ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року
м. Київ

Справа № 905/2248/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. головуючий, Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Черненка О.В.,

за участю представників:

Акціонерного товариства "Укртрансгаз" Онищенко І.П.,

Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та
газифікації Маріупольгаз Фісінчук С.О.,

Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" Лисенко В.О.,

Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" Савченко М.С.,

Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" не з`явився,

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку
"Колос-Талаківка" не з`явився,

Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" не з`явився,

Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019
(головуючий Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Чернота Л.Ф.)
та рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2019
(суддя Курило Г.Є.)

у справі за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Маріупольгаз
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача
1) Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", 2) Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго", 3) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Колос-Талаківка", 4) Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", 5) Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України

про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно, а саме природний газ в обсязі 28159,647 тис. куб. метрів; стягнення 344 996 225,64 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна природного газу в обсязі 28159,647 тис. куб. метрів; стягнення 344 996 225,64 грн доходів, які були отримані відповідачем або які він міг отримати від майна, що є власністю позивача,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1. Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Маріупольгаз (далі ПАТ Маріупольгаз) про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно, а саме природний газ в обсязі 28159,647 тис.куб.м; стягнення 344996225,64 грн, що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 28159,647 тис.куб.м; стягнення 344996.225,64 грн доходів, які були отримані відповідачем або які він міг отримати від майна, що є власністю позивача.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем було здійснено придбання природного газу у ПАТ НАК Нафтогаз України у грудні 2015 р. - березні 2017 р., а відповідачем за вказані періоди безпідставно набуто природний газ позивача в загальному обсязі 28159,647 тис.куб.м.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.04.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. Суди мотивували свої висновки тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність умов, що є правовою підставою для застосування ст. 1212 ЦК України (відповідачем не набуто у власність та не збережено природний газ в обсязі 28159,647 тис.куб.м); позивачем не доведено наявність у відповідача витребуваного газу в натурі станом на дату розгляду справи судом для застосування ч. 1 ст. 1213 ЦК України та не надано належних доказів наявності передбачених законом підстав для застосування до спірних відносин положень ч. 1 ст. 1214 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів

5. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, АТ "Укртрансгаз" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

6. Касаційна скарга мотивована тим, що:

-безпідставними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що постачальником для Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та ОСББ «Колос-Талаківка» було АТ «НАК «Нафтогаз України»;
- судами не враховано преюдиційних фактів, встановлених в межах справи №910/10225/16, зокрема про те, що АТ «НАК «Нафтогаз України» не замовляло транспортування природного газу для Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Колос-Талаківка», регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;
- помилковим є висновок судів про те, що у позивача були відсутні підстави для віднесення на відповідача обсягу природного газу, відібраного Регіональною філією «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у січні 2016 р.;
- суди дійшли хибного висновку про те, що у позивача були відсутні підстави відносити на відповідача обсяги природного газу, що складаються із об`ємів втрат, які виникли через невідповідність норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. ПАТ Маріупольгаз подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить у задоволенні касаційної скарги відмовити повністю.

8. Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" подало відзив на касаційну скаргу, у якому також просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

9. АТ "НАК "Нафтогаз України" подало відзив на касаційну скаргу 30.01.2020 (відповідно до відомостей відділу поштового зв`язку на конверті), у якому просить касаційну скаргу задовольнити.

10. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

11. Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

12. Оскільки АТ "НАК "Нафтогаз України" подало відзив на касаційну скаргу після спливу строку, встановленого в ухвалі Верховного Суду від 27.12.2019 про відкриття касаційного провадження, то Верховний Суд дійшов висновку про залишення зазначеного відзиву без розгляду на підставі ст.ст. 118, 295 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

13. АТ «Укртрансгаз» є оператором газотранспортної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників), відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу».

14. 27.04.2015 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (продавець) та ПАТ «Укртрансгаз» (покупець) укладено договір про закупівлю природного газу №-ВТВ, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві у 2015 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

15. Продавець передає покупцеві у квітні-грудні 2015 р. газ в загальному обсязі 1827749,736 тис.куб.м газу, у тому числі по місяцях та кварталах (тис.куб.м): квітень 170000,000, травень 170 000,000, червень 170000,000, липень 160000,000, серпень 170000,000, вересень 170 000,000, жовтень 250000,000, листопад 260000,000, грудень 307749,736 (п. 2.1 договору).

16. Відповідно до п. 3.1 договору продавець передає покупцю у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, газ ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відповідно до зовнішньоекономічних контрактів) у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України та інших країн або у пунктах приймання-передачі газу (пунктах виміру газу) на підземних сховищах газу (ПСГ), покупця, або в ПСГ. Газ, що передається продавцем покупцю за договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

17. 30.05.2016 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (продавець) та ПАТ «Укртрансгаз» (покупець) укладено договір про закупівлю природного газу №-ВТВ, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві у травні-грудні 2016 р. природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

18. Газ, що передається за договором, використовується покупцем виключно для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування (п. 1.2 договору).

19. Продавець передає покупцеві у травні-грудні 2016 р. газ в загальному обсязі 1800000 тис.куб.м газу, у тому числі по місяцях та кварталах (тис.куб.м): квітень 0, травень 170000, червень 170000, липень 170000, серпень 190000, вересень 220000, жовтень 280000, листопад 290000, грудень 310000 (п. 2.1 договору).

20. Згідно з п. 3.1 договору продавець передає покупцю у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, газ ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відповідно до зовнішньоекономічних контрактів) у віртуальній точці виходу, в якій відбувається передача природного газу або в ПСГ. Газ, що передається продавцем покупцю за договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України. Право власності на газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці виходу, в якій відбувається передача природного газу або в ПСГ, після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

21. 31.01.2017 між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (продавець) та ПАТ «Укртрансгаз» (покупець) укладено договір про закупівлю природного газу №-ВТВ, відповідно до п. 1.1 якого за договором продавець зобов`язується передати у власність покупцеві у січні-квітні 2017 р. газ природний, скраплений або в газоподібному стані (природний газ для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

22. Продавець передає покупцеві у січні-квітні 2017 р. газ в загальному обсязі 1600000 тис.куб.м газу, у тому числі по місяцях та кварталах (тис.куб.м): січень 610000 , лютий 490000, березень 310000, квітень 190000 (п. 2.1 договору).

23. За змістом п. 3.1 договору продавець передає покупцю у загальному потоці газ у віртуальній точці, на якій відбувається передача природного газу, у значені Кодексу. Газ, ввезений на митну територію України (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), що передається продавцем покупцю за договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України (DDP «Поставка зі сплатою мита»). Право власності на газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці, на якій відбувається передача природного газу, у значені Кодексу. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

24. За твердженнями позивача, на виконання умов договорів №-ВТВ від 27.04.2015, №-ВТВ від 30.05.2016, №-ВТВ від 31.01.2017 АТ «НАК «Нафтогаз України» передав у власність АТ «Укртрансгаз» у грудні 2015 р.-березні 2017 р. природний газ на підставі актів приймання-передачі природного газу: №б/н від 31.12.2015 в обсязі 34300,800 тис.куб.м та 113368,230 тис.куб.м; №б/н від 31.01.2016 в обсязі 165477,361 тис.куб.м та 150000,000 тис.куб.м; №б/н від 29.02.2016 в обсязі 145474,561 тис.куб.м, 101191,738 тис.куб.м та 32462,432 тис.куб.м; №б/н від 31.03.2016 в обсязі 115129,089 тис.куб.м та 58396,825 тис.куб.м; №б/н від 30.04.2016 в обсязі 21154,528 тис.куб.м та 13810,676 тис.куб.м; №б/н від 31.05.2016 в обсязі 89674,506 тис.куб.м та 20155,304 тис.куб.м; №б/н від 30.06.2016 в обсязі 75266,749 тис.куб.м та 72206,799 тис.куб.м; №б/н від 31.07.2016 в обсязі 196329,638 тис.куб.м та 40000,00 тис.куб.м; №б/н від 31.08.2016 в обсязі 20035,603 тис.куб.м та 20732,098 тис.куб.м; №б/н від 30.09.2016 в обсязі 136042,901 тис.куб.м та 80000,00 тис.куб.м; №б/н від 31.10.2016 в обсязі 140321,167 тис.куб.м та 191000,000 тис.куб.м; №б/н від 30.11.2016 в обсязі 204781,894 тис.куб.м та 193818,359 тис.куб.м; №б/н від 31.12.2016 в обсязі 197568,171 тис.куб.м та 147431,829 тис.куб.м; №б/н від 31.01.2017 в обсязі 731439,744 тис.куб.м; №б/н від 28.02.2017 в обсязі 643105,799 тис.куб.м; №б/н від 31.03.2017 в обсязі 143355,000 тис.куб.м.

25. Позивач стверджує, що ПАТ «Маріупольгаз» безпідставно набув природний газ, належний позивачу, посилаючись на наступні обставини відбору газу:
- у грудні 2015 р. в обсязі 982,153 тис.куб.м, з яких: 17,164 тис.куб.м несанкціонований відбір полком «Азов», 963,634 тис.куб.м неоформлені обсяги втрат через невідповідність норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, 1,355 тис.куб.м неоформлені обсяги, що виникли внаслідок аварій на газопроводі під час дії АТО, що підтверджується інформацією про використання природного газу по ПАТ «Маріупольгаз» за грудень 2015 р.;
- у січні 2016 р. в обсязі 624,100 тис.куб.м, з яких: 21,747 тис.куб.м несанкціонований відбір полком «Азов», 595,143 тис.куб.м неоформлені обсяги втрат через невідповідність норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, 7,210 тис.куб.м несанкціонований відбір ДП «Донецька залізниця», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень 2016 р. та реєстром обсягів природного газу, що були використані споживачами по договорах з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з мереж ПАТ «Маріупольгаз» в січні 2016 р. в розрізі кінцевих споживачів;
- у лютому 2016 р. в обсязі 23,340 тис.куб.м, з яких: 17,675 тис.куб.м несанкціонований відбір полком «Азов», 5,665 тис.куб.м - несанкціонований відбір ОСББ «Колос-Талаківка», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2016 р. та реєстром обсягів природного газу, що були використані споживачами по договорах з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з мереж ПАТ «Маріупольгаз» в лютому 2016 р. в розрізі кінцевих споживачів;
- у березні 2016 р. в обсязі 19,895 тис.куб.м. несанкціонований відбір озброєними формуваннями, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2016 р.;
- у квітні 2016 р. в обсязі 9,011 тис.куб.м несанкціонований відбір озброєними формуваннями, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за квітень 2016 р.;
- у травні 2016 р. в обсязі 4,534 тис.куб.м несанкціонований відбір озброєними формуваннями та 1805,128 тис.куб.м несанкціонований відбір ККП ММР «Маріупольтепломережа», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за травень 2016 р. та реєстром обсягів природного газу, що були використані споживачами по договорах з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з мереж ПАТ «Маріупольгаз» в травні 2016 р. в розрізі кінцевих споживачів;
- у червні 2016 р. в обсязі 4,975 тис.куб.м несанкціонований відбір озброєними формуваннями, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за червень 2016 р.;
- у липні 2016 р. в обсязі 0,843 тис.куб.м несанкціонований відбір озброєними формуваннями, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за липень 2016 р.;
- у серпні 2016 р. в обсязі 1,393 тис.куб.м несанкціонований відбір озброєними формуваннями, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за серпень 2016 р.;
- у вересні 2016 р. в обсязі 2,179 тис.куб.м несанкціонований відбір особливим загоном спеціального призначення полком «Азов», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за вересень 2016 р.;
- у жовтні 2016 р. в обсязі 7143,625 тис.куб.м, з яких: 12,424 тис.куб.м несанкціонований відбір особливим загоном спеціального призначення полком «Азов», 79,271 тис.куб.м - втрати під час транспортування газу внаслідок аварій на газопроводах та їх пошкоджень під час АТО, 45,091 тис.куб.м. - несанкціонований відбір ОКП "Донецьктеплокомуненерго", 7006,839 тис.куб.м. - несанкціонований відбір ККП ММР «Маріупольтепломережа», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за жовтень 2016 р. та реєстром обсягів природного газу, що були використані споживачами по договорах з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з мереж ПАТ «Маріупольгаз» в жовтні 2016 р. в розрізі кінцевих споживачів;
- у листопаді 2016 р. в обсязі 12354,765 тис.куб.м., з яких: 42,270 тис.куб.м - несанкціонований відбір особливим загоном спеціального призначення полком «Азов», 21,625 тис.куб.м - втрати під час транспортування газу внаслідок аварій на газопроводах та їх пошкоджень під час АТО, 93,258 тис.куб.м - несанкціонований відбір ОКП "Донецьктеплокомуненерго", 12197,612 тис.куб.м - несанкціонований відбір ККП ММР «Маріупольтепломережа», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за листопад 2016 р. та реєстром обсягів природного газу, що були використані споживачами по договорах з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з мереж ПАТ «Маріупольгаз» в листопаді 2016 р. в розрізі кінцевих споживачів;
- у грудні 2016 р. в обсязі 17,719 тис.куб.м несанкціонований відбір особливим загоном спеціального призначення полком «Азов», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за грудень 2016 р.;
- у січні 2017 р. в обсязі 20,944 тис.куб.м несанкціонований відбір особливим загоном спеціального призначення полком «Азов», що підтверджується звітом про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за січень 2017 р.;
- у лютому 2017 р. в обсязі 139,748 тис.куб.м, з яких: 18,185 тис.куб.м. - несанкціонований відбір особливим загоном спеціального призначення полком «Азов», 6,092 тис.куб.м. - втрати під час транспортування газу внаслідок аварій на газопроводах та їх пошкоджень під час АТО, 115,471 тис.куб.м - несанкціонований відбір ОКП "Донецьктеплокомуненерго", що підтверджується звітом про поділ фактичного обсягу (обєму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за лютий 2017 р. та реєстром обсягів природного газу, що були використані споживачами по договорах з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з мереж ПАТ «Маріупольгаз» в лютому 2017 р.;
- у березні 2017 р. в обсязі 39,805 тис.куб.м. несанкціонований відбір особливим загоном спеціального призначення полком «Азов», що підтверджується звітом про поділ фактичного обсягу (обєму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Маріупольгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за березень 2017 р.

26. Одночасно матеріали справи містять договори на розподіл природного газу: №431 від 31.12.2015, №431 від 07.12.2016, №431 від 30.12.2016, укладені між ПАТ «Маріупольгаз» (Оператор ГРМ) та ККП «Маріупольтепломережа» (Замовник); та типові договори розподілу природного газу: №2090 від 30.12.2015, укладений між ПАТ «Маріупольгаз» (Оператор ГРМ) та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" (Споживач); №67 від 30.12.2015, укладений між ПАТ «Маріупольгаз» (Оператор ГРМ) та РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (Споживач); №1357 від 30.12.2015, укладений між ПАТ «Маріупольгаз» (Оператор ГРМ) та ОСББ «Колос-Талаківка» (Споживач); №2140 від 29.06.2017, укладений між ПАТ «Маріупольгаз» (Оператор ГРМ) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Споживач).

27. Відповідно до п. 1.1 договорів на розподіл природного газу Оператор ГРМ зобов`язується надати Замовнику послугу з розподілу природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об`єктів Замовника (пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін. Пункти призначення з переліком комерційних вузлів обліку природного газу (комерційні вузли обліку) та газоспоживаючого обладнання визначаються сторонами в додатку 1 до договору.

28. Договірні (планові) обсяги розподілу природного газу Замовника ГРМ на розрахунковий період визначаються в додатку 3 до договору (п. 3.1 договорів на розподіл природного газу).

29. Підставами для розподілу природного газу ГРМ є підтверджені в установленому порядку оператором газотранспортної системи України (ПАТ «Укртрансгаз») місячні обсяги постачання природного газу, виділені для Замовника (підтверджені обсяги) (п. 3.2.1 договорів на розподіл природного газу).

30. Згідно з п. 3.3, п. 3.4 договорів на розподіл природного газу Оператор ГРМ розподіляє природний газ у загальному потоці від пунктів приймання-передачі газу в ГРМ до пунктів призначення в місячних обсягах, підтверджених ПАТ «Укртрансгаз». Місячний обсяг розподілу природного газу ГРМ до пунктів призначення не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу.

31. У п. 2.1 типових договорів розподілу природного газу сторони дійшли згоди про те, що Оператор ГРМ зобов`язується надати Замовнику послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

32. Санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законом порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача його постачальником. За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (п. 3.1 типових договорів розподілу природного газу).

33. Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу (п. 3.3 типових договорів розподілу природного газу).

34. Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником Споживача. Споживач (крім побутового) зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику. Визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 5.6 типових договорів розподілу природного газу).

35. Договір на розподіл природного газу №431 від 31.12.2015 укладено між ПАТ «Маріупольгаз» та ККП «Маріупольтепломережа» на період з 01.01.2016 до 30.11.2016, договір на розподіл природного газу №431 від 07.12.2016 з 01.12.2016 до 31.12.2016, договір на розподіл природного газу №431 від 30.12.2016 з 01.01.2017 до 31.03.2017. Типовий договір розподілу природного газу №2090 від 30.12.2015 укладено між ПАТ «Маріупольгаз» та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на період з 01.01.2016 до 31.12.2017. Типовий договір розподілу природного газу №67 від 30.12.2015 укладено між ПАТ «Маріупольгаз» та РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на період з 01.01.2016 до 31.12.2017. Типовий договір розподілу природного газу №1357 від 30.12.2015 укладено між ПАТ «Маріупольгаз» та ОСББ «Колос-Талаківка» на період з 01.01.2016 до 31.12.2017. Типовий договір розподілу природного газу №2140 від 29.06.2017 укладено між ПАТ «Маріупольгаз» та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України на період з 01.05.2017 до 31.12.2017.

36. Предметом даного позову є вимоги АТ Укртрансгаз до відповідача про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно, а саме природний газ в обсязі 28159,647 тис.куб.м; стягнення вартості безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 28159,647 тис.куб.м та стягнення доходів, які були отримані відповідачем або які він міг отримати від майна, що є власністю позивача.

Позиція Верховного Суду

37. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.

38. Згідно з п. 1 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРМ (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

39. Відповідно до п. 10 гл. 3 р. XII Кодексу ГТС у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи.

40. За умовами п. 1, п. 2 розділу XIIІ Кодексу ГТС замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій. Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

41. Замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом (п.п. 1-3 гл. 1 р. XIV Кодексу ГТС).

42. Згідно з п. 7 гл. 3 р. XIV Кодексу ГТС місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок, зокрема, таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

43. Судами встановлено, що до матеріалів справи долучено складені позивачем в односторонньому порядку акти надання послуг балансування обсягів природного газу (від 31.12.2015, від 31.01.2016, від 29.02.2016, від 31.03.2016, від 30.04.2016, від 31.05.2016, від 30.06.2016, від 31.07.2016, від 31.08.2016, від 30.09.2016, від 31.10.2016, від 30.11.2016, від 28.12.2016, від 31.12.2016, від 29.05.2017), які містять посилання на договір № від 17.12.2015.

44. Водночас, керуючись приписами ст. 75 ГПК України, судами встановлено наступні обставини. Так, у рішенні Господарського суду Донецької області від 01.09.2016 у справі №905/2017/16 (за позовом ПАТ Укртрансгаз до ПАТ Маріупольгаз про стягнення 15561027,64 грн заборгованості за надані ПАТ Укртрансгаз в грудні 2015 р. квітні 2016 р. послуги з балансування обсягів природного газу), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.10.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016, встановлено що: доказів укладення договору № від 17.12.2015 між ПАТ Укртрансгаз та ПАТ по газопостачанню та газифікації Маріупольгаз суду не надано; ПАТ Маріупольгаз здійснює закупівлю природного газу тільки для своїх виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, що підтверджується договором поставки природного газу №6 від 03.01.2014, який укладений з ТОВ Маргаз, а отже замовляє у ПАТ Укртрансгаз послугу транспортування виключно природного газу, який призначений для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат ПАТ Маріупольгаз.

45. За приписами п. 4 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

46. Згідно з розділом 2 Правил постачання природного газу (затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2496 від 30.09.2015) підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; постачальник зобов`язаний забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього; споживач має право на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

47. Надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, суди встановили, що постачальником природного газу для Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа та Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (споживачі) є АТ НАК Нафтогаз України, про що свідчать укладені договори постачання природного газу:
- №4123/16-ТЕ-6 від 21.12.2015 відповідно до п. 2.1 (у редакції додаткової угоди №4 від 30.04.2016) АТ НАК Нафтогаз України передає Комунальному комерційному підприємству Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, зокрема, у травні 2016 газ обсягом 2876,3 тис.куб.м;
- №4769/1617-ТЕ-6/8 від 26.09.2016 за змістом п. 2.1 АТ НАК Нафтогаз України передає Обласному комунальному підприємству "Донецьктеплокомуненерго", зокрема, у жовтні 2016 газ обсягом 10 тис.куб.м, у листопаді 2016 р. 22 тис.куб.м, у лютому 2017 р. 29 тис.куб.м);
- №4835/1617-БО-6/8 від 27.10.2016 (відповідно до п. 2.1 АТ НАК Нафтогаз України передає Обласному комунальному підприємству "Донецьктеплокомуненерго", зокрема, у жовтні 2016 газ обсягом 30 тис.куб.м, у листопаді 2016 р. 85 тис.куб.м, у лютому 2017р. 111тис.куб.м.;
- №4731/1617-ТЕ-6 від 30.09.2016 (згідно p п.2.1 АТ НАК Нафтогаз України передає Комунальному комерційному підприємству Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, зокрема, у жовтні 2016 р. газ обсягом 10106,0 тис.куб.м, у листопаді 2016 р. 20026,4 тис.куб.м);
- №4732/1617-РО-6 від 30.09.2016 (відповідно до п. 2.1 АТ НАК Нафтогаз України передає Комунальному комерційному підприємству Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, зокрема, у жовтні 2016 р. газ обсягом 6,4 тис.куб.м, у листопаді 2016 р. 11,9 тис.куб.м).

48. Судами встановлено, що листами №26-4110/1.2-16 від 15.06.2016, №26-8317/1.2-16 від 21.11.2016, №26-8340/1.2-16 від 22.11.2016, №26-8941/1.2-16 від 14.12.2016, №26-8992/1.2-16 від 15.12.2016, №26-2726/1.2-17 від 16.03.2017 АТ НАК Нафтогаз України повідомило Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа та Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго", що останніми не дотримано умов, зазначених у Положенні "Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", номінації обсягів газу на травень 2016 р., жовтень 2016 р., листопад 2016 р., лютий 2017 р. не підтверджувались, Компанія не має підстав для документального оформлення обсягів природного газу, використаних у травні 2016р., жовтні 2016р., листопаді 2016р., лютому 2017р.

49. Разом з тим, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що наведене не дає підстав для висновку про несанкціонований відбір природного газу з ГТС, оператором якої є АТ Укртрансгаз.

50. Так, відповідно до Положення "Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758, розпорядження Кабінету Міністрів України №1064-р від 07.10.2015 Деякі питання опалювального сезону 2015/16 року, розпорядження Кабінету Міністрів України №742-р від 05.10.2016 "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017", АТ НАК Нафтогаз України було зобов`язане видати номінації Комунальному комерційну підприємству Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа та Обласному комунальному підприємству "Донецьктеплокомуненерго", відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, і це є обов`язком АТ НАК Нафтогаз України, а не правом.

51. Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/5621/17, від 21.03.2018 у справі №911/656/17, від 14.05.2018 у справі №926/680/17, від 12.03.2019 у справі №917/325/18, від 05.03.2019 у справі №923/351/18.

52. Встановивши наведені обставини, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність несанкціонованого відбору природного газу ГТС, оператором якої є позивач, споживачами Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа та Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго", у спірні періоди та про неправомірність віднесення негативного небалансу у відповідному об`ємі на відповідача.

53. Крім того, судами встановлено, що між ПАТ НАК Нафтогаз України (постачальник) та ОСББ "Колос-Талаківка" (споживач) було укладено договір постачання природного газу №4486/16-ТЕ-6 від 25.02.2016, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 р. природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах договору.

54. Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01.02.2016 по 31.03.2016 (включно) газ обсягом до 2,300 тис.куб.м, у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.): лютий 1,300, березень 1,000.

55. Відповідно до п. 2.1.2, п. 2.1.3 вказаного договору обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця поставки в установленому порядку. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +/-5% від підтвердженого постачальником планового обсягу газу без узгодження сторін.

56. Постачальник передає споживачу газ на газорозподільних станціях (ГРС) ПАТ Укртрансгаз або у точці балансового розмежування (для об`єктів, які безпосередньо приєднані до магістральних трубопроводів ПАТ Укртрансгаз). Право власності на газ переходить від постачальника до споживача в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ споживач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п. 3.1 договору).

57. Пунктом 3.4 договору сторони погодили, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

58. Відповідно до п. 3.5 договору у випадку ненадання або несвоєчасного надання споживачем акту приймання-передачі природного газу, обсяги використання встановлюються відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

59. Позивач стверджував, що АТ "НАК "Нафтогаз України" не постачало вказаному споживачу природний газ у лютому 2016, посилаючись на те, що споживач акти приймання-передачі природного газу за лютий 2016 р. на адресу АТ НАК Нафтогаз України не надсилав.

60. Водночас судами встановлено, що відповідно до реєстру обсягів газу, що були використані споживачами по договорах з НАК «Нафтогаз України» з мереж ПАТ «Маріупольгаз» в лютому 2016 р. в розрізі кінцевих споживачів, обсяг газу згідно з алокацією ОСББ «Колос-Талаківка» становить 5,665 тис.куб.м.

61. Таким чином, врахувавши погодження у п. 2.1 договору №4486/16-ТЕ-6 від 25.02.2016 обсягу природного газу на лютий 2016 р. та положення п. 3.5 цього договору, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що неотримання АТ НАК Нафтогаз України від ОСББ "Колос-Талаківка" актів приймання-передачі природного газу за лютий 2016, з урахуванням встановлених судами обставин не може свідчити про непоставку на користь ОСББ "Колос-Талаківка" природного газу у лютому 2016 р.

62. Суд касаційної інстанції також відхиляє доводи касаційної скарги про помилковість висновків судів про те, що у позивача були відсутні підстави для віднесення на відповідача обсягу природного газу, відібраного РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» у січні 2016 р., враховуючи наступне.

63. Як було зазначено, між ПАТ «Маріупольгаз» (Оператор ГРМ) та РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (Споживач) укладено типовий договір розподілу природного газу №67 від 30.12.2015, відповідно до п. 2.4 у редакції додаткової угоди №1 до договору сторони погодили, що Оператор ГРМ надає послуги з розподілу природного газу ГРМ Споживачеві, зокрема, за січень 2016 р. в обсязі 210,805 тис.куб.м.

64. Судами встановлено, що матеріали справи містять акт наданих послуг з розподілу природного газу ГРМ №б/н від 31.01.2016 в обсязі 210,805 тис.куб.м, підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

65. Листом №047/1 від 02.02.2016, направленим ТОВ «Скела Терциум» на адресу ПАТ «Маріупольгаз» повідомлено, що ТОВ «Скела Терциум» гарантувало фактичне закриття обсягів природного газу для РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у січні 2016 р. та безперебійне постачання природного газу у тих обсягах, які будуть необхідні підприємству на будь-якому етапі співпраці.

66. Крім того, листом №039/1 від 11.02.2016 ТОВ «Скела Терциум» повідомило директора ЦДД, що обсяги природного газу, які були використані згідно приладів обліку підрозділами ДП «Донецька залізниця» в січні 2016 р. по договорах з ТОВ «Скела Терциум» складають 203,595 тис.куб.м.

67. Водночас, надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, суди встановили, що у матеріалах справи відсутні докази споживання ДП Донецька залізниця природного газу в обсязі 203,595 тис.куб.м, зокрема, договір на постачання природного газу, укладений ТОВ Скела Терциум з ДП Донецька залізниця та відповідний акт прийняття-передачі природного газу у січні 2016 р. до договору, у зв`язку з чим віднесення на ПАТ Маріупольгаз негативного небалансу в обсязі 7,210 тис.куб.м є неправомірним.

68. Враховуючи зазначене, суди дійшли правомірного висновку про те, що у позивача були відсутні підстави для віднесення на відповідача обсягу природного газу, відібраного Регіональною філією «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» у січні 2016 р.

69. Суд касаційної інстанції зауважує, що переоцінка встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені ст. 300 ГПК України.

70. Стосовно обсягу природного газу, який складається із об`ємів втрат, що виникли через невідповідність норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, суд зазначає наступне.

71. Так, судами встановлено, що у першій половині 2015 р. ПАТ «Маріупольгаз» як Оператор ГРМ при визначенні обсягів природного газу по споживачам, у яких відсутні газові лічильники застосовував Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №619 від 08.06.1996 в редакції постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

72. 06.05.2015 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №619 від 08.06.1996, та зменшено майже в два рази норми споживання природного газу населенням по відношенню до норм споживання, що були визначені постановою Кабінету Міністрів України №619 від 08.06.1996.

73. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2015 у справі №826/16447/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» від 29.04.2015 № 237.

74. Спожиті населенням обсяги природного газу за період грудень 2015 р.-січень 2016 р. віднесені відповідачем до неоформлених об`ємів втрат, які виникли у зв`язку з невідповідністю норм споживання природного газу для населення.

75. Постановою Кабінету Міністрів України №204 від 23.03.2016 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. № 409 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» постанову Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» визнано такою, що втратила чинність.

76. Одночасно у п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №203 від 23.03.2016 (у редакції від 23.03.2016) установлено, що перерахунок вартості природного газу, спожитого населенням у період застосування норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 №237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», здійснюється в порядку, затвердженому Міністерством енергетики та вугільної промисловості.

77. Проте, відповідний порядок Міністерством енергетики та вугільної промисловості затверджений не був.

78. 27.04.2016 постановою Кабінету Міністрів України №316 змінено п. 2 постанови №203 та викладено у такій редакції: «Установити, що застосування норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених пунктом 1 цієї постанови, здійснюється з 1 лютого 2016 року».

79. Таким чином, питання щодо механізму перерахунку об`ємів природного газу та покриття вартості спожитих населенням об`ємів природного газу, які не були оформлені в період дії постанови Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015, на законодавчому рівні залишилось неврегульованим, а отже суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для віднесення на відповідача обсягу природного газу, який складається із об`ємів втрат, що виникли через невідповідність норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

80. Крім того, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності позовних вимог у частині покладення на відповідача обсягу природного газу, який використаний внаслідок несанкціонованого відбору природного газу військовими формуваннями (полком Азов) та який є наслідком втрат під час транспортування газу внаслідок аварій на газопроводах та їх пошкоджень під час АТО, враховуючи наступне.

81. Так, судами встановлено, що Проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 є загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню у межах розгляду справи. ПАТ Маріупольгаз у грудні 2015 р., жовтні 2016 р., листопаді 2016 р., лютому 2017 р. здійснювало діяльність з розподілу природного газу на території проведення антитерористичної операції. При обстрілах вказаної території влучанням снарядів військової техніки були пошкоджені газопроводи, що призвело до втрат природного газу.

82. Крім того, з 2014 р. на об`єктах, що розташовані в с. Урзуф по вул. Набережній, 64-А, 60-Б, 70-А, 91, 92 розташовувалося воєнізоване формування полку Азов, яке здійснювало несанкціонований відбір природного газу.

83. Листом №08-2284 від 12.11.2015 ПАТ Маріупольгаз повідомило АТ НАК Нафтогаз України, що обсяг природного газу, який зазначено у звітності ПАТ Маріупольгаз як нерозподілений, виник у зв`язку з тим, що на території с. Урзуф Першотравневого району в приміщеннях, що належать ТОВ Рятувальник, розташовано полк Азов; на даний час договорів на постачання природного газу не укладено, прийняти заходи по відключенню даних будівель від газопостачання не уявляється можливим.

84. Листами №08-149 від 25.01.2016, №08-255 від 10.02.2016, №03-167 від 26.01.2017 на адреси керівника штаба територіальної оборони сектору М, голови Донецької обласної державної адміністрації, першого заступника Міністра внутрішніх справ України, заступника командувача Національної гвардії України по роботі з особовим складом ПАТ Маріупольгаз повідомлено, що станом на 01.01.2016 несанкціоноване споживання природного газу полком Азов склало близько 121 тис.куб.м на суму більш ніж 930000 грн; просило сприяти у вирішенні питання щодо укладання договору на постачання природного газу полком Азов та проведення оплати за використаний полком Азов природний газ або припинення газоспоживання; вказано, що ПАТ Маріупольгаз не має доступу до вказаних об`єктів, оскільки територія охороняється озброєними людьми.

85. Крім того, ПАТ Маріупольгаз листом №08-381 від 26.02.2016 на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, просило повідомити щодо подальших дій ПАТ Маріупольгаз та щодо вирішення питання по оплаті обсягів газу, спожитого озброєним формуванням, можливості врахування в тарифі на розподіл природного газу ПАТ Маріупольгаз (компенсацію коштів на їх оплату або іншим шляхом).

86. 02.09.2016 ПАТ Маріупольгаз направлено т.в.о. заступника командира частини з тилу Національної гвардії України Федосову О.Ю. повідомлення №190 про припинення газопостачання за об`єктами, що розташовані за адресами: с. Урзуф, вул. Набережна, 64-А, 60-Б, 70-А, 92. Листом ПАТ Маріупольгаз №08-1975 від 15.09.2016 т.в.о. заступника командира частини з тилу Національної гвардії України Федосова О.Ю. повідомлено, що по прибуттю на місце розташування вищевказаних об`єктів представники ПАТ Маріупольгаз не були допущені для виконання робіт по відключенню від газопостачання, про що складено відповідні акти.

87. Крім того, судами встановлено, що 29.06.2017 між ПАТ Маріупольгаз та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України укладено типовий договір розподілу природного газу №2140, який розповсюджує свою дію на правовідносини, що склались між сторонами з 01.05.2017.

88. Позивачем не наведено підстав, відповідно до яких, з урахуванням встановлених судами обставин справи, відповідні втрати обсягу природного газу, який використаний внаслідок несанкціонованого відбору природного газу військовими формуваннями (полком Азов) та який є наслідком втрат під час транспортування газу внаслідок аварій на газопроводах та їх пошкоджень під час АТО, мають бути покладені на відповідача.

89. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

90. Зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: - набуття або збереження майна, це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути з її володіння; - мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; - обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

91. Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

92. Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

93. Відповідно до ліцензії НКРЕКП серії АЕ № 295547 від 15.04.2015, що міститься в матеріалах справи, ПАТ «Маріупольгаз» здійснює діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ. Строк дії ліцензії з 22.03.2015 по 21.03.2020.

94. У п. 2 ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», станом на момент видачі ліцензії, встановлено, що газорозподільне підприємство не може провадити діяльність з видобування, постачання, зберігання і транспортування природного газу.

95. У відповідності до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок природного газу» також встановлено, що з 01.10.2015 до 01.01.2016 до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність із розподілу природного газу, застосовується такий режим: суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність із розподілу природного газу, забороняється провадити діяльність з видобутку, постачання, зберігання і транспортування природного газу.

96. Відповідно до роз`яснення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 11143/15.2/7-18 від 27.11.2018, Оператор ГРМ є оператором суміжної системи, тому з врахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, що пов`язана з умовною нормативною герметичністю газопроводів, тощо, Оператор ГРМ укладає договір на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та ВТВ природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

97. Оператор ГРМ у взаємовідносинах з Оператором ГТС розглядається як оператор суміжної системи, який закуповує природний газ для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та ВТВ природного газу в газорозподільній системі на підставі договору купівлі-продажу. Водночас в розумінні статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" Оператор ГРМ під час використання природного газу на ВТВ не є споживачем, а отже норми щодо здійснення несанкціонованого відбору природного газу споживачем не можуть застосовуватись до нього.

98. Отже, суди дійшли правомірного висновку про відсутність підстав вважати, що саме відповідачем, який здійснює діяльність з розподілу природного газу, набуто у власність та збережено природний газ в обсязі 28159,647 тис.куб.м.

99. Таким чином, надавши оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам, встановивши, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність умов, що є правовою підставою для застосування ст.ст. 1212, 1213, 1214 ЦК України, зокрема факту безпідставного набуття відповідачем спірного газу, наявності у відповідача такого газу в натурі станом на дату розгляду справи та відповідно отримання доходу від газу, що є власністю позивача, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути в натурі безпідставно набутий природний газ в обсязі 28159,647 тис.куб.м, стягнення вартості безпідставно набутого майна та доходів, які були отримані відповідачем або які він міг отримати від майна, що є власністю позивача.

100. Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових актів; відповідні доводи в цілому зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та переоцінки доказів у справі. Водночас Верховний Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

101. Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

102. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

103. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

104. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

105. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України).

106. Таким чином, перевіривши рішення та постанову судів попередніх інстанцій в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав її задоволення.

Розподіл судових витрат

107. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2019 у справі №905/2248/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Н.М. Губенко

Л.В. Стратієнко