ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"24" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/426/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

за участю представників:

Пума СЕ (PUMA SE): адвокат Войков А.П.,

ТОВ "ЛІМО СОФТ": не з`явився,

Одеської митниці ДЕРЖМИТСЛУЖБИ: не з`явився,

розглянувши заяву (вх.№4-8/20 від 18.02.2020р.) Пума СЕ (PUMA SE) (Puma Way 1, 91074 Herzogenaurach, Germany) про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМО СОФТ" (вул. Водопровідна, буд 10 Б, м. Одеса 65007) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської митниці ДЕРЖМИТСЛУЖБИ (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21, м. Одеса, 65078),

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020р. Пума СЕ (PUMA SE) звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову відносно особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІМО СОФТ", згідно якої просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони Одеській митниці ДЕРЖМИТСЛУЖБИ здійснювати митне оформлення товару: взуття жіноче, типу "кросівки" (не для занять спортом), розм. 37-40, арт.602 640 пар, за митною декларацією №UА500020/2019/202457 від 27.12.2019 року, одержувач/імпортер Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМО СОФТ", та накладення арешту на товар: взуття на підошві з полімерних матеріалів, та з верхом з текстильних матеріалів; взуття жіноче, типу "кросівки" (не для занять спортом), розм. 37-40, арт.602 640 пар, за митною декларацією №UА500020/2019/202457 від 27.12.2019 року, одержувач/імпортер Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМО СОФТ".

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що Компанія Пума СЕ (далі - Заявник) є відомим виробником спортивного одягу та інвентарю. Продукція Заявника захищена об`єктами права інтелектуальної власності, відповідно до законодавства.

Заявник володіє правами Інтелектуальної власності на цілий ряд торговельних марок,

зареєстрованих відповідно до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків, дія яких

поширена на Україну, які, серед інших, включають міжнародний знак: - міжнародна реєстрація №599703 знаку для товарів і послуг "", яка діє в Україні з 10.03.1993 для товарів 25 класу МКТП "Одяг, взуття, головні убори".

Зазначений знак для товарів і послуг (торговельна марка) була зареєстрована відповідно до порядку, передбаченого Мадридською угодою про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891р., яка набула чинності для України з 25.12.1991 р., а отже така торговельна марка, відповідно до ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків та ст. 494 ЦК України охороняється на території України з дати її реєстрації, і права на неї не потребує засвідчення свідоцтвом.

Як вказує заявник, з листа Одеської митниці ДЕРЖМИТСЛУЖБИ №7.10-18-03/1-11/48 від 02.01.ю2020р. Компанії Пума СЕ стало відомо про ввезення ТОВ "ЛІМО СОФТ" на митну територію України, за митною декларацією №UА500020/2019/022457 від 27.12.2019 року, взуття жіноче, типу "кросівки" (не для занять спортом), розм. 37-40, арт.602 640 пар, які містять ознаки використання об`єкту права інтелектуальної власності (ОПІВ) - знаку для товарів та послуг на підставі міжнародної реєстрації №599703, що внесений до митного реєстру за №002500, власником якого є саме Пума СЕ.

Заявник зауважує, що Пума СЕ не надавав ТОВ "ЛІМО СОФТ" права на використання своїх торговельних марок за міжнародними реєстрацієями знаків для товарів і послуг та позначень, схожих із згаданою торговельною маркою настільки, що їх можна сплутати, у будь-який спосіб, в т.ч. нанесенням її на будь-який товар, для якого торговельна марка зареєстрована, упаковку, в якій міститься такий товар, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення).

Оскільки Заявник є власником вказаного вище знаку та, вважаючи, що його права були порушені, Пума СЕ до суду подана заява про забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 136 ГПК України, про захист порушених прав інтелектуальної власності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.02.2020р. призначено заяву Пума СЕ (PUMA SE) про забезпечення позову від 18.02.2020р. вх.№4-8/20 до розгляду у судовому засіданні на 24.02.2020 р. о 12год.20хв.

У судовому засіданні 24.02.2020р. представник заявника просив суд задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Представники ТОВ "ЛІМО СОФТ" та Одеської митниці ДЕРЖМИТСЛУЖБИ не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представника заявника, судом було оголошено вихід до нарадчої кімнати.

Після виходу з нарадчої кімнати, 24.02.2020р. судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Так, розглянувши заяву Пума СЕ про забезпечення позову, вислухавши пояснення представника заявника, суд вказує наступне.

Згідно до п.17 ст.4 Митного кодексу України контрафактні товари - товари, що містять об`єкти права інтелектуальної власності, ввезення яких на митну територію України або вивезення з цієї території є порушенням прав інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

За положеннями п.3 ч.1 ст.196 Митного кодексу України не можуть бути пропущені через митний кордон України: товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України „Про охорону прав на знаки для товарів і послуг будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.140 ГПК України).

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 № 3477-IV при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

Невжиття заходів забезпечення позову ПУМА СЕ (PUMA SE) може унеможливити ефективне поновлення порушених прав, за захистом яких вона планує звернутись до суду.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частинами 1 та 4 ст.141 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків ТОВ "ЛІМО СОФТ" у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, вказана особа не позбавлена права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини сьомої статті 145 Господарським процесуальним кодексом України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд роз`яснює, що відповідно до частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи викладені обставини, суд вбачає, що невжиття заходів, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити подальший ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки товар може надійти в цивільний обіг та може нанести шкоду діловій репутації правовласнику знаку для товарів і послуг.

Керуючись ст.ст.2, 13, 86, 137, 139, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву ПУМА СЕ (PUMA SE) про забезпечення позову за вх.№4-8/20 від 18.02.2020р. задовольнити.

2.Заборонити Одеській митниці ДЕРЖМИТСЛУЖБИ (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21 А, м. Одеса, 65078, ) здійснювати митне оформлення товару: Взуття жіноче, типу "кросівки" (не для занять спортом), розм. 37-40, арт.602 640 пар, за митною декларацією №UА500020/2019/202457 від 27.12.2019 року, одержувач/імпортер Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМО СОФТ" (вул. Водопровідна, буд. 10 Б, м. Одеса, 65007, ).

3.Накласти арешт на товар: взуття на підошві з полімерних матеріалів, та з верхом з текстильних матеріалів; Взуття жіноче, типу "кросівки" (не для занять спортом), розм. 37-40, арт.602 640 пар, за митною декларацією №UА500020/2019/202457 від 27.12.2019 року, одержувач/імпортер Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМО СОФТ" (вул. Водопровідна, буд. 10 Б, м. Одеса, 65007, ).

Стягувачем за цією ухвалою є: ПУМА СЕ (PUMA SE) (Пума Вей 1, 91074 Герцогенаурах, Німеччина).

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІМО СОФТ" (вул. Водопровідна, буд. 10 Б, м. Одеса, 65007, ).

Боржником за цією ухвалою є: Одеська митниця ДЕРЖМИТСЛУЖБИ (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21 А, м. Одеса, 65078, ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набрала законної сили 24.02.2020р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст складено 25 лютого 2020 р.

Суддя Цісельський Олег Володимирович