ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 лютого 2020 року Справа № 903/851/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Довгополюка Романа Вікторовича, с. Рованці, Луцького району

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Якимчука Володимира Валерійовича, с. Рованці, Луцького району

про зобов`язання відповідача звільнити та повернути приміщення

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Позивач Фізична особа-підприємець Довгополюк Роман Вікторович звернувся з позовом до Фізичної особи-підприємця Якимчука Володимира Валерійовича та просить зобов`язати відповідача звільнити і повернути позивачу належне йому на праві приватної власності приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також літній майданчик та парковку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладення договору оренди від 30.09.2016.

Ухвалою суду від 05.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.11.2019.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкладено підготовче засідання на 26.12.2019.

Ухвалою суду від 26.12.2019 зарито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 28.01.2020.

Ухвалою суду від 28.01.2020 відкладено розгляд справи по суті на 24.02.2020 у зв`язку із здійсненням офіційного оприлюднення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик у судове засідання відповідача Фізичної особи-підприємця Якимчука Володимир Валерійовича.

30.01.2020 на веб - сайті Господарського суду Волинської області розміщено оголошення про виклик в судове засідання Фізичної особи-підприємця Якимчука Володимир Валерійовича.

Представник позивача, в призначене судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав заяву за вх.№01-57/1316/250 від 24.02.2020 в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув. Ухвала суду від 28.01.2020 про відкладення засідання по суті, яка була направлена рекомендованим листом на адресу ( АДРЕСА_2 область, Луцький АДРЕСА_3 , с. Рованці АДРЕСА_4 ) повторно повернута до відділу документального забезпечення та контролю суду з відміткою поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язок»

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Якимчука Володимира Валерійовича ( АДРЕСА_5 ), отже суд направив ухвалу від 28.01.2020 за місцем державної реєстрації останнього.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

30.09.2016 між Фізичною особою підприємцем Довгополюком Романом Вікторовичем (орендодавцем) та Фізичною особою підприємцем Якимчуком Володимиром Валерійовичем (орендарем) укладено договір оренди відповідно до п.п 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення /літер А-3/ площа згідно технічного паспорту, який є додатком до договору, що знаходиться за адресою: с. Рованці, вул. Тополева, 40, а також літній майданчик та парковка.

Відповідно до п.п 1.3 договору визначено, що об`єкт оренди належить орендодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №21 від 25.03.2010 виданого 16.12.2010 та зареєстровано Комунальним підприємством волинське обласне бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно електронний реєстр 8855510 номер запису 160 в книзі з 30.12.2010.

Згідно п.п. 2.1 договору передбачено, що сторони домовились, що об`єкт оренди передається в користування орендаря з моменту підписання даного договору та акту прийому передачі.

Пунктами 3.1, 3.2 договору визначено, що орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю плату за користування об`єктом оренди, яка називається орендною платою в сумі 32000,00 грн. за один місяць протягом 2 років 11 місяців. За 2 наступних роки оренда плата встановлюється станом на 01.08.2019 на рівні середньоринкового розміру для аналогічних приміщень. Орендна плата сплачується в гривнях. Орендна плата за цим договором сплачується орендарем щомісячно з дня підписання акту приймання-передачі до 16 поточного місяця без надання йому рахунків орендодавцем шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок орендодавця або готівкою.

Відповідно до п.п 10.1 договору сторони визначили, що даний договір набирає чинності з дня його підписання та діє протягом чотирьох років і одинадцяти місяців.

Згідно акту приймання передачі об`єкта нерухомості від 30.09.2016 орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт, що орендується, а саме:

-житловий будинок, А-3, загальна площа 503,5, кв.м., житлова площа 130,6 кв.м., процент зношеності 0;

-гараж на 2 бокси, а6;

-сауна з тренажерним залом, а7;

-нежитлове приміщення;

- навіс, В-1;

-огорожа, 1-6;

Даний договір оренди та акт прийому передачі підписаний сторонами та скріплений печатками фізичних осіб підприємців.

16.09.2019 позивач звернувся до відповідача з листом в якому просить:

- посвідчити нотаріально договір оренди від 30.06.2019 в силу приписів ст. 793 Цивільного кодексу України;

- внести зміни до договору оренди. (а.с. 21-25)

Однак, даний лист відповідачем залишений без належного реагування.

Враховуючи вище зазначене, позивач звернувся до Господарського суду Волинської області за захистом свого порушеного права шляхом повернення приміщення, що знаходиться за адресою: с. Рованці АДРЕСА_1 40, а також літній майданчик та парковку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається в письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Таким чином, з огляду на відсутність нотаріального посвідчення договору оренди від 30.09.2016, він є нікчемним в силу Закону.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Крім того, позивач звертався з письмовими вимогами до відповідача про посвідчення нотаріально договір оренди приміщення від 30.09.2016, однак Фізична особа-підприємець Якимчук Володимир Валерійович залишив останні без належного реагування.

Оскільки договір оренди від 30.09.2016, що укладений між Фізичною особою підприємцем Довгополюком Романом Вікторовичем (орендодавцем) та Фізичною особою підприємцем Якимчуком Володимиром Валерійовичем (орендарем) є нікчемним, передане орендоване майно знаходиться у відповідача ФОП Якимчук В.В. не законно.

Згідно з ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору/

У разі нікчемності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала відповідно до присів Цивільного кодексу України.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимога до ФОП Якимчук В.В. про звільнення та повернення позивачу належного йому на праві приватної власності приміщення, що знаходиться за адресою: с. Рованці АДРЕСА_1 , а також літній майданчик та парковку є правомірною та підлягає до задоволення.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 12000 грн. на послуги адвокат , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, за заявою відповідача може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір про надання правової допомоги від 30.08.2019, акт приймання-передачі послуг за договором про надання правої допомоги від 24.10.2019, ордер серія ВЛ №069323 від 24.10.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Адвоката Смоленського Д.П., акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги, прибутковий касовий ордер про оплату послуг з надання правової допомоги на суму 12 000 грн.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позивачем доведено фактичне здійснення ним витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 12 000 грн., а тому дійшов висновку про задоволення заяви позивача щодо покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №903/851/19 у розмірі 12000 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Якимчука Володимира Валерійовича ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) звільнити та повернути Фізичній особі-підприємцю Довгополюку Роману Вікторовичу ( АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_2 ) належне йому на праві приватної власності приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також літній майданчик та парковку.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Якимчука Володимира Валерійовича ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) - на користь Фізичної особи-підприємця Довгополюка Романа Вікторовича ( АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1921,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 12000 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно -західного апеляційного господарського суду.

Повний текст

рішення складено 04.03.2020р.

Суддя В. М. Дем`як