ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. Справа№ 925/1548/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: прокуратури - не з`явився

позивача - не з`явився

відповідача-1 - не з`явився

відповідача-2 - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2020 р.

у справі № 925/1548/19 (суддя - Васянович А.В.)

за позовом Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради

до 1. Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Резорт"

про визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Резорт" про:

- визнання незаконним та скасування запису державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича № 19827701 від 05.04.2017 р. про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Перлина Резорт" права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю площею 10,2 кв. м, за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 32/3;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Резорт" демонтувати вказану нежитлову будівлю та привести земельну ділянку, розташовану під нею, у попередній придатний для використання стан.

Також, одночасно з позовною заявою прокурором подано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Перлина Резорт" вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі площею 10,2 кв. м, розташованої за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 32/3.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.01.2020 р. відкрито провадження у справі № 925/1548/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, а також відмовлено Першому заступнику керівника Черкаської місцевої прокуратури у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури 17.01.2020 р. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову та задовольнити таку заяву у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки права Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Резорт" щодо можливості відчуження вказаного майна третім особам на даний час не обмежені.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 р. апеляційну скаргу Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури у справі № 925/1548/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури та призначено справу № 925/1548/19 до розгляду на 03.03.2020 р.

У судове засідання 03.03.2020 р. представники сторін та прокуратури не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

02.03.2020 р. через канцелярію суду від Черкаської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

25.02.2020 р. від Прокуратури м. Києва надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для підготовки прокурора до іспиту на знання та вміння застосовувати закон для прокурорів регіональних прокуратур у період з 02.03.2020 р. по 06.03.2020 р.

Розглянувши в судовому засіданні вказане клопотання, колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Однак, саме лише посилання прокуратури на неможливість бути присутніми у судовому засіданні не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки учасники судового процесу не обмежуються законом у праві направити в судове засідання будь-якого іншого представника прокуратури.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що прокуратура та інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується зворотними повідомленнями по вручення поштових відправлень, доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано, а також те, що апеляційна інстанція обмежена 30-ти денним строком розгляду апеляційної скарги, подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, колегія суддів відхиляє як необгрунтоване клопотання прокуратури про відкладення розгляду справи та розглядає скаргу на підставі наявних в справі документів, яких достатньо для її вирішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, прокурор зазначав, що відповідач-2 свідомо вчиняв дії, направлені на реєстрацію за ним права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю площею 10,2 кв. м, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 32/3, без наявних правовстановлюючих документів, тим самим порушив права та інтереси Черкаської міської ради в частині розпорядження землями комунальної форми власності за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Так, прокуратурою не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.

Також заявником не надано доказів стосовно адекватності та співмірності вказаного заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже посилання скаржника на те, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача є тільки його припущеннями, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Вбачається, що предметом спору у даній справі є визнання незаконним та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та зобов`язання другого відповідача демонтувати нежитлову будівлю площею 10,2 кв. м, розташовану за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська , 32/3, та привести під нею земельну ділянку у попередній придатний для використання стан.

Однак в заяві про забезпечення позову прокурором не наведено належного обґрунтування того, що в разі невжиття судом таких заходів є загроза утруднення виконання або загроза невиконання рішення господарського суду.

Так, прокурор не вказав яким чином невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони другому відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, може унеможливити (утруднити) виконання рішення суду про зобов`язання другого відповідача демонтувати будівлю.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Посилання скаржника на те, що відповідачем-2 здійснюються підготовчі дії до реалізації будівлі з метою припинення речового права на неї, колегія також вважає необґрунтованими, оскільки прокуратурою не надано належних доказів на підтвердження викладеного.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони для Товариства з обмеженою відповідальністю «Перлина Резорт» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження об`єкту нерухомого майна - нежилої будівлі площею 10,2 кв. м, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 32/3, та скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.01.2020 р. у справі № 925/1548/19.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2020 р. у справі № 925/1548/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на прокуратуру.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 11.03.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

В.В. Андрієнко