ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" березня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/96/20

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

розглянувши заяву Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави, м. Хуст про забезпечення позову у даній справі

за позовом Хустської місцевої прокуратури в інтересах держави, м. Хуст

до Головного управління Держгеокадастру у Закарпастькій області, м. Ужгород (відповідач-1)

та до фермерського господарства «Під полами», с. Сойми, Міжгірський район (відповідач-2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 с. Сойми, Міжгірський район

про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області № 1791-сг від 10.05.17 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки без зміни цільового призначення», яким ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,6 га (кадастровий номер - :01:001:0052), що знаходиться за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області

та

про витребування у фермерського господарства «Під полами» на користь держави земельної ділянки площею 0,6 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :01:001:0052, вартістю 978180,00 грн., що знаходиться за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (далі - спірна земельна ділянка),

ВСТАНОВИВ:

Хустська місцева прокуратура звернулась до суду в інтересах держави із зазначеними вимогами до відповідачів. Ухвалою суду від 10.03.2020р. відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

Разом з позовною заявою прокурором подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить накласти арешт на спірну земельну ділянку площею 0,60 га кадастровим номером - :01:001:0052, яка розташована за межами населеного пункту на території Соймівської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області та на праві приватної власності належить фермерському господарству «Під полами» - відповідачу-2 у справі, та заборонити останньому розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою, у тому числі, і шляхом відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, прокурор вважає, що є підстави допускати відчуження спірної ділянки на користь інших осіб або вчинення дії щодо її поділу, що утруднить виконання рішення у даній справі

Дослідивши наведені у заяві доводи та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання забезпечення позову, підстав його застосування та заходів врегульовано приписами Господарського процесуального кодексу України (ГПК України). Так, за змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або порушення прав або інтересів заявника не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Із заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить одному з відповідачів, не вбачається, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся. Не доведено також намірів відповідача відчужити майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом ст.ст. 73, 74, 77, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується його заява про застосування заходів забезпечення позову.

За таких обставин та приймаючи до уваги, що заявником не доведено імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у даній справі в разі невжиття заходів забезпечення позову, а також намірів відповідачів відчужити майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду, суд вважає відсутніми підстави для застосування заходів забезпечення позову, тому у задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 79, 80, 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Хустської місцевої прокуратури про забезпечення позову у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя Ушак І.Г.