УХВАЛА

м. Київ

03.03.2020Справа № 910/15014/19

Господарський суд міста Києва у складі Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик" (03127, м. Київ, Голосіївський проспект, буд. 108, корпус 2, кв. 41), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про забезпечення позову

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк кредит Дніпро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик", ОСОБА_1 про стягнення 125 804,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.11.2018 між Акціонерним товариством "Банк кредит Дніпро" (надалі - позивач/банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик" (надалі - відповідач-1) підписано заяву про приєднання до Універсального договору банківського обслуговування. В подальшому між позивачем та відповідачем-1 20.11.2018 підписано заяву про встановлення ліміту овердрафту № 1103027-ОП, відповідно до умов якого відповіда-1 зобов`язався протягом строку дії договору забезпечити постійні та регулярні надходження грошових коштів на Поточний рахунок. Також позивач зазначає, що між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 301118-П від 30.11.2018, відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 1103027-ОП від 30.11.2018. За доводами позивача, відповідач-1 не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 1 277 740,61 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2019 зобов`язано Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

14.11.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві на запит про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі №910/15014/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 11.12.2019.

У судовому засіданні 11.12.2019 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 15.01.2020 у зв`язку з неявкою відповідачів.

У судовому засіданні 15.01.2020 суд на місці ухвалив задовольнити усне клопотання відповідача-1 та відкласти підготовче засідання на 29.01.2020, продовживши строк підготовчого провадження на 30 днів.

У судовому засіданні 29.01.2020 суд на місці ухвалив керуючись ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод конвенція, з урахування спільного бажання сторін щодо врегулювання спору, відкласти підготовче засідання на 26.02.2020.

У судовому засіданні 26.02.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 04.03.2020.

28.02.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшли заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Добро Логістик" та ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що відповідачами не вчиняються будь-які дії направлені на погашення заборгованості за кредитним договором № 1103027-ОП від 30.11.2018, а тому у позивача є побоювання, що майно, грошові кошти, які є у власності відповідачів на момент винесення рішення може бути відчужене.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову стосовно ОСОБА_1 (вих. №17-1326 від 28.02.2020), суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про безпідставність останньої, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, як і пов`язаності предмета спору із заявленими вимогами про забезпечення позову, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, заявником не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем-2 дій з метою унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

При цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на заявника.

Судом також враховано, що до ухвалення 26.02.2020 рішення щодо закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, суд за клопотанням сторін відкладав розгляд справи для можливості мирного врегулювання спору, про що не заперечувалось позивачем.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили 03.03.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин