ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020р. Справа № 904/2151/18

За позовом: Приватне підприємство «ВКФ Уніпром», м. Маріуполь

До: Товариство з обмеженою відповідальністю «Крост», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 399 531, 78 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ :

ПП «ВКФ Уніпром» (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Крост» (відповідач) про стягнення 399 531, 78 грн. (в т.ч.: 357 648, 05 грн. - основна заборгованість; 30 403, 28 грн. - пеня; 8 749, 56 грн. - інфляційні втрати та 2 730, 89 грн. - 3% річних) заборгованості за договором про надання послуг з перевезення вантажів №15/06-17 від 15.06.17р. (укладеним між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посилання на порушення відповідачем умов договору в частині здійснення своєчасної оплати за надані позивачем послуги перевезення. Окрім того позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн.

Ухвалою суду від 05.06.18р. було відкрите провадження у справі №904/2151/18 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

09.07.18р. до канцелярії суду від ТОВ «Крост» (відповідач) надійшов відзив на позов та клопотання про призначення судової експертизи та витребування доказів, в яких останній заперечував проти задоволення позовних вимог , зазначаючи, що договір про надання послуг з перевезення вантажів №15/06-17 від 15.06.17р. та акти виконаних робіт до договору підписані не уповноваженими представниками підприємства відповідача - невстановленими особами; у зв`язку з чим просив призначити по справі судову експертизу та витребувати у позивача оригінали первинних документів (договору про надання послуг з перевезення вантажів та актів здачі-прийняття робіт).

Також відповідач стверджував , що позивачем були надані йому послуги лише в грудні 2017 р. загальною вартістю 12 000,00 грн. (за актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000155 від 25.12.17р.); та не надавалися послуги з перевезення вантажів на замовлення відповідача у 2018 р. , а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними .

16.07.18. року суд ухвалив про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи по суті за правилами загального позовного провадження, розпочавши розгляд справи зі стадії підготовчого провадження .

За наданими сторонами суперечливими доказами суд не мав можливості з`ясувати обставини щодо обсягу наданих позивачем на користь відповідача послуг з перевезення, їх вартості, суми коштів, сплачених відповідачем на користь позивача, розміру заборгованості відповідача перед позивачем , тощо.

Оскільки без спеціальних знань у сфері бухгалтерського обліку встановити обставини щодо надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажів та стану взаєморозрахунків за договором неможливо; а жодною зі сторін не наданий висновок експерта з цих самих питань; виникла необхідність в призначені судової економічної експертизи. Враховуючи, що розгляд справи є неможливим до роз`яснення експертом вищенаведених питань, що виникли при вирішенні господарського спору, ухвалою суду від 16.10.18р. по справі було призначено судову економічну експертизу , проведення якої доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ .

На вирішення експерта поставлені наступні питання : 1) чи підтверджується документально надання позивачем ПП «ВКФ Уніпром», послуг по перевезенню вантажів на користь відповідача - ТОВ «Крост» , відповідно до умов договору про надання послуг з перевезення вантажів № 15/06-17 від 15.06.17 р. та актів здачі-приймання робіт № ОУ-0000155 від 25.12.17 р. на суму 83 754,00 грн.; № ОУ-0000008 від 22.01.18 р. на суму 79 922,05 грн. ; № ОУ-0000009 від 23.01.18 р. на суму 84 000,00 грн. ; № ОУ -0000020 від 13.02.18 р. на суму 28 000,00 грн. та № ОУ 0000035 від 12.03.18р. на суму 81 972,00 грн. ? Якщо так, то в яких саме обсягах та вартості ? 2) чи підтверджується документально заборгованість відповідача - ТОВ «Крост» перед позивачем - ПП «ВКФ Уніпром», за послуги по перевезенню вантажів відповіднодо умов договору про надання послуг з перевезення вантажів № 15/06-17 від 15.06.17 р. та актів здачі-приймання робіт № ОУ-0000155 від 25.12.17 р. на суму 83 754,00 грн. ; № ОУ-0000008 від 22.01.18 р. на суму 79 922,05 грн. ; № ОУ-0000009 від 23.01.18 р. на суму 84 000,00 грн. ; № ОУ -0000020 від 13.02.18 р. на суму 28 000,00 грн. та № ОУ 0000035 від 12.03.18р. на суму 81 972,00 грн. в загальномурозмірі 357 648,05 грн.? ( як стверджуєпозивач ) ? Якщо, ні, то яка наявна заборгованість ? 3) чи вірно здійснено ПП «ВКФ Уніпром» (позивачем) розрахунок пені в розмірі 30 403,28 грн. ? Якщо не вірно , то який вірний розмір пені за цей період часу ? 4) чи вірно здійснено ПП «ВКФ Уніпром» ( позивачем ) розрахунок 3% річних в розмірі 2 730,89 грн.? Якщо не вірно , то який вірний розмір 3 % річних за цей період часу ? 5) чи вірно здійснено ПП «ВКФ Уніпром» ( позивачем ) розрахунок інфляційних втрат в розмірі 8 749,56 грн.? Якщо не вірно , то який вірний розмір інфляційних втрат за цей період часу ? Відповідно до ухвали суду попередню оплату вартості судової експертизи покладено на позивача ПП «ВКФ Уніпром», з подальшим розподілом судових витрат у відповідності з вимогами ст. 129 ГПК України.

На виконання ухвали суду матеріали справи були надіслані на адресу експертної установи.

01.10.19р. на адресу господарського суду від Дніпропетровського НДІСЕ надійшли висновки судово-економічної експертизи №6012/6013-18 від 12.09.19р. по справі №904/2151/18 .

07.10.19р. листом суду сторонам було запропоновано ознайомитися з висновками судової експертизи. 14.01.20р. позивач ознайомився в з висновками судової експертизи; відповідач станом на цей час з висновками судової експертизи не ознайомився.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.20р. було поновлено провадження у справі та підготовче засідання призначено на 30.01.20р. До судового засідання 30.01.20р. сторони явку повноважних представників не забезпечили. Ухвалою суду від 30.01.20р. було закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті було призначено на 11.02.20р.

31.01.20р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи на підставі наданих письмових доказів у відсутність позивача та його представника. До судового засідання 11.02.20р. сторони явку повноважних представників не забезпечили, у зв`язку з чим ухвалою суду від 11.02.20р. було відкладено судовий розгляд справи на 25.02.20р. До судового засідання 25.02.20р. сторони явку повноважних представників не забезпечили, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

15.06.17р. між ТОВ «Крост» (замовник) та ПП «ПКФ Уніпром» (перевізник ) укладено договір № 15/06 - 17 про надання послуг з перевезення вантажу, відповідно до умов якого замовник доручає, а перевізник приймає на себе зобов`язання з доставки вантажів автотранспортом у пункти та строки, погоджені сторонами, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги на умовах, передбачених дійсним договором. (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. загальна сума наданих перевізником послуг визначається як сума усіх актів прийому - передачі послуг, які є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 4.1. оплата наданих послуг виконується замовником по безготівковому розрахунку в національній валюті України, прямим банківським переказом грошових коштів на поточний рахунок перевізника в строк, що не перевищує 10 робочих днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг, підписаного уповноваженими представниками обох сторін, та рахунку - фактури . У відповідності до п. 4.3. договору дата підписання акту є датою прийомки наданих послуг та підтвердженням факту надання послуг. В п.5.2. договору сторони погодили, що прострочення виконання зобов`язань по договору тягне за собою право добросовісної сторони стягнення пені з винної сторони в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, від загальної суми заборгованості (вартості не наданих послуг за кожний день прострочення). Відповідно до п. 9.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р., а в частині проведення розрахунків до повного виконання (т.1, а.с.14-15).

За твердженням позивача, на виконання умов вищезазначеного договору він надав відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 357 648,05 грн. На підтвердження чого посилається на наступні акти: акт № ОУ - 0000155 здачі - прийняття робіт від 25.12.2017 року на суму 83 754,00 грн. разом з ПДВ; акт № ОУ - 0000008 здачі - прийняття робіт від 22.01.2018 року на суму 79 922,05 грн. разом з ПДВ; акт № ОУ - 0000009 здачі - прийняття робіт від 23.01.2018 року на суму 84 000,00 грн. разом з ПДВ; акт № ОУ - 0000020 здачі - прийняття робіт від 13.02.2018 року на суму 28 000,00 грн. разом з ПДВ; акт № ОУ - 0000035 здачі - прийняття робіт від 12.03.2018 року на суму 81 972,00 грн. разом з ПДВ. (т.1., а.с.19, 22, 25, 49, 59). Окрім того зазначає, що з урахуванням умов договору та дати надання послуг відповідно до кожного акту, строк для повної оплати наданих позивачем послуг у відповідача настав: за актом №ОУ-0000155 від 25.12.2017 року - 10.01.2018року; за актом № ОУ - 0000008 від 22.01.2018 року - 05.02.2018 року; за актом № ОУ - 0000009 від 23.01.2018 року - 06.02.2018 року; за актом № ОУ - 0000020 від 13.02.2018 року - 27.02.2018 року; за актом № ОУ - 0000035 від 12.03.2018 року - 26.03.2018 року.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг в сумі 357 648,05 грн. позивач 26.04.18р. надіслав відповідачу лист (вимогу) вих.№58-АБ від 26.04.18р. про оплату вищезазначеної заборгованості. (т.1., а.с.61), який відповідач не задовольнив. А тому позивач був вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості. Окрім того, позивач відповідно до п.5.2 договору та приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 30 403, 28 грн. - пені; 8 749, 56 грн. - інфляційних втрат та 2 730, 89 грн. - 3% річних.

Як зазначалося вище, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджуючи (поміж-іншим), що договір про надання послуг з перевезення вантажів №15/06-17 від 15.06.17р. та акти виконаних робіт до договору підписані не уповноваженими представниками підприємства відповідача - невстановленими особами; у зв`язку з чим просив призначити по справі судову експертизу та витребувати у позивача оригінали первинних документів (договору про надання послуг з перевезення вантажів та актів здачі-прийняття робіт).

За наявними в справі матеріалами та наданими сторонами суперечливими доказами суд не мав можливості з`ясувати обставини щодо обсягу наданих позивачем на користь відповідача послуг з перевезення, їх вартості, суми коштів, сплачених відповідачем на користь позивача, розміру заборгованості відповідача перед позивачем , тощо.

Оскільки без спеціальних знань у сфері бухгалтерського обліку встановити обставини щодо надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажів та стану взаєморозрахунків за договором неможливо; а жодною зі сторін не наданий висновок експерта з цих самих питань; виникла необхідність в призначені судової економічної експертизи.

У зв`язку з чим, ухвалою суду від 16.10.18р. було призначено по справі № 904/2158/18 судову економічну експертизу , проведення якої доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ .

Як вбачається із висновків судово-економічної експертизи №6012/6013-18 від 12.09.19р. «..По першому питанню.

Підтвердити документально надання позивачем ПП «ВКФ Уніпром», послуг по перевезенню вантажів на користь відповідача ТОВ «Крост», відповідно до умов договору про надання послуг з перевезення вантажів №15/06-17 від 15.06.17р. та актів здачі-приймання робіт №ОУ-0000155 від 25.12.17р. на суму 83 754, 00 грн.; №ОУ-0000008 від 22.01.18р. на суму 79 922, 05 грн.; №ОУ-0000009 від 23.01.18р. на суму 84 000, 00 грн.; №ОУ-0000020 від 13.02.18р. на суму 28 000, 00 грн. та ОУ-0000035 від 12.03.18р. на суму 81 972, 00 грн. експерту не надається за можливе з причин , наведених у дослідницькій частині.

По другому питанню.

Підтвердити документально заборгованість відповідача ТОВ «Крост» перед позивачем ПП «ВКФ Уніпром», за послуги по перевезенню вантажів відповідно до умов договору про надання послуг з перевезення вантажів №15/06-17 від 15.06.17р. та актів здачі-приймання робіт №ОУ-0000155 від 25.12.17р. на суму 83 754, 00 грн.; №ОУ-0000008 від 22.01.18р. на суму 79 922, 05 грн.; №ОУ-0000009 від 23.01.18р. на суму 84 000, 00 грн.; №ОУ-0000020 від 13.02.18р. на суму 28 000, 00 грн. та ОУ-0000035 від 12.03.18р. на суму 81 972, 00 грн. в загальному розмірі 357 648, 05 грн. експерту не надається за можливе з причин , наведених у дослідницькій частині.

По третьому питанню.

Перевірити, чи вірно здійснено ПП «ВКФ Уніпром» (позивачем) розрахунок пені в розмірі 30 403, 28 грн. експерту не надається за можливе за причин, наведених у дослідницькій частині.

По четвертому питанню.

Перевірити , чи вірно здійснено ПП «ВКФ Уніпром» (позивачем) розрахунок 3% річних в розмірі 2 730, 89 грн. експерту не надається за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині.

По п`ятому питанню.

Перевірити , чи вірно здійснено ПП «ВКФ Уніпром» (позивачем) розрахунок інфляційних втрат в розмірі 8 749, 56 грн. експерту не надається за можливе з причин, наведених у дослідницькій частині (т.5, а.с. 130-138)».

При цьому , у дослідницький частині висновку судовий експерт вказав, що деякі подорожні листи вантажного автомобіля ПП «ВКФ Уніпром» не містять даних щодо ваги перевезених вантажів , а також у всіх подорожніх листах відсутня інформація щодо виду перевезеного вантажу та відсутні відмітки отримувача. Також, експерт зазначив , що акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) та рахунки на їх оплату не містять даних, за яким саме договором здійснювалися ці господарські операції . Наведені обставини не дали змоги судовому експерту підтвердити чи спростувати обставини ,на які в обґрунтування позовних вимог посилається ПП «ВКФ Уніпром».

Таким чином, висновками судової економічної експертизи не підтверджено наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за надані послуги з перевезення по договору про надання послуг з перевезення вантажів №15/06-17 від 15.06.17р. та актів здачі-приймання робіт №ОУ-0000155 від 25.12.17р. на суму 83 754, 00 грн.; №ОУ-0000008 від 22.01.18р. на суму 79 922, 05 грн.; №ОУ-0000009 від 23.01.18р. на суму 84 000, 00 грн.; №ОУ-0000020 від 13.02.18р. на суму 28 000, 00 грн. та ОУ-0000035 від 12.03.18р. на суму 81 972, 00 грн. в загальному розмірі 357 648, 05 грн.договором №03/05-17 від 03.05.17р. в загальному розмірі 101 700, 00 грн. за період липень 2017р.

Згідно приписів ст. 901 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до приписів ст. 73 ГПК України : доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст.76 цього Кодексу : належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання ( ст.79 ГПК України ).

Здійснивши оцінку наданих сторонами ( позивачем та відповідачем ) та отриманих судом під час розгляду цієї справи доказів ( висновків судової експертизи ) за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те , що докази , надані відповідачем на спростування обставин, на які посилається позивач, є більш вірогідними ніж ті, що надані позивачем та отримані під час розгляду цієї справи. За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про не обґрунтованість ( не доведеність належними доказами ) заявлених позивачем вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст.ст. 13, 73, 74, 79, 86, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача .

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв

Повне рішення складено 28.02.20р.