РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.02.2020Справа № 910/16146/19

За позовом Боска Кора С.П.А. (BOSCA CORA S.P.A.);

до Міністерства розвитку економіки,торгівлі та сільського господарства України (відповідач 1);

Науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (відповідач 2);

про визнання патенту на корисну модель недійсним.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Нікулеско Д.С., адвокат, довіреність № б/н від 23.07.2019 р.;

Від відповідача 1: не з`явилися;

Від відповідача 2: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулася компанія Боска Кора С.П.А. з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, в якому просить суд: визнати недійсним патент України № 123186 на корисну модель «Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско», власником якого є Науково-виробниче підприємство «Нива» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю; зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести відомості до Державного реєстру патентів на корисні моделі та здійснити публікацію у офіційному бюлетені «Промислова власність» про визнання недійсним патенту України № 123186 на корисну модель «Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 відкрито провадження у справі № 910/16146/19 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 17.12.2019.

У судовому засіданні 17.12.2019 представником відповідача 2 було подано клопотання про об`єднання в одне провадження справ № 910/16146/19 та № 910/9254/18.

Судом було відхилено клопотання відповідача 2 про об`єднання справ в одне провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Дослідивши клопотання відповідача 2 про об`єднання справ в одне провадження, суд дійшов до висновку, що об`єднання справ № 910/16146/19 та № 910/9254/18 перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спорів по суті.

Через відділ діловодства суду 30.01.2020 р. від представника відповідача 2 надійшла заява про зупинення провадження у справі 910/16146/19 до вирішення судом справи № 910/9254/18.

Господарський суд розглянувши заяву відповідача 2 про зупинення провадження у справі не знаходить підстав для його задоволення оскільки встановлені у справі 910/9254/18 обставини не впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, які господарський суд може встановити самостійно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/16146/19 до судового розгляду по суті на 13.02.2020.

У судовому засіданні 13.02.2020 представником відповідача 2 подано клопотання про колегіальний розгляд справи. Зазначене клопотання судом відхилено, оскільки спір між сторонами у даній справі не відноситься до категорії складних і відповідачем 2 не наведено жодних обґрунтованих пояснень, які б свідчили про складність цієї справи.

У судовому засіданні 13.02.2020 було оголошено перерву в слуханні справи по суті до 25.02.2020.

Через відділ діловодства суду 25.02.2020 р. від представника відповідача 2 надійшла заява про зупинення провадження у справі 910/16146/19 до вирішення судом справи № 910/8842/19.

Господарський суд розглянувши заяву відповідача 2 про зупинення провадження у справі не знаходить підстав для його задоволення оскільки встановлені у справі 910/8842/19 обставини не впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, які господарський суд може встановити самостійно.

Під час розгляду спору по суті 25.02.2020 р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 та відповідач 2 у судове засідання 25.02.2020 не з`явилися, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача 1 та представника відповідача 2 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Міністерство економічного розвитку та торгівлі України, правонаступником якого є Міністерство економіки, торгівлі та сільського господарства України за результатами формальної експертизи заявки № u201709907, проведеної Державним підприємством "Український інститут інтелектуальної власності", видало Науково-виробничому підприємству «Нива» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі також - Відповідач-1), патент України № 123186 на корисну модель "Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско " (надалі - патент).

Відповідно до патенту України № 123186 на корисну модель "Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско ", заявка № u201709907 на видачу патенту на вказану корисну модель була подана 12.10.2017, публікація про видачу патенту була здійснена 12.02.2018, Бюл. № 03.

Формула корисної моделі за патентом України № 123186 від 12.02.2018 р. на винахід «СПОСІБ ВИРОБНИЦТВА ВИНА ІГРИСТОГО НАПІВСОЛОДКОГО БІЛОГО «ТАЇРОВО БОСКО» складається з одного незалежного пункту формули та сімох залежних пунктів, та має наступний вигляд:

« 1. Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого, що включає готування купажу з виноматеріалів для шампанського та вин ігристих, готування розводки чистої культури дріжджів, внесення її в купаж, вторинне бродіння, обробку холодом, фільтрацію, розлив, який відрізняється тим, що використовують виноматеріали, які виготовлені з винограду сортів Шардоне, Піно білий - Піно Блан, Піно чорний - Піно Ну ар, Піно Фран за "білим" способом, готують бродильну суміш з оброблених розливостійких купажів виноматеріалів для шампанізації, резервуарного лікеру і приготованої розводки чистої культури дріжджів з вмістом цукрів 22-24 г/дмЗ, виробництво здійснюють резервуарним періодичним способом, для чого розводку чистої культури дріжджів вводять у бродильну суміш з розрахунку 2-5 млн/смЗ дріжджових клітин, у бродильну суміш вводять також сірчисту кислоту у кількості 20 г/дмЗ, за час вторинного бродіння зброджують не менше 18 г/дмЗ цукрів і досягають тиску в акратофорі не менше 350 кПа за температури не вище 10 °С, а тривалість процесу вторинного бродіння бродильної суміші в акратофорі становить не менше ніж 20 діб, одержане після вторинного бродіння шампанізоване вино охолоджують до температури мінус З °С - мінус 4 °С і витримують при цій температурі не менше 48 годин, профільтроване ігристе вино після обробки холодом направляють у акратофори- приймальники для розливу, в процесі заповнення акратофораприймальника до ігристого вина додають експедиційний лікер, перед розливом вино ігристе витримують в акратофорі-приймальнику не менше ніж 6 годин і направляють на розлив.

2. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що розводку чистої культури дріжджів готують у дріжджанках, обладнаних мішалками та аеруючими пристроями.

3. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що температура суміші перед поданням на бродіння становить 10-18 °С.

4. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що вторинне бродіння проводять за температури не вище 15 °С.

5. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що вторинне бродіння проводять при прирості тиску за добу, починаючи з 80 кПа і доводячи його до ЗО кПа.

6. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що перед розливом вино фільтрують.

7. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що після розливу в пляшки проводять швидке розігрівання пляшок з вином у тунельному нагрівані за температури +40 - +50 °С або контрольну витримку протягом не менше 5 діб за температури +17 - +25 °С. 55

8. Спосіб за п. 1, який відрізняється тим, що технологічний процес проводять з використанням обладнання і технологічних ємностей, виготовлених з корозійностійких матеріалів чи із спеціальними покриттями.».

Проаналізувавши формулу корисної моделі позивач вважає, що вся сукупність ознак незалежного пункту формули Патенту була відома до дати подання заявки на його реєстрацію, а саме станом на 12.10.2017 р.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що патент України № 123186 на корисну модель "Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого "Таїрово Боско" не відповідає умові патентоздатності "новизна".

Позивач зазначає, що даний патент порушує його охоронюваний законом інтерес виробляти та завозити на територію України вино ігристе напівсолодке біле, виготовлене згідно Міждержавного стандарту ГОСТ 33311-2015 «Вина игристые. Основные правила производства». Позивач працює із відповідачем 2 в одній галузі промисловості і отримуючи патент на спосіб виготовлення, який є популярним серед виробників ігристих вин, останній порушує інтерес позивача у виробництві різноманітних смаків ігристих напівсолодких вин із застосуванням відомих способів.

Згідно з ст. 418 ЦК України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним.

Стаття 154 ГК України вказує, що відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами. До відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на корисну модель засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою корисної моделі.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" (надалі також - Закону про винаходи), корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною.

Згідно ч. 3 ст. 7 наведеного Закону винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об`єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо.

Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету (ч. 4 ст. 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі").

Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати (ч. 5 ст. 7 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі").

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі). Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень.

Згідно з п. 6.6.1 Правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки, від 22.01.2001 № 22 (із змінами та доповненнями), суть винаходу (корисної моделі) виражається сукупністю суттєвих ознак, достатніх для досягнення технічного результату, який забезпечує винахід (корисна модель).

Відповідно до п. 7.1.1 вищенаведених Правил, формула винаходу (корисної моделі) призначена для визначення обсягу правової охорони, яка надається патентом.

У матеріалах справи міститься висновок експерта об`єктів інтелектуальної власності № 02-09/2019 від 23 жовтня 2019 року, складений експертом А.В. Андрєєвою, на замовлення позивача. За результатами проведеного експертного дослідження, експертом було встановлено, що надані на дослідження відомості, що містяться в джерелі «ГОСТ 33311- 2015 Вина игристые. Основные правила производства», які були загальнодоступними до дати подання заявки № u 2017 09907, тобто до дати 12.10.2017 р., спростовують «новизну» корисної моделі «СПОСІБ ВИРОБНИЦТВА ВИНА ІГРИСТОГО НАПІВСОЛОДКОГО БІЛОГО «ТАЇРОВО БОСКО» за патентом № 123186.

Відповідно до ст. 98 ГПК України:

1. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

2. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

3. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

4. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

5. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

6. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

7. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Господарським судом встановлено, що висновок об`єктів інтелектуальної власності № 02-09/2019 від 23 жовтня 2019 року, відповідає вищенаведеним вимогам і не викликає сумнівів у його правильності, оскільки висновки надані в межах компетенції експерта, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах дослідження, висновки чіткі, логічні, послідовні і відповідають фактичним даним справи.

В той же час, відповідачами зі своєї сторони не було надано висновку експерта із висновками, що відрізняються від тих, що надані експертом у вищезазначеному дослідженні.

За таких обставин висновок експерта № 02-09/2019 від 23 жовтня 2019 року за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності приймається судом в якості належного та допустимого доказу у справі.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про охорону прав на винаходи та корисні моделі" з метою визнання деклараційного патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про проведення експертизи запатентованого винаходу (корисної моделі) на відповідність умовам патентоздатності.

В порядку частини 2 статті 33 Закону про винаходи позивач звертався до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (надалі також - Укрпатент) із клопотанням про проведення експертизи запатентованої корисної моделі «Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого "Таїрово Боско"» за патентом України № 123186 на відповідність умовам патентоспроможності.

Так позивачем було долучено до матеріалів справи висновок Укрпатенту від 10.12.2019 року № 28574/ЗУ/19. За результатами експертизи запатентованої корисної моделі було встановлено, що запатентована корисна модель за патентом України на корисну модель № 123186, не відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї ч. 2 ст. 7 Закону, а саме: - за пунктом (ами) 1-8 формули не є новою.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про те, що патент України № 123186 на корисну модель "Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско» не відповідає умові патентоздатності "новизна".

Права інтелектуальної власності, зокрема, на корисну модель визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 469 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги компанії Боска Кора С.П.А. про визнання недійсним патенту України № 123186 на корисну модель «Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско», власником якого є Науково-виробниче підприємство «Нива» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про зобов`язання внести відомості до Державного реєстру патентів на корисні моделі та здійснити публікацію у офіційному бюлетені «Промислова власність» про визнання недійсним патенту України № 123186 на корисну модель «Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско», суд зазначає, що внесення таких змін до Реєстру та публікація відповідного повідомлення відноситься до виключної компетенції Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача 2 в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, як власника оспорюваного патенту.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним патент України № 123186 на корисну модель «Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско», власником якого є Науково-виробниче підприємство «Нива» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65496, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрова, вул. 40-річчя Перемоги, 1, ).

3. Зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2, ) внести відомості до Державного реєстру патентів на корисні моделі та здійснити публікацію у офіційному бюлетені «Промислова власність» про визнання недійсним патенту України № 123186 на корисну модель «Спосіб виробництва вина ігристого напівсолодкого білого «Таїрово Боско».

4. Стягнути з Науково-виробничого підприємства "Нива" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (65496, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрова, вул. 40-річчя Перемоги, 1, ) на користь Боска Кора С.П.А. (BOSCA CORA S.P.A.) ( ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.03.2020 р.

Суддя О.В. Мандриченко