ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

05 березня 2020 року Справа № 926/2276/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., секретар судового засідання Циганчук І.В., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмен»

до дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України»

про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у сумі 35568,28 грн

Представники:

від позивача Римець Х.Б., довіреність від 01.01.2019 року (в режимі відеоконференції)

від відповідача не з`явився

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» звернулося з позовом до дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості у сумі 30740,42 грн, у тому числі: 22669,43 грн - інфляційних втрат та 8070,93 грн - 3% річних.

Дані позовні вимоги обґрунтовуються тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо несвоєчасної та не в повному обсязі оплати за поставлений товар за договором поставки продукції №14 від 06.08.2011 року, укладеного між ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» та дочірнім підприємством «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України», у відповідача виникла заборгованість в сумі 254272,87 грн перед ТОВ «Артемсіль Регіони-СК».

13.06.2012 року Господарським судом Чернівецької області винесено рішення по справі 5027/196/2012 про стягнення з ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» заборгованості в сумі 254272,87 грн. На виконання вказаного рішення винесено наказ про примусове виконання рішення від 21.08.2012 року, який пред`явлено до виконання, проте виконавче провадження досі триває. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.09.2018 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» на ТОВ «К-2» Інвестмент». В ході виконавчого провадження відповідачем частково сплачено суму заборгованості в розмірі 10000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1439 від 27.06.2019 року. Тому, позивачем за несвоєчасне виконання зобов`язання, нараховано відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати в розмірі 22669,43 грн (за період з вересня 2018 року по серпень 2019 року включно) та 3% річних в розмірі 8070,93 грн (за період з 07.09.2018 року по 01.10.2019 року).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019 року справу призначено судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 29.10.2019 року 11:00 год.

29.10.2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив з доказами направлення позивачу за вх. № 2409, в якому позовні вимоги ТОВ «К-2» Інвестмент» вважає безпідставним та просить відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки відповідачем перераховано ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» (первісному стягувачу) 100000 грн 21.08.2012 року та 100000 грн 28.12.2012 року, а на користь ТОВ «К-2» Інвестмент» (новому стягувачу) 10000 грн 27.06.2019 року та 30000 грн 10.10.2019 року, а тому за відповідачем рахується заборгованість згідно наказу суду від 21.08.2012 року в сумі 15171,99 грн. Крім того, відповідач додав до відзиву докази сплати ним вищезазначених сум: картку розрахунку 6.3.1. з ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» за 01.01.2012 30.09.2019; картку розрахунку 6.8.4. з ТОВ «К-2» Інвестмент» за 01.01.2012 23.10.2019; оборотно-сальдову відомість по рахунку 6.3.1.; копія платіжного доручення № 1439 від 27.06.2019 року; копія платіжного доручення № 573 від 10.10.2019 року.

29.10.2019 року в судовому засіданні у відповідності до ч. 5 ст. 183 ГПК України, судом було оголошено перерву до 12.11.2019 року 15:00 год.

12.11.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив за вх. № 3634, в якій позивач заперечує факти перерахування 21.08.2012 року та 28.12.2012 року коштів ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» (первісному стягувачу) в сумі 200000 грн та 27.06.2019 року коштів ТОВ «К-2» Інвестмент» (позивачу) в сумі 10000 грн. Однак, позивач підтверджує факт сплати відповідачем 10.10.2019 року заборгованості в сумі 30000 грн. Крім того, позивач вважає, що надані відповідачем докази на підтвердження перерахування коштів не є належними та допустимими доказами, оскільки є внутрішніми бухгалтерськими документами.

12.11.2019 року в судовому засіданні у відповідності до ч. 5 ст. 183 ГПК України, судом було оголошено перерву до 29.11.2019 року 10:30 год.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року задоволено клопотання представника позивача ( ОСОБА_1 ) про проведення судового засідання призначеного на 29.11.2019 року в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарського суду Київської області.

19.11.2019 року від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист за вх.№ 3715, згідно якого він долучає до матеріалів справи довідки та виписки по рахунку ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» в ПАТ «ПУМБ» від 01.11.2019 року, які на думку позивача спростовують факт отримання коштів ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» 21.08.2012 року та 28.12.2012 року.

29.11.2019 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання за вх. № 2712, в якому він просить перейти від розгляду справи за правилами спрощено позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, обґрунтовуючи це необхідністю повного та всебічного розгляду справи. Також представник відповідача просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 5027/196/2012 за заявою Дочірнього підприємства Чернівецький облавтодор відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» про визнання наказу Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2012 року таким, що не підлягає виконанню частково в сумі 240000 грн у зв`язку з добровільним виконанням боржником своїх зобов`язань - до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року задоволено клопотання відповідача про перехід від розгляду справи за правилами спрощено позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та про зупинення провадження у справі. Розгляд справи № 925/2276/19 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Зупинено провадження у справі 926/2276/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 5027/196/2012 за заявою Дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» про визнання наказу Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2012 року таким, що не підлягає виконанню частково в сумі 240000 грн у зв`язку з добровільним виконанням боржником своїх зобов`язань. Зобов`язати сторони повідомити суд про набрання законної сили судовим рішенням у справі № 5027/196/2012.

17.01.2020 року до Господарського суду Чернівецької області через канцелярію від представника товариства з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмен» ( ОСОБА_1 ) надійшло клопотання за вх. № 118 про поновлення провадження у справі № 926/2276/19 з тих підстав, що ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 24.12.2019 року у справі № 5027/196/12, яка набрала законної сили в установленому порядку, було відмовлено у задоволенні заяви ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у справі № 5027/196/2012 про визнання наказу Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2012 року таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представником позивача заявлено клопотання про призначення справи до судового розгляду в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої доручити одному із судів: Господарському суду м. Києва, Господарському суду Київської області, Київському апеляційному суду, Північному апеляційному господарському суду, Київському окружному адміністративному суду, Окружному адміністративному суду м. Києва.

Ухвалою суду від 20.01.2020 року поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 27.01.2020 року 17:00 год. за участю представників сторін в режимі відеоконференції та доручено Господарському суду м. Києва (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44 Б) забезпечити проведення судового засідання у справі № 926/2276/19, розгляд якої призначено на 27.01.2020 року о 17:00 год в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 11 лютого 2020 року - 15:30 год. та доручено Господарському суду Київської області (01032, м. Київ-32, вул. Симона Петлюри, 16/108) забезпечити проведення судового засідання у справі № 926/2276/19, розгляд якої призначено на 11.02.2020 року о 15:30 год в режимі відеоконференції.

04.02.2020 року від уповноваженого представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про збільшення позовних вимог за вх.№ 3715, згідно до якої, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути із відповідача додатково 4827,92 грн. у т.ч.: інфляційні втрати в розмірі 3205,55 грн (за період з вересня 2019 року по грудень 2019 року включно) та 3% річних в розмірі 1622,37 грн (за період з 02.10.2019 року по 31.01.2019 року), за період, який не враховано у позовній заяві.

Ухвалою суду від 11.02.2020 року заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду, розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 20 лютого 2020 року - 15:30 год. та доручено Господарському суду Київської області (01032, м. Київ-32, вул. Симона Петлюри, 16/108) забезпечити проведення судового засідання у справі № 926/2276/19, розгляд якої призначено на 20.02.2020 року о 15:30 год в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2020 року - 16:30 год. та доручено Господарському суду Київської області (01032, м. Київ-32, вул. Симона Петлюри, 16/108) забезпечити проведення судового засідання у справі № 926/2276/19, розгляд якої призначено на 20.02.2020 року о 15:30 год в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні 05.03.2020 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку своїх представників в судове засідання 05.03.2020 року вкотре не забезпечив, поважних причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату час, та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу 24.02.2020 року ухвали суду від 21.01.2020 року, яке повернулось на адресу суду 27.02.2020 року.

За приписами ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже, нез`явлення відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке:

06 серпня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Артемсіль Регіони-СК» (первісний кредитор) та дочірнім підприємством «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (відповідач) було укладено договір поставки продукції №14, за яким позивач повинен поставляти партіями та передати у власність відповідача сіль технічну третього помолу, а відповідач зобов`язаний прийняти даний товар та здійснити оплату в порядку встановленому в договорі.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору щодо несвоєчасної та не в повному обсязі оплати поставленого товару виникла заборгованість, а тому ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості.

13 червня 2012 року Господарський суд Чернівецької області ухвалив рішення у справі 5027/196/2012 про стягнення з ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» заборгованості у розмірі 254272,87 грн. На виконання вказаного рішення від 21.08.2012 року було видано наказ про примусове рішення від 13.06.2012 року.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт наявності у відповідача заборгованості за договором поставки продукції №14 має преюдиційне значення та не підлягає доказуванню в силу положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі отриманого наказу Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемсіль Регіони-СК» звернулося до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції із заявою про примусове виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 13 червня 2012 року по справі №5027/196/2012.

Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 04 грудня 2014 року № 45682475.

18.02.2015 року Першотравневим відділом державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції була прийнята постанова про передачу матеріалів виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області.

25.02.2015 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області була прийнята постанова про прийняття до виконання виконавчого провадження по примусову виконанню наказу про примусове виконання судового рішення № 5027/196/2012 від 21 серпня 2012 року.

05 квітня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Артемсіль Регіони-СК» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» (новий кредитор або позивач) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до умов якого первісний кредитор відступив належне йому право вимоги за зобов`язанням, закріпленими у рішенні Господарського суду Чернівецької області від 13.06.2012 року у справі 5027/196/2012 товариству з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент» та Додаткової угода № 1 до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 06 квітня 2015 року.

06 вересня 2018 року ухвалою Господарського суду Чернівецької області у справі № 5072/196/2012 замінено сторону виконавчого провадження №45682475 з виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 21.08.2012 року, виданого на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.06.2012 року у справі №5027/196/2912 з товариства з обмеженою відповідальністю «Артемсіль Регіони-СК на товариство з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмент».

З моменту відкриття виконавчого провадження № 45682475 відповідач 27.06.2019 року та 10.10.2019 року здійснив частково оплату в сумі 10000 грн та 30000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1439 та № 573.

Отже, станом на день розгляду справи заборгованість ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» перед ТОВ «К-2» Іневстмент» становить: 254272,87 грн 40000 грн = 214272,87 грн.

Виконавче провадження № 45682475 по примусову виконанню наказу про примусове виконання судового рішення № 5027/196/2012 від 21 серпня 2012 року триває і на сьогоднішній день.

Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор може бути замінений іншою стороною внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно із ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона мас право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 524. 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18 «що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу».

Аналогічна правова позиція міститься у п.7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року, зокрема вказано «якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання». Також аналогічна правова позиція міститься постанові Верховного Суду від 18.01.2018 року в справі №309/4208/13-ц.

За змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника ні прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягав г відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника пі користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761/43507/16-ц.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 236 Господарського процесуального кодексу України - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За несвоєчасне виконання зобов`язання відповідачем позивачем було проведено нарахування на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України: 3% річних за період з 07.09.2018 року по 31.01.2020 року в сумі 9693,3 грн та інфляційних втрат за період з вересня 2018 року по грудень 2019 року в сумі 25874,98 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

Перевіривши подані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд доходить висновку, що позивачем правомірно, та з врахуванням часткових сплат основної заборгованості здійснених відповідачем (27.06.2019 року та 10.10.2019 року в сумі 10000 грн та 30000 грн), заявлено до стягнення 3% річних в сумі 9693,3 грн та інфляційних втрат в сумі 25874,98 грн.

Стосовно доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, щодо безпідставності нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, оскільки відбулась сплата відповідачем ТОВ «Артемсіль Регіони-СК» (первісному стягувачу) 100000 грн 21.08.2012 року, 100000 грн 28.12.2012 року та ТОВ «К-2» Інвестмент» (новому стягувачу) 10000 грн 27.06.2019 року, 30000 грн 10.10.2019 року, до уваги суду не беруться, оскільки:

- з матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до Господарського суду Чернівецької області з заявою, в якій просив визнати наказ господарського суду Чернівецької області від 21.08.2012 у справі №5027/196/2012 таким, що не підлягає виконанню частково у сумі 240000,00 грн, у зв`язку із добровільним виконанням боржником своїх зобов`язань. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області у справі №5027/196/2012 від 24.12.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню частково, оскільки заявник не довів належними доказами, що сплата грошових коштів у розмірі 200000 грн відбулась на виконання рішення суду про стягнення заборгованості за договором поставки продукції за №14 від 06.08.2018 року. Дана ухвала суду набрала законної сили.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, доводи відповідача зазначені у відзиві на позовну заяву до уваги суду не беруться в силу положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, станом на день розгляду справи у суді сума заборгованості дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» перед товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмен» становить 35568,28 грн, у тому числі: 25874,98 грн - інфляційних втрат та 9693,3 грн - 3% річних, що підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

Судовий збір за приписами ст. 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» (58018, м. Чернівці, вул. Головна, буд. 205; код 31963989) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмен» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 4, оф. 51; код 20601776) заборгованість в сумі 35568,28 грн, у тому числі: 25874,98 грн - інфляційних втрат та 9693,3 грн - 3% річних та відшкодування судового збору в сумі 1921 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Львівського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.03.2020 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець