Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ
"26" лютого 2020 р. м. Рівне Справа № 918/62/20
Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н. Ф., за участі секретаря судового засідання Оліфер С. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіддісвіт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" про стягнення заборгованості в сумі 667 159, 25 грн
Представники сторін у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіддісвіт" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" про стягнення заборгованості в сумі 667 159, 25 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № КС -1-18/07/2017 від 18.07.2017 року, наслідок порушення якого у відповідача виникла заборгованість у сумі 667 159,25 грн, з яких сума основного боргу - 478 847, 74 грн, пеня - 78 111, 10 грн, сума 50% річних - 110 200, 41 грн.
Ухвалою суду від 21.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 12.02.2020 року.
Ухвалою суду від 12.02.2020 року розгляд справи відкладено на 26.02.2020 року, зобов`язано позивача надати суду у строк належним чином засвідчені копії видаткових накладних згідно договору поставки №КС-1-18/07/2017 від 18.07.2017 року за період з 19.07.2017 року по 21.01.2019 року на загальну суму 8 842 733, 89 грн та докази часткового погашення відповідачем заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №КС-1-18/07/2017 від 18.07.2017 року в сумі 8 363 886, 15 грн.
24 лютого 2020 року позивачем на виконання вимог ухвали суду від 12.02.2020 року подано витребувані судом документи.
Крім того, 26.02.2020 року від позивача надійшли письмові пояснення, у яких останній зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіддісвіт" поставлено відповідачу товар згідно договору поставки №КС-1-18/07/2017 від 18.07.2017 року за період з 19.07.2017 року по 21.01.2019 року на загальну суму 9 198 106, 53 грн, який відповідачем оплачено частково в сумі 8 363 886, 15 грн. При цьому, відповідачем було повернуто позивачу товар на загальну суму 355 372, 64 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіддісвіт" за поставлений товар становить 478 847, 74 грн.
В судове засідання 26.02.2020 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Водночас, останнім подано клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повноважного представника в судові засідання не направляв, про причину неявки суд не повідомляв, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвали суду від 21.01.2020 та 12.02.2020 року направлялися на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі", вказані позивачем у позовній заяві та згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте останнім не отримані ухвали суду по причині: "адресат відсутній", "інші причини" та "за закінченням терміну зберігання".
Суд наголошує, що згідно з ч.7 ст.120, п.5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань. Отже, неотримання ухвал суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" у справі є наслідком його бездіяльності щодо їх належного отримання.
З огляду на викладене, відповідач вважається повідомленим про призначені судові засідання 12.02.2020 року та 26.02.2020 року належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.
Згідно з ч. 1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зважаючи на те, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Окрім того, суд зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 8 ст. 165 ГПК України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
18 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіддісвіт" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" (далі - покупець) було укладено договір поставки № КС-1-18/07/2017 (надалі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати партіями у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і вчасно оплатити товар в кількості та асортименті відповідно до замовлення покупця, погодженого постачальником, за ціною визначеною у видатковій накладній та/або товаросупроводжувальних документах, які є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.1. договору).
Згідно з п. 2.1. договору, ціна товару визначається постачальником у національній валюті України - гривні і вказується в накладних на товар. Валюта розрахунку за договором - гривня. Загальну ціну договору складає сума усіх підписаних сторонами видаткових накладних до даного договору.
Відповідно до п. 2.2. договору, покупець оплачує поставлений товар шляхом прерахування на рахунок постачальника грошових коштів протягом п`ятнадцяти календарних днів з моменту його поставки постачальником.
Оплата здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 2.2.3. договору).
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності від моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п.8.1. договору).
Крім того, 09.10.2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, згідно з якою п. 2.2 договору викладено в наступній редакції: покупець оплачує товар, який поставляється згідно даного договору, шляхом перерахування на рахунок постачальника грошових коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту його поставки постачальником. Вказані договір та додаткова угода підписані сторонами та скріплені відтисками печаток постачальника та покупця.
Як встановлено з матеріалів справи, між сторонами виникли взаємні права та обов`язки з приводу поставки товару, який відповідач отримав на загальну суму 9 198 106, 53 грн, що підтверджується видатковими накладними, долученими позивачем до матеріалів справи. Водночас, відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 8 363 886, 15 грн. При цьому, останнім було повернуто позивачу товар на загальну суму 355 372, 64 грн. Вказане підтверджується банківськими виписками та накладними на повернення постачальнику, які наявні у матеріалах справи. Таким чином заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіддісвіт" за поставлений товар становить 478 847, 74 грн. З метою досудового врегулювання спору 26.12.2019 року позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 26/12-2 про оплату заборгованості, яку останній залишив без відповіді та задоволення.
Відповідач щодо позову не заперечив, доказів оплати боргу не надав, відтак, у суду відсутні будь які докази належного виконання останнім обов`язків з оплати вартості товару.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України). Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України, є господарський договір.
За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч.ч. 1. 2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).
Крім того, за неналежне виконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару позивач нарахував 78 111, 10 грн пені та 110 200, 41 грн 50% річних.
Згідно з п. 6.1. договору, за несвоєчасну або неповну оплату отриманого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ що діяла в період за який стягується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення, а також 50% річних від простроченої суми за період прострочення згідно ст. 625 Цивільного кодексу України. Період нарахування пені - весь період прострочки.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Суд, здійснивши перерахунок пені та 50% річних, встановив, що розмір першої становить 71 450, 99 грн (при заявленій - 78 111, 10 грн), других 101 561, 50 грн (при заявлених 110 200, 41 грн).
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 651 860, 23 грн, з яких 478 847, 74 грн основного боргу, 101 561, 50 грн 50% річних та 71 450, 99 грн пені з покладенням на відповідача на підставі ст. 129 ГПК України 9 777, 91 грн витрат по сплаті судового збору.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 9 777, 91 грн покладається на відповідача.
Керуючись ст. 76-79, 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд
1. Позов задовольнити частково.
3.Відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 8 638, 91 грн 50% річних та 6 660, 11 грн пені.
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 26.02.2020 року.

Суддя Церковна Н. Ф.