ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Справа№ 910/14591/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

за участю секретаря судового засідання Гуцал О.В.

представників сторін:

від позивача: Качкурова С.В. довіреність № 25/10/19-01 від 25.10.19

від відповідача: Супрун В.В. ордер серія ЗП №55809 від 14.01.19

Себрюк В.Д. довіреність № Виписка з ЄДР від 08.02.17

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Простір»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2019р.

у справі № 910/14591/19 (суддя В.І. Пінчук)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради

(Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Простір»

про стягнення 281 252,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації ) « Київтеплоенерго » звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю « Управляюча компанія « Простір» 281252,30 грн., з яких: 203580,48 грн. основний борг за спожиту теплову енергію, 61159,77 грн. пеня, 10350,32 грн. збитки від інфляції та 6161,73 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем Договір на постачання теплової енергії № 330610 від 01.02.2019 р., а саме: п.1.1 Позивач зобов`язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, а також на потреби гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та обсягах, згідно з додатком № 1 до цього договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 року у справі № 910/14591/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Простір" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 163580 (сто шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят) грн. 48 коп. основного боргу, 61159 (шістдесят одну тисячу сто п`ятдесят дев`ять) грн. 77 коп. пені, 6161 (шість тисяч сто шістдесят одну) грн. 73 коп. - 3% річних, 10350 (десять тисяч триста п`ятдесят) грн. 32 коп. збитків від інфляції, 3618 (три тисячі шістсот вісімнадцять) грн. 78 коп. судового збору. Видано наказ. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 28.11.2019р. по справі №910/14591/19 та прийняти нове рішення по справі, яким в позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначає те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що між позивачем та відповідачем укладено зазначений Договір та Додатки, якими визначено вичерпний обсяг та перелік зобов`язань, який підлягає виконанню.

Однак, в порушення визначених умов Договору та Додатків Позивачем проведено розрахунок розміру спожитих послуг та ціни за такі послуги з порушенням діючих норм чинного законодавства.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019 року, справу №910/14591/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Алданова С.О. Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Простір" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 року у справі № 910/14591/19, розгляд справи призначено на 29.01.2020 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 року виправлено описку в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 у справі №910/14591/19, а саме, в даті призначення справи до розгляду.

14.01.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 28.11.2019р. по справі №910/14591/19 без змін.

Розпорядження № 09.1-08/499/20 Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14591/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 р апеляційну скаргу у справі №910/14591/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 року прийнято справу №910/14591/19 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Зубець Л.П., розгляд справи призначено на 05.02.2020.

05.02.2020 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/14591/19 до 19.02.2020р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/14591/19 до 19.02.2020р.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

01 лютого 2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір №330610 на постачання теплової енергії, відповідно до п.1. предметом якого є забезпечення постачання теплової енергії в гарячій воді тепловими мережами, будинковими системами, включаючи обладнання індивідуальних теплових пунктів, вузлів обліку та вузлів приєднання, що знаходяться у власності, або на балансі, або в експлуатації, або технічному обслуговуванні, чи в будь-якому користуванні Відповідача відповідно до Додатку №5 до цього Договору на потреби об`єктів по вулиці Дмитрівська будинок №46 опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року, шляхом грошової компенсації теплових витрат; в кількості та обсягах згідно Додатку №1 до Договору.

Додатком №1 до Договору передбачено орієнтовний обсяг теплової енергії яку Відповідач використає 10,76 Гкал/рік, вартість якої відповідно до діючих тарифів на момент укладення Договору становить 14 405,46 грн.

Даний Договір укладений між Позивачем та Відповідачем визначає умови співпраці під час надання послуг з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності, а саме: Відповідач відповідає за внутрішньобудинкову систему, а саме її безперебійне та належне функціонування і відповідно оплата послуг визначено Додатком №1.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017р. за №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001р. укладеної між Київською міською державною адміністрацією та ПАТ «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визнано підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго», відповідно всі договірні правовідносини які існували до того припиняють свою дію.

Так, на юридичних осіб які мають намір проводити взаємну господарську діяльність покладено обов`язок визначити ці дії шляхом укладення договору з чітким розумінням його істотних умов.

Відповідачем в обгрунтування своєї позиції надано Лист від 17.08.2018 року за вихідним №285, який отримано та зареєстровано Структурним підрозділом «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» від 20.08.2018р. за вхідним №18/30/5-563, в свою чергу Відповідач підтверджує факт отримання від Позивача переліку необхідних документів для укладення Договору, а саме: зразок опитувального листа та форми надання інформації про технічні характеристики житлових будинків та споживачів.

17 жовтня 2018 року між позивачем в особі Структурним підрозділом «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» та Відповідачем складено АКТ №110110/10/43 про готовність вузла комерційного обліку до роботи. Даним актом вузол комерційного обліку теплової енергії в опалювальний період 2018-2019р.р. прийнятий та готовий до роботи.

Листом від 24.10.2018 року за вихідним №277, який отримано та зареєстровано Позивачем в особі Структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» від 26.10.2018р. за вхідним №18/30-4992, Відповідач просить оформити наряди для можливості запуску теплоносія для потреб житлового будинків № 46 у зв`язку з початком опалювального сезону 2018-2019р.р.

Листом від 22.11.2018 року за вихідним №182, який адресований Позивачу в особі Структурному підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго», Відповідач вкотре звертається з вимогою про необхідность укладення Договору про співпрацю з постачання теплової енергії для потреб будинку №46 по вулиці Дмитрівській.

Судом встановлено, що листи від відповідача адресовані Позивачу щодо укладення договору з постачання теплової енергії по житловому будинку №46, що знаходиться на вулиці Дмитрівській, залишені без задоволення на вказаний період зазначений Позивачем, а відповідно на початок 2019 року жодних договорів щодо постачання теплової енергії між Відповідачем та Позивачем укладено не було.

Згідно з ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено місцевим судом, між позивачем та відповідачем було укладено Договір №330610 від 01.02.2019р. на постачання теплової енергії з Додатками №1, №4.

Відповідно до умов вказаного договору Позивач зобов`язався виробити та поставити теплову енергію Відповідачу, а останній зобов`язався оплатити поставлену теплову енергію на умовах даного Договору.

При виконанні умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язались керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії.

Місцевий суд, задовольняючи позов, дійшов висновку, що Договір №330610 від 01.02.2019р. на постачання теплової енергії є укладеним з моменту підписання, відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України, однак не взяв до уваги Додаток №1, Додаток №4 до даного Договору яким визначено зобов`язання Відповідача щодо належного утримання внутрішньобудинкових систем, а саме її безперебійне та належне функціонування і відповідно оплата послуг спожитих на власні потреби.

Відповідно до Додатку №1 до Договору №330610 від 01.02.2019р. передбачено обсяг теплової енергії яку Відповідач використає 10,76 Гкал/рік, вартість якої відповідно до діючих тарифів на момент укладення Договору становить 14 405,46 грн. характер яких є теплові витрати на ділянці трубопроводів та місцевих систем Відповідача згідно схеми викладеної у Додатку №5 до Договору.

Отже, Сторони у договорі встановили умови визначення взаємних зобов`язань, ціни товару та обсяг товару який буде спожито.

Згідно п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», «плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання.

Тому порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води виключно регулюється пунктами 9-23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Зокрема, відповідно до положень пунктів 11 та 12 Правил: у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, оплата послуги згідно виключно за показниками будинкових засобів обліку.

В розрахунку заборгованості наданому позивачем в обгрунтування вимог позовної заяви за період груднь 2018р. та січень 2019р. вказані дані які не знайшли свого підтвердження та не враховують фактичні показники приладів будинкового вузла обліку спожитої теплової енергії, як того вимагає нормами матеріального права.

Таким чином, сторони в умовах Договору №330610 від 01.02.2019р. та Додатків №1, №4 на постачання теплової енергії врегульовано період початку та закінчення господарських зобов`язань, ціни товару та всі істотні умови, що визначені ст.180, 189 Господарського кодексу України та ст.638 Цивільного кодексу України.

Апеляційний суд відхиляє аргументи позивача щодо нарахування пені за порушення зобов`язань відповідачем визначених умовами Додатку №4 до Договору оскільки як вбачається з розрахунку доданому до позовної заяви вони проводились на період коли Договір не було укладено.

Також, сторони у Договорі та Додатках встановили обсяг зобов`язань ціну товару та обсяг спожитого товару, а саме обсяг теплової енергії яку відповідач використає 10,76 Гкал/рік, вартість якої відповідно до діючих тарифів на момент укладення Договору становить 14 405,46 грн. за теплові витрати на ділянці трубопроводів та місцевих систем Відповідача згідно схеми викладеної у Додатку №5 до Договору, та враховуючи звіт щодо фактичних обсягів спожитого газу складеного на підставі засобів будинкового обліку теплової енергії, суд приходить до висновку щодо необгрунтованості розрахунку доданому до позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в процесі розгляді справи в суді першої інстанції відповідачем було частково погашено заборгованість за договором № 330610 на постачання теплової енергії у гарячій води від 01.02.2019р. в сумі 40 000,00 грн. за період з 01.10.2019р. по 31.10.2019р., що підтверджується довідкою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації ) « Київтеплоенерго » від 27.11.2019р. № 30/вих..

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, колегія судді дійшла висновку про закриття провадження у справі в цій частині, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Згідно зі статтею 277 ГПК України суд апеляційної інстанції скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом міста Києва від 28.11.2019р. по справі №910/14591/19 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути скасоване, а апеляційна скарга ТОВ «Управляюча компанія «Простір» - задоволена, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надання послуг до моменту укладання договору.

Судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Простір" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі № 910/14591/19 скасувати.

3. Закрити провадження у справі № 910/14591/19 в частині стягнення заборгованості за договором № 330610 на постачання теплової енергії у гарячій води від 01.02.2019р. в сумі 40 000,00 грн.

4. В іншій частині прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

5. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Простір" 6 193,17 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

7. Матеріали справи № 910/14591/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 04.03.2020 у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець