ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1104/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Єланецького професійного аграрного ліцею

до Приватного підприємства «СВЛ»

про стягнення 376 288 грн,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників сторін:

від позивача Кружкової Н.В., Данилюк Н.В.,

від відповідача не з`явився,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

12.12.2019 Єланецький професійний аграрний ліцей звернувся з позовом до Приватного підприємства «СВЛ» про стягнення 376 288 грн, які ґрунтуються на невиконанні умов договору поставки № 2106-1 від 21.06.2018.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- 21.06.2018 між сторонами був укладений договір поставки № 2106-1, за умовами якого він зобов`язаний був поставити, а Відповідач сплатити вартість поставленого товару,

- на виконання умов договору він поставив товар за видатковими накладними № 106 від 25.06.2018 на суму 481 063 грн, № 107 від 26.06.20118 на суму 298 859 грн та № 109 від 02.07.2018 на суму 251 288 грн,

- у свою чергу Відповідач розрахувався частково у сумі 654 922 грн, у зв`язку з чим заборгував 376 288 грн.

Дії та аргументи Відповідача

Відповідачем позовні вимоги не визнаються з посиланням на наступні обставини:

- умови договору не ставлять в залежність обов`язок з оплати придбаної продукції в залежність від факту переходу права власності на товар,

- здійснення оплати пов`язане із наданням оригіналів товарної та податкової накладних,

- у даному випадку Позивачем не доведено виконання умов пункту 4.1. договору,

- додані до позову докази не засвідчені належним чином,

- Позивачем не надано належних доказів первинного-бухгалтерського обліку, які б свідчили про поставку товару.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 21.12.2019 відкрите провадження у справі за правилами загального провадження. Цією ж ухвалою сторонам установлені строки для подачі процесуальних заяв.

Підготовче провадження проведене у підготовчому засіданні 28.01.2020, а торгляд справи по суті 18.02.2020. При цьому розгляд справи проведений без участі представника відповідача за його клопотанням.

Установлені судом обставини

21.06.2018 між Єланецьким професійним аграрним ліцеєм, виступаючим у якості Постачальника, та Приватним підприємством «СВЛ», як Покупцем, був укладений договір поставки № 1.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти сільськогосподарську продукцію …, а саме ячмінь …» (пункт 1.1.),

- «Ціна товару за цим договором становить … з ПДВ 5 050 грн за 1 тону» (пункт 3.1.),

- «Постачальник зобов`язується протягом 10 банківських днів з дня здійснення поставки товару … надати Покупцю оригінали товарної та податкової накладних на загальну суму товару за цим договором» (пункт 4.1.),

- «Право власності на товар у Покупця … виникає з моменту передачі товару Постачальником» (пункт 4.3.),

- «Покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі накладної Постачальника» (пункт 5.1.),

- «Покупець оплачує товару в національній валюті … на наступних умовах: форма розрахунку безготівковий розрахунок, оплата протягом двох банківських днів за фактом відвантаження та реєстрації податкових накладних» (пункт 5.2.).

Відповідно до оригіналів накладних № 106 від 25.06.2018 на суму 481 063 грн, № 107 від 26.06.2018 на суму 298 859 грн та № 109 від 23.07.2018 на суму 251 288 грн Позивачем передано Відповідачу 204,2 тон ячменю на загальну суму 1 031 210 грн.

Безпосередньо передача товару здійснена на підставі довіреності № 24 від 21.06.2018, а також вона не заперечується Відповідачем.

Як слідує з податкових накладних № 6 від 25.06.2018, № 7 від 26.06.2018 та № 8 від 23.07.2018 вказані господарські операції за видатковими накладними на суму 481 063 грн, 298 859 грн та 251 288 грн зареєстровані у встановленому законом порядку.

За обліковими даними Позивача Відповідачем вартість товару сплачена частково у сумі 654 922 грн, у зв`язку з чим борг склав 376 288 грн.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Так, відповідно до частини 1 статті 692 того ж Кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Поряд з цим, відповідно до частини 2 цієї статті покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, за укладеним договором поставки Відповідач зобов`язаний сплатити вартість поставленого йому товару протягом двох банківських днів з моменту відвантаження, тобто передачі товару.

При цьому умова пункту 5.2. договору щодо обумовленої сторонами передумови оплати товару після реєстрації податкових накладних не сприймається судом як момент виникнення зобов`язання з оплати, оскільки відповідно до вказаних правових положень, якими урегульовані правовідносини поставки, обов`язок з оплати виник у Відповідача з моменту самої поставки товару.

Більш того, суд зазначає, що податковою накладною у відповідності до пункту 2 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341), є електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У свою чергу, у відповідності до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платника податку складати в електронній формі податкову накладну на дату виникнення у нього податкових зобов`язань з ПДВ з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України терміни.

Таким чином, обов`язок складання та реєстрації податкової накладної покладений безпосередньо на продавця товару, тобто Позивача у даній справі, а тому ризик не вчинення таких дій є підставою для завдання збитків іншій договірній стороні, але не підставою для встановлення та виникнення строку оплати за поставлений товар.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Отже, суд приходить до висновку, що Відповідач не виконав власного зобов`язання щодо повної оплати вартості поставленого йому товару, у зв`язку з чим заборгував 376 288 грн.

Щодо заперечень Відповідача

Судом не прийняті до уваги наведені заперечення Відповідача, оскільки вони суперечать зробленим судом висновкам та обставинам справи.

Зокрема, твердження Відповідача про те, що умови договору не ставлять в залежність обов`язок з оплати придбаної продукції в залежність від факту переходу права власності на товар, здійснення оплати пов`язане із наданням оригіналів товарної та податкової накладних та не доведеність виконання умов пункту 4.1. договору не відповідають дійсності, оскільки обов`язок з оплати виник у нього з моменту передачі товару та підписання товарних накладних, якими засвідчено факту самої його передачі.

Відносно заперечень Відповідача щодо не засвідчення копій документів, які є доказами у справі, суд зазначає, що наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55 затверджено Національний стандарт України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003. Зокрема, пунктом 5.27 встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

У даному випадку письмовими доказами у справ є договір поставки, накладні та довіреність, які мають засвідчення з відображенням: «згідно з оригіналом», та підпис та прізвище та ініціали особи, яка їх засвідчила, а саме безпосередньо Кружкової Н.В., яка є директором ліцею.

Суд констатує, що засвідчення не має вказівки на відповідну дату вчинення дії, але на думку суду, така відсутність не вказує на втрату документом його статусу доказу, а тому ця обставина не впливає на суть даного рішення.

Поряд з цим, суд зазначає, що Позивачем до матеріалів справи залучені оригінали видаткових накладних, а тому вони є належними доказами, які підтверджують поставку товару.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати Відповідачем 376 288 грн основної заборгованості у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, не спростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 1211 від 28.11.2019 у сумі 5 644,32 грн, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «СВЛ» (73485, м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Кримська, буд. 59-А; ідентифікаційний код 39032621) на користь Єланецького професійного аграрного ліцею (55501, Миколаївська область, смт. Єланець, вул. Аграрна, буд. 1; ідентифікаційний код 02546022) 376 288 грн основної заборгованості та 5 644,32 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10.03.2020

Суддя М.К. Закурін