ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020м. ДніпроСправа № 904/5900/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", м. Кривий Ріг

до Комунального підприємства житлово-комунального підприємства "НОВОПІЛЛЯ", Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Новопілля

про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, пені, 3% річних, інфляційних втрат

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Комунального підприємства житлово-комунального підприємства "НОВОПІЛЛЯ" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позову.

31.01.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір №216 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Позивачем на підставі умов вищезазначеного Договору за період з 01.05.2019 по 31.10.2019 було виписано відповідачу рахунки за послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення на загальну суму 506 927,13грн.

Відповідачем частково здійснено оплату за надані позивачем послуги у розмірі 4704,02грн.

Крім того, на підтвердження існуючої заборгованості, позивачем надано акт звірки від 15.11.2019 (який підписано та скріплено печаткою відповідача без будь-яких зауважень), відповідно до якого, станом на 13.11.2019 вбачається, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 502223,11грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 216 від 31.01.2018 за період з 01.05.2019 по 31.10.2019 становить 502 223,11грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов Договору позивачем було нараховано пеню у розмірі 42 144,22 грн., 3% річних у розмірі 3803,38 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2927,06грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.01.2020.

14.01.2020 повноважний представник позивача в судове засідання не з`явився, але 14.01.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, тому що представник Позивача не зможе взяти участь у судовому засідання, у зв`язку з несправністю транспортного засобу, виділеного для відрядження до м.Дніпро.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 18.02.2020.

18.02.2020 в підготовчому судовому засіданні повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважний представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті на 05.03.2020.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.03.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 26.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 948 (а.с. 53).

Відповідачу в ухвалі від 16.12.2019 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подачі відзиву з урахуванням поштового обігу до 15.01.2020 включно (10.01.2020 плюс поштовий пробіг = 15.01.2020).

Станом на 15.01.2020 та 18.02.2020 відповідачем відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.03.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі виробник, позивач) та Комунальним підприємством житлово-комунального підприємства "НОВОПІЛЛЯ" (далі споживач, відповідач) було укладено договір №216 про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі договір), відповідно до умов п. 1.1 якого виробник зобов`язується у 2018 році надати споживачу послуги з центрального водопостачання та водовідведення до межі балансової належності мереж.

Крім того, згідно з п.1.2. Договору споживач зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами.

Пунктом 4.1. Договору сторони обумовили, що тарифи на послуги водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені: відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, №1343 від 02.11.2017 року "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП "Кривбасводоканал" тарифи становлять 17.12.2017 року: на централізоване водопостачання - 4,28 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ); на централізоване водовідведення 4,74 куб. м. (без ПДВ).

У випадку зміни тарифів на послуги водопостачання та водовідведення виробник (через засоби масової інформації, або розміщення публікації на офіційному веб-сайті) повідомляє про це споживача, відповідно до чинного законодавства України, без додаткового узгодження розмірів і строків їх введення. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору сторони узгодили, що розрахунковий період для визначення обсягу послуг водопостачання та водовідведення становить один місяць. При розрахунках за послуги поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважати прирівняними. Споживач здійснює повну оплату вартості послуг за розрахунковий період, згідно рахунків та активів наданих послуг протягом трьох календарних днів з моменту виставлення рахунку.

Споживач зобов`язаний своєчасно в повному обсязі у відповідності до умов договору вносити плату за рахунками, які виставлені виробником (п.6.2. Договору).

Крім того, п.7.3. Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату виставлених виробником рахунків у термін, визначений п.5.1, 5.2. цього Договору, Споживач зобов`язаний сплатити виробникові пеню в розмірі 0.1 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до моменту фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості. У відповідності до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови цього Договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (п. 10.1 Договору).

Доказів припинення договору або зміни його умов матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) обов`язковим до виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення, яка виникла на підставі договору, тобто зобов`язальні правовідносини сторін у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-VI від 24.06.2004).

У статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з положеннями ст. 13 цього Закону централізоване постачання холодної води та водовідведення за критерієм функціонального призначення житлово-комунальних послуг відноситься до категорії комунальних послуг.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у даній сфері.

Згідно із частиною 1 статті 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 цього Кодексу передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Як визначено частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, зазначеними нормами закону споживачів зобов`язано оплачувати надані ним житлово-комунальні послуги.

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

За приписами частин 1,2 статті 32 "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

На виконання умов договору позивач у період з 01.05.2019 по 31.10.2019 надав відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення на суму 506 927,13 грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи копії виставлених для оплати рахунків (а.с. 31-36).

Вищевказані рахунки за спірний період були отримані уповноваженим представником відповідача нарочно, що підтверджується особистим підписом останнього та відтиском печатки Комунального підприємства житлово-комунального підприємства "НОВОПІЛЛЯ" у реєстрах-попередженнях позивача, витяги з яких містяться у матеріалах справи (а.с. 37).

04.01.2019, 27.02.2019, 28.03.2012, 03.08.2019 та 15.11.2019 між сторонами було підписано та скріплено печаткою підприємств Акти звірки взаєморозрахунків, відповідно до яких відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 502 223,11грн. (а.с. 38-42).

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу №12222 від 14.11.2019 про сплату заборгованості за послуги водопостачання (а.с. 44).

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач згідно з умовами укладеного між ним та позивачем договору повинен був розрахуватися за отримані послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення протягом трьох календарних днів з моменту виставлення рахунку.

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості спожитих послуг із водопостачання та водовідведення є таким, що настав.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач за спожиті послуги водопостачання та водовідведення розрахувався лише частково в сумі 4704,02грн.(а.с. 43), внаслідок чого сума його заборгованості перед позивачем становить 502 223,11 грн.

Господарський суд дійшов висновку, що конклюдентними діями відповідач визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій, які свідчать про визнання боргу можуть відноситись дії з часткової оплати спірної заборгованості.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень статті 599 цього Кодексу зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення суду не надано.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 502 223,11 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Крім того, п.7.3. Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату виставлених виробником рахунків у термін, визначений п.5.1, 5.2. цього Договору, споживач зобов`язаний сплатити виробникові пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до моменту фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивачем нараховано пеню в розмірі 42 144,22 грн.

Розрахунок пені судом перевірений та визнаний таким, що зроблений правильно, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 42 144,22 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати складають 2927,06 грн. та 3% річних -3803,38 грн.

Розрахунок інфляційних втрат, господарським судом перевірено та визнано таким, що арифметично зроблений не вірно. Відповідно до здійсненого господарським судом перерахунку інфляційні втрати становлять 1271,30 грн.

Що стосується розрахунку 3 % річних він також перевірений судом і визнаний таким, що здійснений правильно, тому позовні вимоги про стягнення 3 % річних підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 3803,38 грн.

Враховуючи вищевикладене вимога позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 1271,30 грн.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241, п.17.5 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ" до Комунального підприємства житлово-комунального підприємства "НОВОПІЛЛЯ" про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, пені, 3% річних, інфляційних втрат - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства житлово-комунального підприємства "НОВОПІЛЛЯ" (53003, Дніпропетровська обл., Криворізький район, с.Новопілля, вул. Садова, буд. 46, ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а; ідентифікаційний код 03341316) основний борг у розмірі 502 223,11 грн. (п`ятсот дві тисячі двісті двадцять три грн. 11 коп.), пеню у розмірі 42 144,22 грн. (сорок дві тисячі сто сорок чотири грн. 22 коп.), інфляційні втрати у розмірі 1271,30грн. (одна тисяча сімдесят одна грн. 30 коп.), 3% річних у розмірі 3803,38 грн. (три тисячі вісімсот три грн. 38 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8241,63 грн. (вісім тисяч двісті сорок одна грн. 63 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а; ідентифікаційний код 03341316).

Боржник: Комунальне підприємство житлово-комунального підприємства "НОВОПІЛЛЯ" (53003, Дніпропетровська обл., Криворізький район, с.Новопілля, вул. Садова, буд. 46, ).

Повний текст рішення складено - 10.03.2020.

Суддя Н.Е. Петренко