ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020м. ДніпроСправа № 904/6255/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз україни", м. Київ

до Приватного акціонерногоо товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель", м. Дніпро

про стягнення річних та пені за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 9 118,59 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 8 371,60 грн. пені та 746,99 грн. - річних, нарахованих за порушення строків виконання зобов`язання в частині оплати газу, поставлено на підставі договору постачання природного газу № 3112/1718-КП-4 від 12.09.2017.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 3112/1718-КП-4 від 12.09.2017 в частині своєчасної оплати за спожитий природний газ.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує проти позовних вимог, але просить суд відмовити у позові повністю з огляду на таке.

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язаний здійснювати щомісячно попередню оплату позивачу за замовлені ліміти природного газу, але за умов індивідуальних договорів із кожним споживачем в багатоквартирних будинках оплата споживачами на користь відповідача здійснюється лише в наступному місяці за попередній (за фактом отримання послуг).

У зв`язку з тим, що відповідач вчасно не отримує оплату від споживачів станом на 11.01.2020 дебіторська заборгованість співвласників багатоквартирних будинків з житлово-комунальних платежів складає 2 404 573,67 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що ним повністю та добровільно, до звернення позивача з позовом до суду, виконано основне зобов`язання за договором.

А отже, несвоєчасна оплата, не вплинула на погіршення фінансового стану позивача.

Посилаючись на складне фінансове становище та на приписи статті 551 Цивільного кодексу України відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, оскільки погашення штрафних санкцій в повному обсязі може негативно вплинути на ведення господарської діяльності відповідача, що може полягати у несвоєчасній виплаті заробітної плати працівникам, несвоєчасній сплаті податків та невиконанні інших зобов`язань.

У відповіді на відзив, позивач не погоджується з доводами відповідача вважаючи їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не можуть братись судом до уваги з огляду на таке.

Боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, зокрема кінцевих споживачів.

Відповідач фактично обґрунтовує свою правову позицію стосовно наявності підстав для зменшення неустойки несвоєчасним розрахунком його кінцевих споживачів.

Однак, у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Однією з обов`язкових умов застосування статті 233 ГК України є дослідження судом майнового стану сторін, обставини, що обумовили прострочення.

Таким чином, позивач просить суд при розгляді питання зменшення пені врахувати те, що станом на 01.10.2019 торгова дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) перед позивачем з боку споживачів становила 44, 438 млрд. грн., має тенденцію до зростання (роздруківка з офіційного сайту позивача додається).

Станом на 30.09.2019, відповідно до консолідованого звіту позивача, розмір короткострокових позик складає 34,466 млрд. грн., довгострокових 24,321 млрд. грн.; всього 60,787 млрд. грн.

Наведена інформація свідчить про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів 2017/2018, 2018/2019 та 2019/2020 років.

Таким чином, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду 2019-2020.

Також позивач зазначає, що заборгованість контрагентів відповідача не є винятковим випадком та підставою для зменшення штрафних санкцій.

До матеріалі справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження скрутного матеріального становища у останнього.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем жодного разу не сплачувалась передоплата за поставлений газ. Оплата здійснювалась за фактично поставлений газ, що підтверджується відповідними виписками по рахунку позивача.

Так, як відповідач в момент підписання договору погодився з тим, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладено відповідальність відповідно п. 8.2 договору, позивач вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Ухвалою суду від 02.01.2020 відкрито провадження у справі. Враховуючи приписи ч. 13 ст. 8, ст. 12, ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги клопотання позивача, малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

З огляду на викладене та згідно з частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині своєчасного розрахунку за отриманий природний газ на підставі договору постачання природного газу № 3112/1718-КП-4 від 12.09.2017.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір постачання природного газу № 3112/1718-КП-4 від 12.09.2017 (а.с. 16-25); додаткові угоди № 1,2,3,4 від 05.04.2018, 05.06.2018, 06.08.2018, 04.09.2018 до договору № 3112/1718-КП-4 від 12.09.2017 (а.с. 26-29); акти приймання-передачі природного газу (а.с. 30-40); виписки з особистого рахунку (а.с. 41 - 95).

12.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України ", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі постачальник) та Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" (далі споживач) укладено договір № 3112/1718-КП-4 постачання природного газу.

Згідно пункту 1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2017-2018 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник передає споживачу з 01.10.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ обсягом до 92 тис.куб.метрів, у тому числі за місяцями, згідно з графіком, передбаченим цим пунктом.

В подальшому, додатковими угодами № 1 від 05.04.2018, № 2 від 05.06.2018, № 3 від 06.08.2018, № 4 від 04.09.2018 до договору сторонами вносилися зміни до пункту 2.1. договору, а саме: сторони збільшували період постачання природного газу та його обсяг.

У розділі 12 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковими угодами № 1 від 05.04.2018, № 2 від 05.06.2018, № 4 від 04.09.2018 до договору сторонами вносилися зміни до пункту 12.1. договору та продовжувалася його дія в частині реалізації природного газу, останньою додатковою угодою - по 30.09.2018 (включно).

Згідно з пунктом 3.7. договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

На виконання умов договору позивачем у період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 1 333 419,60 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 30-40).

Вищевказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств сторін.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за договором.

Відповідно до умов пункту 5.4. договору загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов`язання з оплати за переданий газ виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки з порушенням строків, передбачених умовами пункту 6.1 договору.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума річних за загальний період прострочення з 26.12.2017 по 05.07.2018 склала 746,99 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В пункті 8.2. договору сторони передбачили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума пені за загальний період прострочення з 26.12.2017 по 05.07.2018 склала 8 371,60 грн.

Зазначені вище суми розраховані відповідно до умов договору та чинного законодавства, а отже, підлягають до примусового стягнення.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми штрафних санкцій суд зазначає таке.

В силу приписів статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Обов`язок доведення наявності підстав для зменшення штрафних санкцій покладений саме на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною 1 статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до норма статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, звертаючись із відповідним клопотанням, відповідач посилався на певні обставини (наявність заборгованості від кінцевих споживачів, тяжке матеріальне становище, відсутність доказів понесення збитків позивача), які самі по собі не можуть бути підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, без доведення обставин щодо наявності значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, тяжкого матеріального становища (доведеного належним чином шляхом аналізу всіх показників фінансового стану юридичної особи), невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та інших виключних обставин. Більше того, відповідачем не надано доказів та не повідомлено обставин щодо його майнового стану, з метою оцінки та дотримання під час вирішення даного питання балансу інтересів обох сторін.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій та відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про їх зменшення.

Керуючись статтями 509, 526, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Созидатель" (49000, м. Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 4; ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) 746,99 грн. (сімсот сорок шість гривень 99 коп.) річних, 8 371,60 грн. (вісім тисяч триста сімдесят одна гривня 99 коп.) пені, 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги у порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.03.2020

Суддя І.Ф. Мельниченко