі наданих рахунків фактур накладних за фактично поставлений товар.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати за поставлений позивачем товар є таким, що настав.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково у сумі 110 160 грн. 00 коп., що підтверджується реєсторм операцій з 01.08.2019-31.08.2019 (а.с.33).

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 540 000 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно розрахунку річні становлять 7 713 грн. 00 коп. (з 18.05.2019 по 04.11.2019).

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, інфляційні нарахування після перерахунку (з урахуванням постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань") не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача слід покласти судові витрати у розмірі 8 215 грн. 70 коп.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 169, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" (85113, м. Костянтинівка Донецької області, вул. 6 Вересня, буд. 40 А; ідентифікаційний код 20329788) до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3; ідентифікаційний код 05393056) про стягнення 557 934 грн. 12 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 3; ідентифікаційний код 05393056) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод механічного обладнання" (85113, м. Костянтинівка Донецької області, вул. 6 Вересня, буд. 40 А; ідентифікаційний код 20329788) 540 000 (п`ятсот сорок тисяч) грн. 00 коп. - основного боргу, 7 713 (сім тисяч сімсот тринадцять) грн. 00 коп. - річних та 8 215 (вісім тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 70 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

02.03.2020