ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2020 р. Справа№ 910/7679/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 30.01.2020

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 (повний текст рішення підписано 21.10.2019)

у справі № 910/7679/19 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ»

до Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ»

про зобов`язання вчинити дії.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

У червні 2019 року Приватне акціонерне товариство «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» (далі - позивач, ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (далі - відповідач, АТ «УКРТРАНСГАЗ» про зобов`язання вчинити дії, а саме, зобов`язати Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ»:

- здійснити остаточну алокацію місячних подач та відборів ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні місяці 2018 року, а саме - надходження природного газу до Газотранспортної системи України - 102 345,978 тис.куб.м., передача (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) - 96 051,755 тис.куб.м. та закачка природного газу в ПСГ 6 294,223 тис.куб.м.

- за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні 2018 року підписати у двох примірниках акт наданих по договору транспортування природного газу № від 23.12.2015 послуг за травень 2018 року, в якому зазначити обсяг надходження природного газу до Газотранспортної системи України - 102 345,978 тис.куб.м., передача (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) - 96 051,755 тис.куб.м. та закачка природного газу в ПСГ 6 294,223 тис.куб.м.

- за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні 2018 року, на виконання умов договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 14.05.2018 № здійснити закачування до підземних сховищ природного газу, що належить ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» в обсязі 6 294,223 тис.куб.м.

- збільшити поточний обсяг природного газу у газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» на 817,472 тис.куб.м.

Позовні вимоги обґрунтовані недотриманням відповідачем положень договорів постачання, транспортування та зберігання природного газу, укладених між позивачем та відповідачем.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

28.11.2017 між ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» (постачальник) та ПрАТ «АПК-Інвест» (споживач) укладено договір №АПК/20112017 постачання природного газу (надалі також - договір постачання), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору постачання обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу.

ЕІС-коди:

Постачальника: 56Х40Р

Споживача: 56WO09G0YHEKU003 - Покровський район. м.Покровськ;

56WO09F0YHEKU00D - Костянтинівський район, село Нова Полтавка.

Згідно з п. 2.1 договору постачання, обсяг газу, що планується поставити (надалі - «Плановий обсяг поставки») за договором протягом 2018 року у кожному календарному місяці (надалі - "Місяць поставки") складає: 3 934 000,00 (три мільйона дев`ятсот тридцять чотири тисячі) кубічних метрів із визначенням у цьому пункті переліком об`єктів споживача та обсягами на кожен календарний місяць.

Пунктом 2.2 договору постачання передбачено, що споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом рахункового періоду (місяця) здійснюється, як правило, рівномірно, виходячи з добової норми. обсяг газу, що має бути поставлений постачальником підтверджується на підставі заявок споживача (надалі заявка), які подаються до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, що передує місяцю поставки. Після затвердження заявки постачальник з 15 по 20 число місяця, що передує звітному, надає ПАТ «Укртрансгаз» номінацію для її підтвердження та транспортування природного газу протягом місяця.

При відсутності заявки від споживача на відповідний місяць поставки, постачальник не надає до ПАТ «Укртрансгаз» номінацію на обсяги встановлені в п.2.1 цього договору обсяги.

Номінація вважається підтвердженою постачальником з моменту підтвердження місячної номінації ПАТ «Укртрансгаз» на відповідний місяць постачання.

Відповідно до п. 2.3 договору постачання, у випадку, якщо обсяги споживання газу споживачем зменшуються (збільшуються), порівняно із замовленим обсягом газу, споживач повинен письмово, шляхом вручення оригіналу заявки, повідомити про це постачальника не пізніше 23 (двадцять третього) числа місяця споживання. На підставі такого повідомлення постачальник додатково передасть або зніме споживачу замовлений обсяг газу. Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в розмірі +- 5% (плюс-мінус п`ять відсотків) без додаткового узгодження сторін.

Споживач зобов`язується укласти договори про надання послуг з транспортування (розподілу) природного газу магістральними газопроводами та газорозподільними мережами з газотранспортними або газорозподільними підприємствами (надалі - газотранспортне підприємство) в пунктах приймання-передачі газу, зазначених у п.3.2 цього договору. Про укладення цієї угоди споживач повідомляє постачальника протягом 3 (трьох) днів з дати її укладення або підписання цього договору, в залежності від того яка подія відбулася раніше. Порядок обліку спожитого газу визначається умовами цих договорів (п.3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору постачання, підтверджені обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи, та доводяться споживачу на умовах укладеного між постачальником та споживачем договору постачання природного газу. Право власності на газ переходить від постачальника до споживача (у тому числі по об`єктах споживача) у точках комерційного обліку (на межі балансової належності). Після переходу права власності на газ до споживача, він несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

На виконання умов вказаного договору постачання Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» було надано постачальнику заявку №223 від 12.04.2018 на надання номінації обсягів природного газу на травень 2018 року в обсязі 184 тис.куб.м., яка ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» була підтверджена.

Так, 20.04.2018 між ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» (постачальник) та ПрАТ «АПК-Інвест» (споживач) укладено додаткову угоду №5 до договору постачання природного газу №АПК/20112017 від 28.11.2017 із такими умовами:

1.Споживач зобов`язується прийняти та оплатити, а постачальник передати природний газ (далі - газ) у травні 2018 року в обсязі 184,000 тис.м3, у тому числі ЕІС код WO09G0YHEKU00. 184,000 тис.м3.

2. Ціна за 1000 м3 газу, що передається у травні 2018 року з ПДВ без урахування вартості транспортування газу, становить 8 750,04 гривні, в тому числі: ціна газу без ПДВ 7 291,71 гривень, ПДВ 20% - 1 458,34 гривень.

3. Вартість газу, що передається у травні 2018 року, становить без ПДВ 1 341 672,80 гривень, ПДВ 268 334,56 гривень, разом з ПДВ 1 610 007,36 гривень.

4. Оплата прийнятого споживачем у травні 2018 року вартості газу проводиться на поточний рахунок постачальника в такому порядку:

- 100% вартості планового обсягу природного газу до 07 травня 2018 року (включно);

- остаточний розрахунок за фактично спожитий у травні 2018 року газ до 07 червня 2018 року (включно).

Вартість вказаного обсягу газу у сумі 1 610 007,36 грн була оплачена ПрАТ «АПК-Інвест» відповідно до платіжного доручення №9262 від 07.05.2018.

23.12.2015 між ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» (замовник) та ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», який в подальшому перейменований на АТ «Укртрансгаз», (оператор) укладено договір транспортування природного газу № (надалі - договір транспортування).

Відповідно до п. 2.1 договору транспортування оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених таким договором, а замовник сплачує оператору встановлену договорі транспортування вартість послуг.

Пунктом 2.3 договору транспортування визначено послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:

послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно з п. 2.5 договору транспортування, приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності відповідачу здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених договором транспортування, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору транспортування, оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених договором, протягом погоджених термінів.

Згідно з п. 3.1 договору, оператор, зокрема, зобов`язаний:

своєчасно надавати послуги належної якості;

приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника, відповідно до умов, встановлених Кодексом ГТС;

забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби;

оприлюднювати інформацію, що стосується прав позивача на розподіл потужності, впровадження системних обмежень у випадку аварій та перебоїв у функціонуванні газотранспортної системи, та іншу інформацію, що передбачена Кодексом ГТС;

виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом ГТС та чинним законодавством України;

повідомляти замовника про зміну умов, які стали підставою для укладення вказаного договору.

За умовами п.4.1 договору транспортування, замовник зобов`язаний:

дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом ГТС;

негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора;

вчасно врегульовувати небаланси;

не перевищувати замовлені потужності, визначені в договорі;

повідомляти оператора, про зміну умов, які стали підставою для укладення договору;

забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператору з представниками замовника, зазначеними у договорі;

Відповідно до п. 4.2 договору транспортування, замовник наділений такими правами:

отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені договором строки;

замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям;

отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором;

передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за договором транспортування, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом ГТС та договором транспортування;

отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором;

користуватися іншими правами, передбаченими договором транспортування та чинним законодавством України;

у разі фізичного підключення до газотранспортної системи - на безперешкодний та безкоштовний доступ в порядку, визначеному Кодексом ГТС, на територію та земельну ділянку оператора, де розміщені місця відбору проб газу та/або комерційні вузли обліку газу, за якими здійснюється замовлення послуг.

За приписами п. 6.3 договору транспортування, надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до положень статей 11.1, 11.2 договору транспортування послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

На виконання умов вказаного договору транспортування позивач подавав відповідачу номінації/реномінації на транспортування природного газотранспортною системою на травень 2018 року, зокрема, місячну реномінацію постачання обсягів природного газу на травень станом на 01.05.2018 (лист від 23.04.2018 № 67/4-04/18 з додатками: місячна номінація замовника транспортування, перевірка відповідності місячних номінацій для точок входу, плановий розподіл газу по споживачах, акти приймання-передачі природного газу на ВТП), а також місячну реномінацію постачання обсягів природного газу на травень станом на 23.05.2018 (лист від 23.05.2018 № 86-05/18 з додатками: місячна номінація замовника транспортування, перевірка відповідності місячних номінацій для точок входу, плановий розподіл газу по споживачах, акти приймання-передачі природного газу на ВТП).

Так, відповідно до місячної номінації замовника послуг транспортування № 22 від 23.05.2018 за період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року станом на 23.05.2018 по підприємству Донецькоблгаз номінація за місяць на точки виходу визначена в обсязі - 1 889,700 тис.куб.м.

При цьому, відповідно до додатку 2 - розподіл природного газу по споживачах згідно місячних номінацій/реномінацій ЗПТ: ПрАТ «ВК «Укргазвидобування» за період з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року станом на 23.05.2018 по споживачу АПК-Інвест ПрАТ значиться обсяг місячної реномінації у обсязі 184,000 тис.куб.м.

Відповідач в свою чергу, виконуючи умови договору транспортування, підтвердив позивачу указані номінації/реномінації на травень 2018 в частині транспортування природного газу газотранспортною системою в обсязі 184,000 тис.куб.м. для ПрАТ «АПК-Інвест».

З метою формування відповідачем алокації по позивачу за травень 2018 року останнім надано такі звітні документи разом з листом від 08.06.2018 № 97-06/18:

- комерційний звіт газовидобувного підприємства за травень 2018 року №1 від 07.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -в);

- звіт про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування №1 від 08.06.2018 (Форма Док. - Ф8-Зв -а), відповідно до якого подано в газотранспортну систему всього 102 345,978 тис.куб.м., отримано з газотранспортної системи всього 96 052,918 тис.куб.м., постачання споживачам по власних договорах всього 23 632,758 тис.куб.м., з яких Донецькоблгаз отримано 1 651,476 тис.куб.м., а обсяг підтверджених номінацій по Донецькоблгаз - 1 889,700 тис.куб.м., небаланс - 6 293,060 тис.куб.м.

Однак, згідно з відомостями, наданими позивачу Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», останнім було розподілено у травні 2018 року споживачам ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» 2 467,779 тис.куб.м. газу, з яких загальний використаний (спожитий) обсяг природного газу ПрАТ «ПК-Інвест» у травні 2018 року склав 987,414 тис.куб.м., що також підтверджується листами ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» №13/3-1609 від 12.06.2018 та АТ «УКРТРАНСГАЗ» №TSOBИХ-18-1422 від 12.06.2018, адресованими ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ», а також алокацією (звітом) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуги транспортування за травень 2018 рік та звітом про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовником послуг транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за травень 2018 року, наданими ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» відповідачу.

У зв`язку з наведеним, з метою формування відповідачем алокації по позивачу за травень 2018 року останнім надано такі звітні документи разом з листом від 12.06.2018 № 99-06/18:

- комерційний звіт газовидобувного підприємства за травень 2018 року №1 від 07.12.2018 (Форма Док. - Ф8-Зв -в);

- звіт про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування №2 від 12.06.2018 (Форма Док. - Ф8-Зв -а), відповідно до якого подано в газотранспортну систему всього 102 345,978 тис.куб.м., отримано з газотранспортної системи всього 102 345,978 тис.куб.м., постачання споживачам по власних договорах всього 24 449,067 тис.куб.м., з яких Донецькоблгаз отримано 2 467,779 тис.куб.м., а обсяг підтверджених номінацій по Донецькоблгаз - 1 889,700 тис.куб.м., небаланс - 5 476,751 тис.куб.м.

Крім того, 14.05.2018 між ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ» (замовник) та ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», який в подальшому перейменований на АТ «Укртрансгаз», (оператор) укладено договір зберігання (закачування, відбору) природного газу № (надалі також - договір зберігання), за умовами якого оператор надає замовнику послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання йому доступу до потужності газосховища (газосховищ) на умовах, визначених у договорі зберігання, а замовник зобов`язується оплатити оператору вартість послуг на умовах, визначених договором.

За вказаним договором зберігання позивач листом від 12.06.2018 № 99/3-06/18 просив відповідача оформити закачування до ПСГ природного газу позивача в травні 2018 року в обсязі 5 476,751 тис.куб.м.

На виконання умов договору зберігання замовник передав, а виконавець прийняв і здійснив закачування шляхом заміщення до ПСГ в травні 2018 року природний газ в обсязі 5 476,751 тис.куб.м., що підтверджується актом № 205/03-18 приймання-передачі природного газу при закачуванні шляхом заміщення в ПСГ від 31.05.2018, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Разом з тим, рішенням господарського суду Донецької області від 04.10.2019 у справі № 905/1111/18 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-інвест» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про:

- визнання недійсним протоколу №4 засідання комісії по розгляду актів про порушення від 02.05.2018;

- зобов`язання відповідача негайно здійснити перерахунок об`єму спожитого позивачем природного газу за період з 01.05.2018 до 01.06.2018 за розрахунком позивача;

- зобов`язання відповідача вчинити дії, визначені нормами Кодексу газорозподільних систем та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, необхідні для введення в експлуатацію лічильника природного газу «Курс-01» G1000Б на структурному підрозділі позивача Комбікормовому заводі, а саме: скласти та надати позивачу належні документи - акт розпломбування елементів та складових комерційного ВОГ, акт пломбування газового лічильника, акт обстеження вузла обліку газу;

- зобов`язання відповідача вчинити дії, визначені нормами чинного законодавства необхідні і достатні для введення в експлуатацію вузлі обліку газу на структурному підрозділі позивача - Комбікормовому заводі в зв`язку з проведенням позачергової перевірки газового лічильника задоволено частково:

- Зобов`язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» здійснити перерахунок об`єму спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-інвест» природного газу за період з 01.05.2018 до 01.06.2018 згідно вимог п.7 глави 9 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем.

- Зобов`язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» вчинити дії, визначені нормами Кодексу газорозподільних систем та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання щодо складання та надання Приватному акціонерному товариству «АПК-інвест» акту розпломбування елементів та складових комерційного ВОГ, акту пломбування лічильника природного газу «Курс-01» G1000Б на структурному підрозділі позивача Комбікормовому заводі.

- Закрито провадження у справі в частині вимог Приватного акціонерного товариства «АПК-інвест» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ про зобов`язання відповідача вчинити дії, визначені нормами Кодексу газорозподільних систем та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання щодо складання та надання Приватному акціонерному товариству «АПК-інвест» акту обстеження вузла обліку газу на структурному підрозділі позивача Комбікормовому заводі.

Надалі Східний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 05.02.2019 у справі № 905/1111/18 постановив:

«Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 04.10.2018 по справі № 905/1111/18 частково скасувати.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним протокол №4 засідання комісії по розгляду актів про порушення від 02.05.2018.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» здійснити перерахунок об`єму спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» природного газу за період з 01.05.2018 до 01.06.2018 за розрахунком позивача:

за період з 01 травня 2018 року до 13-00 години 15 травня 2018 року здійснити розрахунок об`єму спожитого природного газу за середньодобовими (для неповної доби за середньогодинними) значеннями за попередні три аналогічні періоди споживання природного газу, відповідно до пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу;

за період з 13-00 години 15 травня 2018 року до 07-00 години 01 червня 2018 року здійснити розрахунок об`єму спожитого природного газу згідно звіту за контрактний місяць - травень 2018, показники якого в період роботи лічильника природного газу «КУРС-01» G1000Б на ВОГ Комбікормового заводу з 13-00 години 15 травня 2018 року до 07-00 години 01 червня 2018 року було зафіксовано в електроних обчислювачів/коректорів газу.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» вчинити дії, визначені нормами Кодексу газорозподільних систем та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання щодо складання та надання Приватному акціонерному товариству «АПК- Інвест»:

акту розпломбування елементів та складових комерційного ВОГ;

акту пломбування лічильника природного газу «Курс-01» G1000Б на структурному підрозділі позивача Комбікормовому заводі.

Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» вчинити дії, визначені нормами Кодексу газорозподільних систем та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання щодо складання та надання Приватному акціонерному товариству «АПК-Інвест» акту обстеження вузла обліку газу.

Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вчинити дії, визначені нормами чинного законодавства необхідні і достатні для введення в експлуатацію вузла обліку газу на структурному підрозділі позивача - Комбікормовому заводі, у зв`язку з проведенням позачергової перевірки газового лічильника.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» (85326 Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена, 1а, поштова адреса: 49000 м. Дніпро, вул. Глінки, 7, ) судовий збір за подання позову в сумі 4405 грн.»

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 6607,50 грн.

У зазначених судових рішеннях, з-поміж іншого, встановлено, що розрахунок об`єму спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» за послуги з розподілу природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Донецькоблгаз» за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 у кількості 987,414 тис. куб.м на суму 619227,07 грн з ПДВ проведений Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» згідно з вимогами п.4 глави 4 розділу 11 Кодексу, що є неправомірним.

На виконання вказаної постанови Східного апеляційного господарського суду у від 05.02.2019 у справі № 905/1111/18 ПАТ «Донецькоблгаз» було складено Акт-розрахунок природного газу, згідно з яким обсяг спожитого ПрАТ «АПК-Інвест» природного газу у травні 2018 року склав 40 100 куб.м. (щодо об`єкту Комбікормовий завод). Цей акт було розглянуто та підписано ПрАТ «АПК-Інвест».

У зв`язку з цим, 28.02.2019 вказаними особами було підписано також акт прийому-передачі природного газу від 28 лютого 2019 року (на послуги з розподілу природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Донецькоблгаз» у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3) та акт прийому-передачі послуги розподілу природного газу від 28.02.2019 (на послуги з розподілу природного газу у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3).

Надалі рішенням господарського суду Донецької області від 20.05.2019 у справі № 910/1269/18 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» до Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про стягнення 7 708 311,50 гривень, з яких: 7 029 904,64 гривень заборгованості, 527 242,85 гривень збитків, 130,968,09 гривень пені, 11 556,01 гривень 3% річних, 8 639,91 гривень штрафу, відмовлено.

Так, відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог, у згаданому рішенні суд, серед іншого, вказав таке: «За здійсненим ПАТ «Донецькоблгаз» перерахунком, обсяг спожитого ПрАТ «АПК-Інвест» природного газу у травні 2018 року, склав 40 100 куб. м. (щодо об`єкту Комбікормовий завод). Цей акт було розглянуто та підписано відповідачем. За результатами підписання вказаного акту-розрахунку від 28.02.2019, ПрАТ «АПК-Інвест» та ПАТ «Донецькоблгаз» підписали акт прийому-передачі природного газу від 28 лютого 2019 року (на послуги з розподілу природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Донецькоблгаз» у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3) та акт прийому-передачі послуги розподілу природного газу від 28.02.2019 (на послуги з розподілу природного газу у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3). Згідно заявки відповідача №223 від 12.04.2018 позивачем було підтверджено відповідачу номінацію на транспортування природного газу у травні 2018 року в обсязі 184 тис.м3. Таким чином, відповідачем фактично було спожито природний газ у травні 2018 року в межах заявленого та оплаченого згідно платіжного доручення №9262 від 07.05.2018 обсягу, а відтак заборгованість перед позивачем відсутня.».

З матеріалів справи вбачається, що листом до Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» від 19.03.2019 №15/1-760 Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» просило врахувати по підприємству-споживачу Приватному акціонерному товариству «АПК-Інвест» та постачальнику Приватному акціонерному товариству «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» загальний обсяг за травень 2018 року 169,942 тис.куб.м., в т.ч. по комбікормовому заводу 40100 куб.м. згідно актів від 28.02.2019.

11.04.2019 позивач листом №68/2-04/19 звернувся до відповідача з проханням здійснити балансування (розподіл) природного газу власного видобутку позивача за травень місяць 2018 року з урахуванням наданих оператором ГРМ оператору ГТС актів від 28.02.2019, що підтверджують споживання споживачем (ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») у травні 2018 року природного газу, постачальником якого являлось ПрАТ «Укрнафтобуріння», в обсязі саме 169,942 тис.куб.м. При цьому, різницю природного газу обсязі 817,472 тис.куб.м, облікувати, як закачаний до ПСГ з відповідним збільшенням загального обсягу природного газу в ПСГ, що належить ПрАТ «ВК «УКРНАФТОБУРІННЯ», на той же обсяг. (опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 11.04.2019 наявні в матеріалах справи).

До вказаного листа позивачем долучено Звіт про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування від 11.04.2019 за травень 2018 року (Форма Док. - Ф8-Зв -а), відповідно до якого подано в газотранспортну систему всього 102 345,978 тис.куб.м., отримано з газотранспортної системи всього 102 345,978 тис.куб.м., постачання споживачам по власних договорах всього 23 631,595 тис.куб.м., з яких Донецькоблгаз отримано 1 650,307 тис.куб.м., а обсяг підтверджених номінацій по Донецькоблгаз - 1 889,700 тис.куб.м., небаланс - 6 294,223 тис.куб.м.

Зазначена вимога Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» залишилась відповідачем без відповіді та виконання.

У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив відповідних дій щодо корегування обсягу належного Приватному акціонерному товариству «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» природного газу щодо обсягу 817,472 тис.куб.м., позивач звернувся до суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на час подання позову обсяг природного газу у розмірі 817,472 тис.куб.м. відповідачем не закачаний до ПСГ та не обліковується на рахунку зберігання позивача. Такими протиправною бездіяльністю відповідача позивача фактично позбавлений прав на природний газ у обсязі 817,472 тис.куб.м., який йому належить на праві власності, не переданий іншим третім особам, зокрема, Приватному акціонерному товариству «АПК-Інвест», та не був замовлений оператору ГТС для його транспортування до точок виходу із ГТС.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі № 910/7679/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» задоволено частково.

Зобов`язано Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ»:

- здійснити остаточну алокацію місячних подач та відборів Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні місяці 2018 року, а саме - надходження природного газу до Газотранспортної системи України - 102 345,978 тис.куб.м, передача (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) - 96 051,755 тис.куб.м. та закачка природного газу в ПСГ 6 294,223 тис.куб.м.;

- за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні 2018 року підписати у двох примірниках акт наданих по договору транспортування природного газу № від 23.12.2015 послуг за травень 2018 року, в якому зазначити обсяг надходження природного газу до Газотранспортної системи України - 102 345,978 тис.куб.м, передача (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) - 96 051,755 тис.куб.м. та закачка природного газу в ПСГ 6 294,223 тис.куб.м.;

- за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні 2018 року на виконання умов договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 14.05.2018 № здійснити закачування до підземних сховищ природного газу, що належить Приватному акціонерному товариству «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ», в обсязі 817,472 тис.куб.м.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 5 763грн.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що за результатами алокації травня 2018 року відповідач установив, що обсяг природного газу, спожитого споживачем позивача - Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» в цьому місяці та відповідно розподіленого йому Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», становить 987,414 тис.куб.м., що на 803,414 тис.куб.м. більше обсягу природного газу, ніж такому споживачу було підтверджено (184,000 тис.куб.м. природного газу).

При цьому, рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2019 у справі № 910/1269/18 встановлено, що дійсний обсяг спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» природного газу у травні 2018 року становив 169,942 тис.куб.м.

Отже, ураховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку, що у позивача залишився нереалізований обсяг природного газу у розмірі 817,472 тис.куб.м. (987,414 тис.куб.м. - 169,942 тис.куб.м.), який не може вважатися протранспортованим відповідачем газотранспортною системою за договором транспортування.

Водночас, відповідачем не було подано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що спірний обсяг газу у розмірі 817,472 тис.куб.м. було відібрано позивачем чи його споживачами, у тому числі, Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест».

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Не погодившись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ», звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд безпідставно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права - Кодексу ГТС в редакції, що діяла після травня 2018 року, тобто після внесення до Кодексу ГТС змін (з 01.08.2018) і який фактично був впроваджений лише з 01.03.2019 відповідно до постанови НКРЕКП від 27.07.2018 № 788.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач проти задоволення скарги заперечив, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі відповідача, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях відповідача, а рішення місцевого суду від 07.10.2019 прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Позивач вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права, які діяли у період виникнення спірних відносин між сторонами.

У запереченні на відзив, відповідач вказав, що АТ «УКРТРАНСГАЗ» не несе відповідальності за неправильність інформації про обсяги подачі та/або відбору природного газу, надану йому, зокрема, оператором газорозподільних систем.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

У листопаді 2019 АТ «УКРТРАНСГАЗ», звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/7679/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, справу призначено до розгляду.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.12.2019 у справі №910/7679/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою від 19.12.2019 справу № 910/7679/19 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 оголошено перерву у розгляді справи № 910/6112/18 на 30.01.2020.

У зв`язку з участю судді Станіка С.Р. з 27.01.2020 до 31.01.2020 у підготовці суддів для підтримання кваліфікації, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.01.2020 у справі №910/7679/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 прийнято справу №910/7679/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я.

У судове засідання 30.01.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги на підставі доводів, зазначених у ній, просив її задовольнити, рішення місцевого суду від 07.10.2019 у справі №910/7679/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

7. Джерела права й акти їх застосування

Господарський кодекс України

Згідно з ч. 1,2,7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Цивільний кодекс України

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 Цивільного кодексу України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, до числа яких належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абзацу 2 пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Кодекс газотранспортної системи, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 №2493, (далі - Кодекс ГТС)

Згідно з п. 5 розділу 1 глави І Кодексу ГТС:

алокація - віднесення оператором газотранспортної системи обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників;

договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

замовник послуг зберігання - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору з оператором газосховища замовляє надання послуги зі зберігання (закачування, відбору) природного газу;

замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування);

місячна номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

реномінація - зміна підтвердженої місячної номінації або номінації.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної торгової точки, на якій здійснюється передача права власності на природний газ між оптовими продавцями та оптовими покупцями/постачальниками природного газу, яку адмініструє оператор газотранспортної системи.

Відповідно до п. 6 глави 3 розділу XVI Кодексу ГТС, замовник послуг транспортування передає оператору газотранспортної системи, зокрема:

інформацію про планові (замовлені) обсяги транспортування природного газу відповідно до положень глави 2 розділу VIII цього Кодексу;

номінації та реномінації обсягів транспортування природного газу відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з п. 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу XIV цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи при визначенні алокації по точці входу або точці виходу ґрунтується на:

даних номінацій / місячних номінацій / реномінацій, поданих замовником послуг по точці входу та по точці виходу;

даних торгових операцій між оптовими продавцями та оптовими покупцями (постачальниками) у віртуальних торгових точках входу/виходу, які адмініструє оператор газотранспортної системи;

даних суміжних операторів, суміжних газовидобувних підприємств, газовидобувних підприємств, прямого споживача;

даних комерційних вузлів обліку, встановлених у фізичних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, та комерційних вузлів обліку, встановлених на об`єктах замовників послуг транспортування чи їх контрагентів (споживачів), з урахуванням вимог та особливостей, передбачених цим розділом.

Для забезпечення належного виконання оператором газотранспортної системи процедури алокації оператори газорозподільних систем, суміжні газовидобувні підприємства, газовидобувні підприємства, підключені безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG зобов`язані надавати інформацію про обсяги подачі та/або відбору природного газу за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на його веб-сайті та у строки, визначені цим Кодексом. При цьому відповідальність за правильність наданої інформації несуть надавачі такої інформації.

Якщо в точці входу/виходу природний газ на підставі підтвердженої номінації направляється для транспортування лише одним замовником послуг транспортування, повний обсяг природного газу, визначений на підставі результатів вимірів, буде віднесено саме до цього замовника послуг транспортування.

Підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, визначені комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, поданого до газотранспортної системи, є основою для формування інформації, що передається оператору газотранспортної системи для здійснення ним алокації.

При цьому така інформація надається оператору газотранспортної системи за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на його веб-сайті.

Алокації обсягів природного газу в точках входу/виходу здійснюються в метрах кубічних та в одиницях енергії (МВт·год).

Алокація фактичних обсягів можлива виключно на замовника послуг транспортування, для якого була підтверджена відповідна номінація / місячна номінація / реномінація, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як указано в п. 4 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС, фактичні обсяги споживання природного газу, визначені оператором газорозподільної системи по споживачах (у тому числі побутових споживачах) чи їхніх точках комерційного обліку (що мають окремий EIC-код), підключених до газорозподільної системи цього оператора, та передані в установленому цим Кодексом порядку оператору газотранспортної системи, є обов`язковими для їх постачальника (постачальників) природного газу. Порядок доведення оператором газотранспортної системи до постачальника (замовника послуги транспортування) даних про фактичні обсяги споживання природного газу їхніми споживачами визначається цим Кодексом та договором транспортування.

За приписами п.п. 7, 8 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС, Інформація, зазначена в цій главі, повинна бути надана оператору газотранспортної системи відповідно до форм оператора газотранспортної системи, погоджених з Регулятором, розміщених на веб-сайті оператора газотранспортної системи.

Алокація фактичних обсягів споживача можлива тільки на постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації / місячній номінації / реномінації.

Кодекс газосховищ, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2495

Відповідно до глави 2 розділу І Кодексу газосховищ оператор газосховищ провадить діяльність із зберігання (закачування, відбору) природного газу на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор).

Під час провадження діяльності із зберігання (закачування, відбору) природного газу оператор газосховищ надає замовникам послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання їм потужності газосховища на підставі та умовах, визначених договором зберігання (закачування, відбору) природного газу, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оператор газосховищ забезпечує надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному технічному стані та розвиток (у тому числі нове будівництво та реконструкцію) одного або декількох газосховищ, якими він користується на законних підставах.

Оператор газосховищ у своїй діяльності додержується принципів пропорційності, прозорості та недискримінації, що передбачені Законом України "Про ринок природного газу" та іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 1 глави 1 розділу ІV Кодексу газосховищ оператор газосховища надає послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу на підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, укладеного між оператором та замовником, та на умовах, визначених цим Кодексом. Типова форма договору зберігання (закачування, відбору) природного газу затверджується Регулятором та публікується на веб-сайті оператора газосховища.

На підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу оператор газосховища надає замовникам наступні послуги: 1) річна потужність; 2) індивідуальні послуги на місяць: індивідуальний робочий обсяг на місяць; індивідуальна потужність закачування на місяць; індивідуальна потужність відбору на місяць; 3) індивідуальні послуги на добу наперед: індивідуальна потужність закачування на добу наперед; індивідуальна потужність відбору на добу наперед.

Індивідуальні послуги надаються залежно від технічних можливостей газосховищ та з урахуванням вже розподіленої річної потужності на відповідний рік зберігання.

Згідно з п.п. 1, 2 глави 4 розділу ІХ Кодексу газосховищ номінації та реномінації на закачування/відбір природного газу повинні збігатися з відповідними номінаціями та реномінаціями, що були подані для віртуальної точки входу/виходу з/до газосховищ оператору газотранспортної системи.

Перевірка відповідності номінацій та реномінацій на закачування та/або відбір до/з газосховищ та номінацій та реномінацій для віртуальної точки входу/виходу з/до газосховищ проводиться відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи.

Як передбачено п.п. 1, 5 глави 5 розділу ІХ Кодексу газосховищ, алокація природного газу для кожного замовника у віртуальній точці входу/виходу з/до газосховищ здійснюється відповідно до положень Кодексу газотранспортної системи.

У випадках якщо одна юридична особа є одночасно оператором газосховищ та оператором газотранспортної системи, в якості обсягу природного газу, відповідно направленого замовником послуг зберігання (закачування, відбору) для закачування/відбору з/до газосховищ, приймаються обсяги, встановлені в підтвердженій номінації для цих газосховищ. Тобто алокація обсягів природного газу для кожного замовника послуг зберігання (закачування, відбору) відповідає підтвердженій номінації/реномінації на закачування/відбір.

Господарський процесуальний кодекс України

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено у ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Практика Європейського суду з прав людини як джерело права

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд з прав людини наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, наявності якого вимагає ця стаття, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005 (заява № 38722/02).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).

8. Позиція апеляційного суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі договору транспортування природного газу № від 23.12.2015 та договору зберігання (закачування, відбору) природного газу № від 14.05.2018, то спірні правовідносини регулюються загальними положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а також Законами України «Про ринок природного газу», «Про трубопровідний транспорт», «Про нафту і газ», Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, та Кодексом газосховищ, затвердженим Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2495.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у травні 2018 року, отже, до них підлягають застосуванню вказані нормативно-правові акти в редакції, чинній саме на час спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору транспортування оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі. Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених договором. Як вбачається із преамбули до договору, його укладено у відповідності до Закону України «Про ринок природного газу» та кодексу ГТС.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, за результатами алокації травня 2018 року відповідач установив, що обсяг природного газу, спожитого споживачем позивача - Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» в цьому місяці та відповідно розподіленого йому Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», становить 987,414 тис.куб.м., що на 803,414 тис.куб.м. більше обсягу природного газу, ніж такому споживачу було підтверджено (184,000 тис.куб.м. природного газу).

Однак, надалі в судовому порядку (рішення господарського суду Донецької області від 20.05.2019 у справі № 910/1269/18) було встановлено, що дійсний обсяг спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» природного газу у травні 2018 року становив 169,942 тис.куб.м.

Отже, ураховуючи вказані обставини, у позивача залишився нереалізований обсяг природного газу у розмірі 817,472 тис.куб.м. (987,414 тис.куб.м. - 169,942 тис.куб.м.), який не може вважатися протранспортованим відповідачем газотранспортною системою за договором транспортування.

У зв`язку з цим 11.04.2019 позивач подав відповідачу Звіт про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування від 11.04.2019 за травень 2018 року (Форма Док. - Ф8-Зв -а), який був сформований з урахуванням виникнення залишку нереалізованого природного газу (позитивного небалансу) у обсязі 817,472 тис.куб.м. Так, за даними цього Звіту, подано в газотранспортну систему всього 102 345,978 тис.куб.м., отримано з газотранспортної системи всього 102 345,978 тис.куб.м., постачання споживачам по власних договорах всього 23 631,595 тис.куб.м., з яких Донецькоблгаз отримано 1 650,307 тис.куб.м., а обсяг підтверджених номінацій по Донецькоблгаз - 1 889,700 тис.куб.м., небаланс - 6 294,223 тис.куб.м.

Проте, вказана інформація не була взята відповідачем до уваги, дій щодо корегування належного позивачу та ніким не спожитого природного газу у обсязі 817,472 тис.куб.м. ним здійснено не було, а газ у обсязі 987,414 тис.куб.м. так і залишається алокованим за позивачем.

Водночас, відповідачем не подано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що спірний обсяг газу у розмірі 817,472 тис.куб.м. було відібрано позивачем чи його споживачами, у тому числі, Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест».

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України, який проте є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити реальне поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.05.2018 у справі № 927/522/17.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Ураховуючи встановлені судом обставини, з метою відновлення права власності позивача на належний йому обсяг газу у розмірі 817,472 тис.куб.м., колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити остаточну алокацію місячних подач та відборів Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні місяці 2018 року, а саме - надходження природного газу до Газотранспортної системи України - 102 345,978 тис.куб.м, передача (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) - 96 051,755 тис.куб.м. та закачка природного газу в ПСГ 6 294,223 тис.куб.м., а також за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні 2018 року, підписання у двох примірниках акт наданих по договору транспортування природного газу № від 23.12.2015 послуг за травень 2018 року, в якому зазначити обсяг надходження природного газу до Газотранспортної системи України - 102 345,978 тис.куб.м, передача (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) - 96 051,755 тис.куб.м. та закачка природного газу в ПСГ 6 294,223 тис.куб.м.

Судом апеляційної інстанції враховано, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 905/1111/18 та рішенням господарського суду Донецької області від 20.05.2019 у справі № 910/1269/18, які набрали законної сили, встановлено, що розрахунок об`єму спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» за послуги з розподілу природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Донецькоблгаз» за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 у кількості 987,414 тис. куб.м на суму 619227,07 грн з ПДВ проведений Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» згідно з вимогами п.4 глави 4 розділу 11 Кодексу, що є неправомірним.

На виконання вказаної постанови Східного апеляційного господарського суду у від 05.02.2019 у справі № 905/1111/18 ПАТ «Донецькоблгаз» було складено Акт-розрахунок природного газу, згідно з яким обсяг спожитого ПрАТ «АПК-Інвест» природного газу у травні 2018 року склав 40 100 куб.м. (щодо об`єкту Комбікормовий завод). Цей акт було розглянуто та підписано ПрАТ «АПК-Інвест».

У зв`язку з цим, 28.02.2019 вказаними особами було підписано також акт прийому-передачі природного газу від 28 лютого 2019 року (на послуги з розподілу природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Донецькоблгаз» у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3) та акт прийому-передачі послуги розподілу природного газу від 28.02.2019 (на послуги з розподілу природного газу у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3).

Крім того, у рішенні господарського суду Донецької області від 20.05.2019 у справі № 910/1269/18 встановлено, що за здійсненим ПАТ «Донецькоблгаз» перерахунком, обсяг спожитого ПрАТ «АПК-Інвест» природного газу у травні 2018 року, склав 40 100 куб. м. (щодо об`єкту Комбікормовий завод). Цей акт було розглянуто та підписано відповідачем. За результатами підписання вказаного акту-розрахунку від 28.02.2019, ПрАТ «АПК-Інвест» та ПАТ «Донецькоблгаз» підписали акт прийому-передачі природного газу від 28 лютого 2019 року (на послуги з розподілу природного газу розподільними трубопроводами ПАТ «Донецькоблгаз» у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3) та акт прийому-передачі послуги розподілу природного газу від 28.02.2019 (на послуги з розподілу природного газу у травні 2018 року загальним обсягом 169,942 тис.м3). Згідно заявки відповідача №223 від 12.04.2018 позивачем було підтверджено відповідачу номінацію на транспортування природного газу у травні 2018 року в обсязі 184 тис.м3. Таким чином, відповідачем фактично було спожито природний газ у травні 2018 року в межах заявленого та оплаченого згідно платіжного доручення №9262 від 07.05.2018 обсягу, а відтак заборгованість перед позивачем відсутня.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що при розгляді даної справи вказані обставини є преюдиційними та вважаються встановленим. Загальний обсяг спожитого Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» за договором постачання природного газу у травні 2018 року становить 169,942 тис.куб.м.

Отже, на переконання колегія суддів, місцевий господарський суд правомірно в цій частині позовних вимог позов задовольнив.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» при транспортуванні природного газу у травні 2018 року, на виконання умов договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 14.05.2018 № здійснити закачування до підземних сховищ природного газу, що належить Приватному акціонерному товариству «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» в обсязі 6 294,223 тис.куб.м.

Оскільки відповідач є одночасно оператором ГТС та оператором ГС, а тому на підставі Кодексу газосховищ та на виконання договору зберігання, у зв`язку із виникненням у позивача за результатами травня 2018 року позитивного небалансу - нереалізованого газу в обсязі 6 294,223 тис.куб.м. (з урахуванням 817,472 тис.куб.м.), відповідач, як оператор ГС, повинен був здійснити закачування відповідного обсягу природного газу до підземних газосховищ (ПГС).

Разом з тим, як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору зберігання замовник передав, а виконавець прийняв і здійснив закачування шляхом заміщення до ПСГ в травні 2018 року природний газ в обсязі 5 476,751 тис.куб.м., що підтверджується актом №205/03-18 приймання-передачі природного газу при закачуванні шляхом заміщення в ПСГ від 31.05.2018, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Отже, з огляду на те, що відповідачем за наслідками алокації у травні 2018 року на виконання умов договору зберігання вже було закачано до ПСГ природний газ в обсязі 5 476,751 тис.куб.м., то підстави для повторного закачування такого обсягу газу відсутні, а тому позовна вимога в частині зобов`язання Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» щодо здійснення закачування до підземних сховищ природного газу, що належить Приватному акціонерному товариству «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ», в обсязі 6 294,223 тис.куб.м. правомірно задоволена судом частково на осяг 817,472 тис.куб.м., що становить різницю між обсягами необхідного до закачування газу та фактично закачаного.

Що стосується позовної вимоги позивача про збільшення поточного обсягу природного газу у газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання Приватного акціонерного товариства «ВИДОБУВНА КОМПАНІЯ «УКРНАФТОБУРІННЯ» на 817,472 тис.куб.м., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно, з метою його належного виконання.

Натомість, як вірно вказав суд першої інстанції, вказана вимога позивача є абстрактною, не має конкретного виразу та не призведе до відновлення порушеного права позивача, оскільки не зрозуміло, яким саме чином має відбутися таке збільшення.

Більше того, така позовна вимога жодним чином не обґрунтована позивачем у позовній заяві та не підтверджена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в порядку статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому, місцевим господарським судом правомірно відмовлено в цій частині позову.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи скаржника, що судом першої інстанції не вірно застосовано норми матеріального права. Судом апеляційної інстанції перевірено та встановлено, що судом застосовано редакцію Кодексу ГТС яка діяла у період виникнення спірних відносин між сторонами.

Крім того, при вирішення даного спору місцевий господарський суд вірно врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/17290/18.

9. Висновки апеляційного суду

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що викладені відповідачем доводи в обґрунтування апеляційної скарги є безпідставними, такими що не відповідають дійсним обставинам справи, не доведені жодними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Рішення суду першої інстанції від 07.10.2019 прийнято у відповідності до норм закону без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі №910/7679/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2019 у справі №910/7679/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ».

4. Матеріали справи №910/7679/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 02.03.2020

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

Є.Ю. Шаптала