ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/3054/19

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, м. Київ

до 1) Головного управління Дергеокажарстру у Київській області, м. Київ

2) Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма» Світанок», Київська область, Васильківський район, с. Ковалівка

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

ОСОБА_1 , м. Чернігів

про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки

секретар судового засідання О.О. Стаднік

представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача 1 - О.Ю.Ремез

від відповідача 2 - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

від прокуратури - Ю.О.Заєць

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру №63-1591вих19 від 05.12.2019 року (вх.№3179/19 від 09.12.2019 року) (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач 1) та Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма» Світанок» (далі - відповідач 2) за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 (далі - третя особа) про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області спірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 за рахунок земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, яку в подальшому було відчужено на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма» Світанок» за договором купівлі-продажу від 04.01.2019 року, з порушенням вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим прокурор просить суд визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області №10-11591/15-18-сг від 21.12.2018 року, яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:009:0053, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності Фастівської міської ради Фастівського району Київської області, а також, витребувати з незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма» Світанок» на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру вказану земельну ділянку.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3054/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.01.2020 року.

До суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву №04-15/2121 від 26.12.2019 року (вх. №257878/19 від 27.12.2019 року), в якому відповідач проти позову заперечує в частині визнання наказу Головного управління Дергеокажарстру у Київській області від 21.12.2018 року №10-11591/15-18-сг недійсним.

До суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву №15-01/20 від 15.01.2020 року (вх. №1127/20 від 17.01.2020 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та клопотання №27-01/20-01 від 27.01.2020 року (вх. №1843/20 від 27.01.2020 року) про відкладення розгляду справи.

Представники позивача, відповідача 1 та прокурор у судовому засіданні 28.01.2020 року не заперечували проти поданого клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, представниками позивача, відповідача 1 та прокурором у судовому засіданні 28.01.2020 року подано спільне клопотання про продовження строків підготовчого провадження у справі №911/3054/19 на тридцять днів. Ухвалою суду від 28.01.2020 року продовжено строки підготовчого провадження у справі №911/3054/19 та відкладено розгляд справи на 25.02.2020 року.

До суду від відповідача надійшли письмові пояснення б/н, б/д (вх. №3215/20 від 10.02.2020 року).

Позивач та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 25.02.2020 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши у судовому засіданні 25.02.2020 року матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що провадження у справі №911/3054/19 підлягає зупиненню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі Держгеокадастру, прокурор у даній справі зазначав, що, на його думку, Держгеокадастром до моменту подання позовної заяви не було вжито належних заходів реагування з метою усунення порушень законодавства, допущених ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Судом встановлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 16.10.2019 року у справі №912/2385/18 вирішив зазначену справу передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки, існує виключна правова проблема, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. У вказаній справі Верховним Судом розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором в суді саме у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Прокурор проти зупинення провадження у даній справі заперечував, зазначивши, що питання застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, в частині повноважень прокурорів для представництва в суді інтересів держави у зв`язку з їх порушенням, суд може вирішити самостійно. Зокрема, встановити, чи були підстави для звернення прокурора з даним позовом до суду, оскільки до матеріалів справи додано документи, з яких вбачається бездіяльність позивача, а тому, на думку прокурора, відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Так, прокурором при зверненні до суду з даним позовом заявлено вимоги про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області №10-11591/15-18-сг від 21.12.2018 року, яким передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:009:0053, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності Фастівської міської ради Фастівського району Київської області, про витребування з незаконного володіння ПрАТ «Агрофірма «Світанок» на користь держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру вказаної земельної ділянки.

Обґрунтовуючи підстави подання даного позову, прокурор посилається на те, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру не вжила належних заходів реагування з метою усунення допущених порушень при відведенні спірної земельної ділянки, що на думку прокурора, свідчить про ухилення відповідного суб`єкта владних повноважень від свого обов`язку щодо захисту інтересів держави, а тому, прокурор у даній справі фактично замінює позивача, який, на думку прокурора, сприяє порушенню інтересів держави. Судом встановлено, що, згідно з офіційно опублікованими відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховний Суд у складі колегії судів Касаційного господарського суду постановив у господарській справі №912/2385/18, провадження в якій було відкрито за позовом прокурора, ухвалу про передачу справи разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на те, що дана справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначену справу, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, та вказала на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Також, на думку колегії суддів Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Зокрема, правового висновку Великої Палати потребують питання: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Ухвалою від 07.11.2019 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу №912/2385/18 з посиланням на те, що вирішення поставлених питань щодо обґрунтування прокурором звернення до суду в інтересах держави сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, тобто, розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що Великою Палатою Верховного Суду, серед іншого, вирішуватиметься питання щодо змісту доказів, які повинні бути надані прокурором при зверненні з позовом в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також щодо необхідності обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №911/3054/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні питання про зупинення провадження у даній справі судом було враховано позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду щодо зупинення проваджень у справах №916/2122/16, №924/1211/18, №922/1546/18, №915/650/18, №924/149/18, №905/1428/18, №924/725/18 та інших за позовом прокурора.

Керуючись ст.ст. 182, 227, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі №911/3054/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

2. Зобов`язати сторони повідомити господарський суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 з наданням відповідного судового рішення.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її складення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 02.03.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць