ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" березня 2020 р. м. Київ Справа № 911/165/20

Господарський суд Київської області, у складі судді Лилака Т.Д. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХЕНЕРГОТРЕЙД про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХЕНЕРГОТРЕЙД (03113, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 68/1, офіс 62, код 32531054)

до Товариства з обмеженою відповідальністю АЙЕН ЛОДЖИСТИК (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вулиця Мойсеєва, будинок 72, код 37905278)

про стягення 1502020,61 гривень

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТЕХЕНЕРГОТРЕЙД звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю АЙЕН ЛОДЖИСТИК про стягнення 1502020,61 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.02.2020 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.03.2020.

06.03.2020 на адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХЕНЕРГОТРЕЙД надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, які належать ТОВ АЙЕН ЛОДЖИСТИК в межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат в розмірі 1 524 550,92 грн.

В обґрунтування вищезазначеної заяви, ТОВ ТЕХЕНЕРГОТРЕЙД посилається на те, що відповідач безпідставно ухиляється від виконання зобов`язань за Договором, не реагує на будь-які звернення позивача та не вчиняє жодних дій зі сплати грошових коштів та з позасудового врегулювання спору в добровільному порядку.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, оскільки поведінка відповідача, свідчить про те, що він може ухилятись і від інших зобов`язань, а саме від виконання рішення суду; сума, яка пред`явлена до стягнення є значною, що об`єктивно може зумовити приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача або їх нецільове витрачання з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення; спосіб забезпечення є співмірним позовним вимогам.

Крім того, позивачу стали відомі обставини, які свідчать про значні обсяги невиконання відповідачем зобов`язань також перед іншими контрагентами на значні суми, що опосередковано свідчить про відсутність у відповідача достатніх грошових коштів для забезпечення своєї господарської діяльності.

До того ж, у позивача наявні обґрунтовані сумніви щодо здійснення ТОВ АЙЕН ЛОДЖИСТИК реальної господарської діяльності, оскільки жодної іншої господарської діяльності, окрім митно-брокерської та утримання митного складу, як відомо позивачу, відповідач не здійснює, а відтак, джерело його доходів є обмеженим

Позивач також стверджує, що ТОВ АЙЕН ЛОДЖИСТИК та ТОВ «БФ ЛОГІСТИКА-ЕКСПРЕС» є пов`язаними особами. Наведене, на думку позивача, свідчить про вчинення відповідачем безпосередніх дії, спрямованих на приховання активів, переведення їх на інші юридичні особи з метою ухилення від виконання зобов`язань, що, в свою чергу, в подальшому унеможливить виконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши доводи позивача, викладені в заяві про забезпечення позову, господарський суд вважає останні не обґрунтованими та недоведеними, оскільки, позивач лише припускає, що грошові активи, які є у відповідача, можуть зменшитись за кількістю або зникнути на момент виконання рішення суду у зв`язку з заборгованістю перед іншими контрагентами. Проте, доказів на підтвердження ймовірності утруднення виконання (у разі задоволення позову) рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення не надав.

До того ж варто зазначити, що накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача може призвести до неможливості розрахунку з іншими контрагентами, що негативно скажеться на господарській діяльності відповідача.

Посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без надання обґрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову, а тому суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХЕНЕРГОТРЕЙД такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України.

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХЕНЕРГОТРЕЙД про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 10.03.2020р., набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак