ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Справа № 906/801/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Велічанський М.А. - адвокат, представник за довіреністю від 02.01.2020р. №1

від відповідача: Козир В.К.- адвокат, представник за довіреністю від 27.12.2019р. №007.1-232-1219

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль", м.Радомишль Житомирської області

на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 03.12.19р. суддею Шніт А.В. о 12:45 год. у м.Житомирі, повний текст складено 12.12.19р.

у справі № 906/801/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль", м.Радомишль Житомирської області

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", м.Житомир

про скасування акту про порушення № 140119/п від 17.10.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. по справі №906/801/19 у задоволені позову Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про скасування акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р. - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвали нове, яким позов задоволити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає, що 17.10.2018р. фахівцями ПАТ "Житомиргаз" було проведено перевірку комерційного вузла обліку природного газу (ВОГ) ПрАТ "ПБК "Радомишль", про що було складено акт контрольного огляду ВОГ ПАТ "Житомиргаз", №140119 від 17.10.2018р.. В ході перевірки було виявлено запис в документованих звітах обчислювача об`єму газу "вимкнення напруги живлення", що призвело до виникнення розбіжності в показаннях об`єму спожитого природного газу за робочих умов між обчислювачем об`єму газу та лічильником газу (зав. №13395), різниця становить 4 м3 за робочих умов (лічильник - 897977 м3, обчислювач - 897973м3). Після чого фахівці ПАТ "Житомиргаз" склали акт про порушення, №140119/п від 17.10.2018р., де вказано на рекомендацію провести позачергову повірку встановленого лічильника газу "ЛГ-К" (зав. №13395) (в рекомендації не зазначено ані місця проведення повірки, ані термінів проведення). Фахівцями ПрАТ "ПБК "Радомишль" було проаналізовано дану рекомендацію, й прийнято рішення про недоцільність проведення позачергової повірки лічильника газу (враховуючи відсутність підмінного ЗВТ, планування безперервного режиму роботи підприємства, відсутність сумнівів щодо коректної роботи лічильника газу (сторонні шуми, збільшення різниці в показах коректора та обчислювача, відсутність витоків газу з корпусу лічильника, потрапляння сторонніх предметів в конструкцію, інші порушення вимог експлуатації ЗВТ), відсутність оформлених з боку ПАТ "Житомиргаз" належним чином актів про проведення позачергової повірки). Причиною виникнення розбіжності є аварійне вимкнення живлення обчислювача об`єму газу, лист Радомишльського РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" ("стихійне лихо"). Розбіжність стала, тобто вона не змінюється з часом;

- вказує, що в Акті про порушення ПАТ "Житомиргаз" №140119/п від 17.10.2018р. вказано на пошкодження ЗВТ (лічильника газу). Детального опису пошкодження лічильника газу в акті про порушення не зазначено. Фактично ні пошкодження, ні позаштатного режиму роботи лічильника газу не було. Підстав для написання акта про порушення не було. На ВОГ ПрАТ "ПБК "Радомишль" має місце позаштатна ситуація: індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення;

- зазначає, що 25.10.2018р. в ПАТ "Житомиргаз" за адресою: м. Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, 35 була проведена комісія з розгляду актів про порушення. Спільного рішення на комісії досягнуто не було. Протокол засідання комісії ПрАТ "ПБК "Радомишль" ні з рук в руки, ні послугами поштової служби не отримувало. 21.11.2018р., відповідно до листа ПрАТ "ПБК" Радомишль", вих.№915/1 від 09.11.2018р. було проведено перевірку комерційного ВОГ та заміну датчика абсолютного тиску в зв`язку з його черговою повіркою, про що було складено акт обстеження ПАТ "Житомиргаз", №1401396 від 21.11.2018р.. В даному акті ані вимог, ані рекомендацій в проведенні позачергової повірки лічильника газу ЛГ-К, зав.№13395, зазначено не було. 29.01.2019р. ПрАТ "ПБК "Радомишль" отримало лист ПАТ "Житомиргаз", вих.№10002.21-Сл-1343-0119 від 25.01.2019р., в якому вказано на ініціативу зі сторони ПАТ "Житомиргаз" в проведенні експертної повірки лічильника газу з метою визначення метрологічних характеристик та придатності до застосування, в термін 10 (десяти) робочих днів. В листі ПАТ "Житомиргаз", вих.№10002.21-Сл-1343-0119 від 25.01.2019р., вказано мету проведення експертної повірки - "визначення метрологічних характеристик та придатності до застосування". Визначати метрологічні характеристики та придатність до застосування ЗВТ не є доцільним, так як ПрАТ "ПБК "Радомишль" направив лист до ПАТ "Житомиргаз", вих.№41/1 від 24.01.2019р. з проханням провести заміну фактично існуючого лічильника газу на новий, тобто фактично старий лічильник в подальшому застосовуватись в комерційному обліку не буде. Також метою проведення експертної повірки - "перевірка метрологічних характеристик та придатності до застосування" не може бути, так як нема підстав для таких дій. Також, звертає увагу на те, що підтвердженням придатності до застосування лічильника газу ЛГ-К, зав.№13395 є проходження ним 20.11.2017р. чергової повірки, що підтверджується відбитком тавра державного повірника в паспорті на ЗВТ;

- вказує, що у п.21 Розділу 2 Порядку проведення повірки викладено, що експертну повірку ЗВТ проводять за письмовою заявою заявників, органів досудового розслідування, органів прокуратури та судів або юридичних та фізичних осіб. У заяві повинно бути зазначено мету експертної повірки і причину, що зумовила її проведення. В листі ПАТ "Житомиргаз", вих.№10002.21-Сл-1343-0119 від 25.01.2019р., не зазначено ані мети, ані причин, що зумовили проведення експертної повірки. Також, навіть при написанні необхідної заяви вважаємо за доцільне до експертної повірки запрошувати представників заводу-виробника даного ЗВТ (в випадку не проходження повірки - для можливого аналізу виникнення такої ситуації в міжповірочний інтервал). Зазначає, що ПАТ "Житомиргаз" не є організацією, яка надає послуги газопостачання, а є організацією, що здійснює розподіл природного газу, тобто заявником ПАТ "Житомиргаз" не може бути, відповідно й надавати рекомендації та вказівки по проведенню позачергової повірки, які були зазначені в акті про порушення ПАТ "Житомиргаз", №140119/п від 17.10.2018р., не має повноважень. Також, відповідно до п.2 Розділу 3 Порядку проведення повірки місце проведення повірки визначає виконавець, зважаючи на економічні чинники, можливість транспортування еталонів, допоміжних засобів повірки та ЗВТ, що повіряють, погоджуючи це рішення із заявником. В листі ПАТ "Житомиргаз" не зазначено ні виконавця ні місця проведення повірки;

- покликається на те, що при проведенні перевірки комерційного ВОГ, було складено Акт про порушення ПАТ "Житомиргаз", №140119/П від 17.10.2018р., де викладено рекомендацію проведення позачергової (не експертної) повірки встановленого лічильника газу "ЛГ-К-150-0650", зав.№13395, тобто при проведенні перевірки (обстеження) комерційного ВОГ, ані за домовленістю сторін, ані за ініціативи Оператора ГРМ, не було ініційовано проведення експертної повірки, що суперечить вимогам п.1, глави 11 розділу X Кодексу ГРС. З вище зазначеного в даному абзаці виходить, що для написання протоколу або листа Оператора ГРМ про направлення на позачергову або експертну повірку має бути написаний акт з зазначенням ініціювання певних дій, чого ПАТ "Житомиргаз" зроблено не було;

- вказує, що 07.02.2019р. було проведено перевірку фактично встановленого ВОГ (до проведення заміни), після чого складено Акт обстеження ПАТ "Житомиргаз", №1401646 від 07.02.2019р., протокол про порушення ПАТ "Житомиргаз", 140164б/п від 07.02.2019р. та протокол про направлення ЗВТ на експертну повірку ПАТ "Житомиргаз", №140149/пр. від 07.02.2019р. (на 2-х аркушах). В даних документах ПАТ "Житомиргаз" вказано на фіксацію обчислювачем об`єму газу 03.01.2019р. та 30.01.2019р. даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ, а саме - Q >Q mах, й зазначено на необхідність проведення експертної повірки. Звертає увагу на те, що дане порушення було дописане в акти ПАТ "Житомиргаз" тільки після того як фахівці ПрАТ "ПБК "Радомишль" відмовились пломбувати в таро-ящик знятий лічильник газу для послідуючого відправлення його на експертну повірку (підтверджується відео фіксацією), з цього й виникає припущення, що зазначення даної ситуації як причини проведення експертної повірки є надуманим. В свою чергу, знову ж таки, в актах ПАТ "Житомиргаз" не зазначено ані мети ані причин, що зумовили проведення експертної повірки. Час аварійних ситуацій по коду 79 обчислювача об`єму газу змінено не було. Різниця в показаннях обчислювача й лічильника стала, та становить 4 м3, яка й вказана раніше в акті про порушення, №140119/п від 17.10.2018р. Значення об`ємної витрати за умови Q >Q мах мало секундний характер. Тобто фактичної поломки ЗВТ, чи роботи в позаштатному режимі не було. Дана аварійна ситуаціє не є систематичною, а поясненням її виникнення є проведення регламентних робіт, для виконання яких необхідне відкриття скидних свіч, які встановлені біля 2од. фактично наявних парових котлів.

- зазначає. що 25.04.2019р. ПАТ "Житомиргаз" за адресою: м. Житомир, вул.Фещенка-Чопівського, 35 було проведено засідання "Постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення", (Протокол комісії №25/04-19 від 25.04.2019р.), на якій було прийнято рішення про розрахунок об`єму природного газу з споживачем газу ПрАТ "ПБК "Радомишль" відповідно до проектної номінальної потужності неопломбованого ГСО згідно годин роботи ГСО за період з 01.02.2019р. по 07.02.2019р. На засіданні постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ "Житомиргаз" надало ПрАТ "ПБК "Радомишль" акт-розрахунок від 25.04.2019р. про зміну режиму нарахування об`єму природного газу, де донараховано до об`єму фактично спожитого природного газу (65398,0м3) за період з 07.00год. 01.02.2019р. по 10.55год. 07.02.2019р. 171392,3м.3 природного газу вартістю станом на 25.04.2019р. на суму 1 854 870,45грн. з ПДВ, при цьому виписку з протоколу Комісії позивачу надано не було. Не погоджуючись з даним рішенням ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" звернулось з позовною заявою до Господарського суду Житомирської області про скасування акту про порушення №140164 б/п ПАТ "Житомиргаз" від 07.02.2019р., акту-розрахунку від 25.04.2019р. щодо данарахування вартості не облікованого об`єму природного газу, та рішення постійно діючої комісії по розгляду питань щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів газу у разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРМ, оформлене протоколом №25/04- 19 від 25.04.2019р.. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №906/492/19. Предметом оскарження у справі №906/492/19 не було скасування акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р., оскільки на письмовий запит ПрАТ "ПБК "Радомишль" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" надати витяг з протоколу засідання комісії від 25.04.2019р., відповідач ввівши в оману позивача надав витяг, я кому було зазначено лише про розгляд на Комісії акта про порушення №140164 б/п від 07.02.2019р., і лише під час розгляду справи №906/492/19, надав суду витяг з протоколу засідання комісії від 25.04.2019р. в якому зазначалось що на комісії також розглядався акт про порушення №140119/п від 17.10.2018р., що й стало причиною подання Позивачем окремого позову. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.08.2019 року провадження у справі №906/492/19 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду Житомирської області №906/801/19, оскільки обидві справи пов`язані між собою, предметом розгляду справи №906/801/19 є скасування акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р. на підставі якого, разом із оскаржуваним у справі №906/492/19 актом про порушення №140164 б/п від 07.02.2019р. було прийнято оскаржуване рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення від 25.04.2019 року щодо донарахування ПрАТ "ПБК "Радомишль" до об`єму фактично спожитого природного газу за період 07:00год. 01.02.2019р. по 10:55 год. 07.02.2019р. 171392,3 м/куб природного газу вартістю 1854870,45грн.. Тобто, у справі №906/801/19,на думку позивача, незаконним рішенням про відмову в задоволенні позову, порушено порядок та обсяг реалізації процесуальних прав та обов`язків позивача при подальшому розгляді та прийнятті рішення у справі №906/492/19.

Листом Північно - західного апеляційного господарського суду №906/801/19/21/20 від 03.01.2020р. матеріали справи №906/801/19 витребувано з Господарського суду Житомирської області.

20.01.2020р. до Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла справа №906/801/19.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суд від 21.01.2020р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. у справі №906/801/19 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідні докази, зокрема, доказів направлення копій апеляційної скарги з доданими документами Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз".

Відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" головуючий суддя Павлюк І.Ю. перебувала у відряджені у період з 26.01.2020р. по 31.01.2020р. та з 03.02.2020р. по 07.02.2020р. перебувала у відпустці включно.

31.01.2020р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суд від Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на виконання ухвали Північно - західного апеляційного господарського суд від 21.01.2020р. надійшов супровідний лист з додатками, зокрема, доказами направлення копій апеляційної скарги з доданими документами Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз".

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суд від 10.02.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. у справі №906/801/19 та призначено справу №906/801/19 до розгляду, враховуючи ухвалу від 12.02.2020р. про виправлення описки, на 25.02.2020р. о 16:00год..

Представник скаржника в судовому засіданні 25.02.2020р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. у справі №906/801/19 скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

В судовому засіданні 25.02.2020р. та письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. у справі №906/801/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" та Приватним акціонерним товариством "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" укладено публічний договір розподілу природного газу, що підтверджено підписаною заявою-приєднання № НОМЕР_1 ВМА5DP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.01.2016р. (а.с.11).

17.10.2018р. Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" проведено перевірку комерційного вузла обліку природного газу ПрАТ "ПБК "Радомишль", про що складено акт контрольного огляду ВОГ №140119б (а.с.53).

При перевірці виявлено запис в документованих звітах обчислювача об`єму газу "вимкнення напруги живлення", що призвело до виникнення розбіжності в показаннях об`єму спожитого природного газу за робочих умов між обчислювачем об`єму газу та лічильником газу: лічильник газу - 897977м3, обчислювач - 897973м3.

Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" складено Акт про порушення №140119/п від 17.10.2018р. (а.с.51-52), згідно якого, встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРС), а саме підпункту 1 п.3 глави 2 розділу ХІ (пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно) та підпункту 2 п.3 глави 2 розділу ХІ (фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно).

Відповідно до п.5 Акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р. рекомендовано Приватному акціонерному товариству "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" провести позачергову повірку лічильника газу ЛГ-К-150-G650 №13395.

У відповідності до протоколу №25/10-18 засідання Комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу, від 25.10.2018р. вирішено доопрацювати матеріали по Акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р. шляхом проведення експертної повірки лічильника газу (а.с.100-104).

На засіданні присутні представники ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" - метролог Шиховець В.М. та адвокат Велічанський М.А., з рішенням комісії від 25.10.2018р. ознайомлені (а.с.103).

Відповідно до протоколів засідання комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу, від 28.02.2019р., 28.03.2019р. матеріали по акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р. направлено на доопрцювання (а.с.105-117).

Згідно протоколу №25/04-19 від 25.04.2019р. засідання Комісії з розгляду актів про порушення (а.с.118-124), яке відбулося за участі представників ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" Велічанського ОСОБА_1 .А ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В.М., за результатами розгляду Акту про порушення №14164б/п від 07.02.2019р. задоволено Акт про порушення та здійснено перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, а саме встановлено порушення пп.2 п.3 гл.2 розд. ХІ Кодексу ГРС, на підставі п.6 гл.11 розд.Х, пп.1 п.4 гл.4 розд.ХІ Кодексу ГРС за період із 01.02.2019р. по 07.02.2019р. здійснено обрахунок газу у кількості 171392м3 на загальну суму 1845870,45грн..

Також, постановлено направити акт-розрахунок споживачу, відобразити в обліку після узгодження донарахованого об`єму природного газу зі споживачем в добровільному або судовому порядку.

У відповідного вказаного протоколу засідання комісії за результатами розгляду Акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р.. Комісією вказано, що нарахування проведені у зв`язку з триваючим порушенням, зафіксованим Актом №140164б/п від 07.02.2019р..

Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" надано ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" Акт-розрахунок від 25.04.2019р. про вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу з ПДВ (а.с.17).

За вказаних обставин, Приватне акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" про скасування Акту про порушення №140119/п АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" від 17.10.2018р..

Обґрунтовуючи позовну заяву, Приватне акціонерне товариство "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" посилається на приписи Кодексу газорозподільних систем.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.08.2019р. відкрито провадження у справі №906/801/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.09.2019р..

26.09.2019р. до Господарського суду Житомирської області позивачем подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії запиту в Радомишльський РЕМ вих. №753 від 24.09.2019; копії листа Радомишльського РЕМ вих. №1193 від 25.09.2019; копії ухвали Господарського суду Житомирської області від 27.08.2019р. про зупинення провадження у справі №906/492/19.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.09.2019р. продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 17.10.2019р..

26.09.2019р. до Господарського суду Житомирської області відповідачем подано відзив на позовну заяву із додатками, згідно переліку, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.43-70).

01.10.2019р. до Господарського суду Житомирської області позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої позивач просить обставини, викладені відповідачем у відзиві від 25.09.2019р., не брати до уваги та задовольнити позовні вимоги (а.с.71-75).

17.10.2019р. до Господарського суду Житомирської області від АТ "ОГС "Житомиргаз" надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.77-83).

17.10.2019р. до Господарського суду Житомирської області позивачема подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії паспорта лічильника газу турбінного G650ЛГ-К-150-1/30-1,6-1 (а.с.84-89).

Відповідачем 17.10.2019р. до Господарського суду Житомирської області подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення позивачу заперечення на відповідь на відзив (а.с.90-91).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.10.2019р. підготовче засідання відкладено на 28.10.2019р..

В судовому засіданні 28.10.2019р. підготовче засідання відкладено на 31.10.2019р..

31.10.2019 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів, згідно переліку (а.с.98-124).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.10.2019р. постановлено закрити підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 21.11.2019р..

21.11.2019р. оголошено перерву в судовому засіданні до 03.12.2019р..

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. по справі №906/801/19 у задоволені позову відмовлено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 ГПК України).

Отже, із приписів вищенаведених правових норм випливає, що захист прав особи та законних інтересів здійснюється способом, що визначений законом або договором.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 вказаної статті ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

За приписами ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.20 Господарського Кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 ЦК України, до яких, зокрема, відносяться: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Способи захисту за своїм призначенням можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п.145 рішення від 15.11.1996р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

За приписами ч.1 ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Частинами 1, 2 ст.217 ГК України визначено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.235 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

У господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій: 1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо; 2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); 3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; 4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання. Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Так, ч.2 ст.20 ГК України, яка кореспондується з положенням ст.16 ЦК України, встановлює, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єктів господарювання або споживачів. Тобто, за змістом вказаної норми, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов`язків характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Відповідно до Розділу ХІ глави 5 (порядок оформлення акта про порушення) п.п.10, 11 (порядок оформлення акта про порушення) Кодексу газорозподільних систем (порядок оформлення акта про порушення), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (позивач) укладено публічний договір розподілу природного газу, що підтверджено підписаною заявою-приєднання № НОМЕР_1 ВМА5DP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.01.2016р..

17.10.2018р. відповідачем проведено перевірку комерційного вузла обліку природного газу ПрАТ "ПБК "Радомишль", про що складено акт контрольного огляду ВОГ №140119б. В ході перевірки виявлено запис в документованих звітах обчислювача об`єму газу "вимкнення напруги живлення", що призвело до виникнення розбіжності в показаннях об`єму спожитого природного газу за робочих умов між обчислювачем об`єму газу та лічильником газу: лічильник газу - 897977м3, обчислювач - 897973м3.

Відповідачем складено акт про порушення №140119/п від 17.10.2018р., де зазначено про встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), а саме підпункту 1 п.3 глави 2 розділу ХІ (пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно) та підпункту 2 п.3 глави 2 розділу ХІ (фіксація коректором чи обчислювачем об`єму газу даних щодо збоїв в роботі комерційного ВОГ або його складових, внаслідок чого об`єм розподіленого (спожитого) природного газу за попередній період визначений некоректно). Згідно п.5 Акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р. рекомендовано позивачу провести позачергову повірку лічильника газу ЛГ-К-150-G650 №13395.

Згідно протоколу №25/04-19 від 25.04.2019р. засідання Комісії з розгляду актів про порушення, яке відбулося за участі представників позивача Велічанського М.А. та Шиховець В.М., за результатами розгляду Акту про порушення №14164б/п від 07.02.2019р. задоволено акт про порушення та здійснено перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, а саме встановлено порушення пп.2 п.3 гл.2 розд. ХІ Кодексу ГРС, на підставі п.6 гл.11 розд.Х, пп.1 п.4 гл.4 розд.ХІ Кодексу ГРС за період із 01.02.2019р. по 07.02.2019р. здійснено обрахунок газу у кількості 171392м3 на загальну суму 1845870,45грн.. Постановлено направити акт-розрахунок споживачу, відобразити в обліку після узгодження донарахованого об`єму природного газу зі споживачем в добровільному або судовому порядку.

Відповідно до даного протоколу засідання комісії за результатами розгляду Акту про порушення №140119/п від 17.10.2018р. Комісією вказано, що нарахування проведені у зв`язку з триваючим порушенням, зафіксованим актом №140164б/п від 07.02.2019р..

Відповідачем надано позивачу Акт-розрахунок від 25.04.2019р. про вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу з ПДВ.

Зокрема, позивач зазначає, що внаслідок дій працівників ПАТ "Житомиргаз" незаконно та без наявних на те підстав ініційовано проведення експертної повірки засобу вимірювальної техніки споживача ПрАТ "ПБК "Радомишль", з подальшим неправомірним донарахуванням об`єму транспортованого природного газу по номінальній потужності неопломбованого ГСО згідно годин його роботи на загальну суму 1 845 870,45грн.. Визначення, викладені в акті-розрахунку від 25.04.2019р., позивач вважає надуманими, необґрунтованими, незаконними, зокрема: період з 01.02.2019р. 07:00год. по 07.02.2019р. 10:55год., визнання лічильника газу непридатним, кількість годин роботи газового неопломбованого обладнання згідно з актом.

Позивач звернувся до суду із даним позовом та просить скасувати Акт про порушення №140119/п АТ "Оператор газорозподільних систем "Житомиргаз" від 17.10.2018р..

Водночас, аналізуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що із спірних правовідносин не вбачається, що акт про порушення є актом в розумінні вищезазначених положень, оскільки він лише фіксує порушення, які були виявлені при проведенні перевірки працівниками відповідача Оператора газорозподільної системи.

З врахуванням вищенаведеного вбачається, що чинне законодавство дозволяє споживачу оскаржити в судовому порядку саме рішення комісії з розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом, а не сам факт про порушення, який за рішенням комісії може бути задоволений або ж скасований.

При цьому слід зазначити, що оскаржений позивачем акт може бути визнаний як доказ із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору, зокрема щодо оскарження рішення комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Вказана правова позиція узгоджується з позицією, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у справах №522/12901/17, №800/559/17, №9901/152/18, №9901/497/18, №910/17955/17, а також постанові Верховного Суду, зокрема, у справі №909/1050/17, тощо.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було зроблені вірні висновки про те, що складений працівниками Оператора ГРМ Акт про порушення №140119/п від 17.10.2018р. є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення контрольного огляду, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав та не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Однак, позивач наполягав на скасуванні лише акту про порушення без вимоги скасувати рішення комісії за результатами розгляду даного акту про порушення чи акт розрахунок.

Таким чином, з врахуванням вказаного, слід дійти висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права шляхом подання позову про скасування Акта про порушення №140119/п від 17.10.2018р., який сам по собі не сприяє ефективному відновленню такого порушеного права.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржниками не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційних скаргах.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. у справі №906/801/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 247-252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль", м.Радомишль Житомирської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019р. у справі №906/801/19 - без змін.

2. Справу №906/801/19 повернути до Господарського суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "27" лютого 2020 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.