ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"28" лютого 2020 р. Cправа № 902/546/19
Господарський суд Вінницької області у складі:
головуючий суддя Міліціанов Р.В.
при секретарі Незамай Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
про стягнення 197 544 грн 09 коп. заборгованості за Договором оренди земельної ділянки від 15.12.2014 року
09.07.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява б/н від 01.07.2019 року Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області до Споживчого товариства "Продторг-К" про стягнення 197 544 грн 09 коп. заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 15.12.2014 року.
В якості підстави заявлених вимог позивач посилається на порушення Споживчим товариства "Продторг-К" прав позивача шляхом невиконання зобов`язань в частині здійснення орендної плати за користування земельною ділянкою.
Ухвалою суду від 15.07.2019 року позов залишено без руху відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
29.07.2019 року до суду надійшов супровідний лист позивача б/н від 29.07.2019 року щодо усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі № 902/546/19 у порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 03.09.2019 року.
13.02.2020 року судом винесено рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з Споживчого товариства "Продторг-К" на користь Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області 81 862,85 грн. - безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою по вул. Центральна, 98 (Жовтнева 92) у с. Козятин, Козятинський район, Вінницька область за період з 06.07.2016 по 01.07.2019 рр.; 11 135,93 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 06.07.2016 по 01.07.2019 рр.; 31 673,08 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період з 06.07.2016 по 01.07.2019 рр.; відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення - 72 873,04 грн.
Представником відповідача у судових дебатах повідомлено про намір надати докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Тому, судом встановлено термін надання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, заперечень щодо їх розміру до 18.02.2020 року включно, призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 19.02.2020 року о 10:00 год., про що повідомлено представників сторін під розписку.
Ухвалою суду від 19.02.2020 року призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №902/546/19 на 28.02.2020 року о 9.30.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підставі ч. 7 ст. 116 ГПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
24.02.2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат із наданням доказів надання професійної правничої допомоги, яке направлено до суду 18.02.2020 року, що вбачається з відмітки відділення поштового зв`язку.
Отже, з урахуванням положень ч. 7 ст. 116 ГПК України, відповідачем своєчасно надано докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Позивачем надано до суду заперечення проти стягнення таких витрат, оскільки представник позивача вважає недоведеним факт їх понесення, так як відповідачем не надано акту виконаних робіт та доказів перерахування коштів адвокату.
Тому, позивач просить відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат.
Представники сторін у засідання 28.02.2020 року до суду не з`явилися, повідомлені про час та місце його проведення секретарем судового засідання завчасно телефонограммами.
Керуючись ст. ст. 202, 216 ГПК України, враховуючи граничні строки винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, суд вирішив розглянути Дане процесуальне питання за відсутності представників сторін.
Судом встановлено, що на виконання Ухвали суду від 15.07.2019 року про залишення позову без руху позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 963,17 грн.
Так, зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу майнового характеру.
Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, виходячи з викладеного вище, позивач при зверненні з даною заявою до суду, повинен був сплачувати судовий збір в розмірі 2 918 грн. 16 коп.
Отже, позивачем надмірно сплачено 45,01 грн.
Тому, на підставі заяви позивача сума надмірно сплаченого судового збору може бути повернута Козятинській сільській раді Козятинського району Вінницької області (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позов задоволено частково на суму 125 331,85 грн, що складає 63,45% від позовних вимог, то відшкодуванню на користь позивача підлягає 1 851,57 грн. судових витрат зі сплати судового збору; витрати у розмірі 1 066,59 грн - слід залишити за позивачем.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи 23.08.2019 року між Споживчим товариством "Продторг-К" (Клієнт) та адвокатом Арустамян Анаїт Едвардівною (ордер серії ВН № 093813 від 23.09.2019 року, свідоцтво № 351 від 19.12.2004 року) укладено Договір про надання правничої допомоги та визначено суму гонорару у розмірі 10 000,00 грн.
Сторонами погоджено предмет договору: надання правничої допомоги у Господарському суді Вінницької області у справі №902/546/19.
Виплату гонорару в розмірі 10 000,00 грн. погоджено незалежно від результату розгляду спору з Козятинською сільською радою Козятинського району Вінницької області.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
Суд враховує, що адвокат Арустамян А.Е. ознайомлювалась з матеріалами справи, збирала та надавала суду докази (02.10.2019, 20.10.2019 рр.), підготувала та надала відзив (28.08.2019 року), з додаванням документів, здійснювала підготовку та приймала безпосередню участь у трьох судових засіданнях, готувала письмові пояснення.
Отже, в рамках даної справи адвокат надавала правову допомогу відповідачу.
За фактом наданої допомоги адвокатом складено звіт, у якому відображено зміст та обсяг правової допомоги, витрачений час на її надання.
Визначені сторонами послуги пов`язані з предметом судового розгляду, включають визначення правової позиції по справі, складення процесуальних документів, участь у судових засіданнях.
Суд критично оцінює доводи позивача стосовно неможливості відшкодування витрат на правничу допомогу за відсутності акту виконаних робіт та платіжних документів про їх оплату Клієнтом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст.. 30 Закону).
Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт.
Тому, суд вважає достатніми доказами надання правничої допомоги надані договір та звіт про виконану роботу.
Верховний Суд прийшов до висновку, що «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено» (Правова позиція Обднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року).
Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.
Отже, суд вважає доведеними та обґрунтованими обставини надання правової допомоги, розмір гонорару в сумі 10 000,00 грн. є спів мірним з ціною позову, змістом та обсягом правничої допомоги, тривалістю витраченого адвокатом часу.
Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, клопотання позивача не містить вимоги про зменшення розміру витрат, на професійну правничу допомогу адвоката, а також доказів, котрі могли б підтвердити не співмірність таких витрат.
З огляду на викладене, беручи до уваги доведення адвокатом обставин надання професійної правничої допомоги, погодження суми гонорару, оскільки сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи, враховуючи що позивачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не доведено можливість їх зменшення, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача пропорційно розміру задоволених вимог.
Аналогічного висновку щодо покладення на сторону витрат на професійну правничу допомогу дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у додатковій постанові від 29.03.2018 р. у постанові № 907/357/16.
Оскільки, судом відмовлено у задоволенні позову в частині вимог на суму 72 873,04 грн, що становить 36,55% від ціни позову, то з позивача слід стягнути 3 655,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу; витрати в сумі 6 345,00 грн слід залишити за відповідачем.
Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Оскільки, на користь відповідача присуджено більшу частину судових витрат, то суд вважає за доцільне зобов`язати позивача сплатити різницю іншій стороні, яка становить 1803,43 грн (3 655,00 - 1 851,57).
При цьому, сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат в сумі 1 851,57 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Споживчого товариства "Продторг-К" від 18.02.2020 року про розподіл судових витрат задовольнити частково.
3. Роз`яснити, що сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній судові витрати в сумі 1 851,57 грн.
4. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 066,59 грн - залишити за позивачем.
5. Судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 345,00 грн залишити за відповідачем.
6. Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.
7. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.
Повне додаткове судове рішення складено 10 березня 2020 р.
Суддя Міліціанов Р.В.
1 - до справи