ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6179/19
за позовом Приватної Науково-виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС", м. Київ

до Приватного підприємства "Прогресс-КР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 245 856,19 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Приватна Науково-виробнича компанія "ІНТЕРБІЗНЕС" звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного підприємства "Прогресс-КР" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 245 856,19 грн, з яких: основний борг у розмірі 9 539,16 грн, неустойку у розмірі 203 125,13 грн, 3% річних у розмірі 17 689,02 грн та інфляційні втрати у розмірі 15 502, 88 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

29.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позов.

06.02.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив.

10.02.2020 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

20.02.2020 від позивача надійшла відповідь на заперечення на відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 29 від 09.11.2018 в частині повного та своєчасного виконання підрядних робіт.

Позивач зазначає, що здійснив відповідачу передплату за договором на суму 911 934 грн. Відповідач виконав підрядні роботи лише на суму 841 672,80 грн. У зв`язку із порушення відповідачем строків виконання підрядних робіт, 22.10.2019 позивач повідомив відповідача про розірвання спірного договору. Після зарахування зустрічних однорідних вимог, заборгованість відповідача склала 9 539,16 грн.

У зв`язку із порушення відповідачем строків виконання робіт, позивач нарахував до стягнення з відповідача неустойки 203 125,13 грн, 3% річних у розмірі 17 689,02 грн та інфляційні втрати у розмірі 15 502,88 грн.

Позиці відповідача, викладена у відзиві на позов

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем до позову не надано належних доказів неналежного та не у повному обсязі виконання відповідачем підрядних робіт за спірним договором. Зокрема, відповідач посилається на відсутність доказів передачі йому позивачем фронту робіт за договором та ставить під сумнів наданий позивачем до суду акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 04 листопада без зазначення року складання такого документу.

Також, відповідач заперечує проти задоволення вимоги про стягнення 3% та інфляційних втрат, оскільки останні нараховуються на суму простроченого грошового зобов`язання, тоді як позивач просить суд стягнути з відповідача 9 539,16 грн вартості здійсненої ним передплати за договором, яка не є грошовим зобов`язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Проти задоволення вимоги позивача про стягнення неустойки у розмірі 203 125,13 грн відповідач заперечує у зв`язку із тим, що розмір пені значно перевищує розмір основного бору, а також, посилаючись на частину 6 статтю 232 Господарського кодексу України, зазначає, що нарахування пені здійснюється за строк 6 місяців від дня, коли виникло просточення такого зобов`язання.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Щодо акту на передачу фронту робіт, позивач зазначає, що в самому договорі підряду зазначається фронт та обсяг робіт; ще до моменту сплати коштів, підрядником було завезено до об`єкту виконання робіт всі необхідні інструменти та обладнання; надаючи відповідь на претензію вих. № 29 від 19.07.2019 відповідач зазначає, що ним виконано робіт по об`єкту "Реконструкція складу довгострокового зберігання яйця" на суму 711 934,00 грн.

Таким чином, в сукупності наведених фактів, та враховуючи те що відповідач сам вказує на об`єм виконаних робіт, можна твердо зазначити, фронт робіт було передано, а роботи розпочаті.

Щодо акту зарахування зустрічних однорідних вимог, позивач зазначає, що акт складався з метою зменшення заборгованості ПП "Прогрес-КР" перед Приватною Науково - виробничою компанією "Інтербізнес" яка виникла з правовідносин по договору підряду №29 від 09 листопад 2018 року. Тому відповідачу абсурдно вдавати що акт про зарахування зустрічних однорідних вимог йому невідомий.

Щодо нарахування неустойки (пені) за період, що перевищує півроку, позивач зазначає, що пунктом 13.2 договору підряду визначено: "Закінчення строку Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору". На думку позивача, сам пункт 13.2 договору дозволяє не застосовувати шестимісячний термін нарахування штрафних санкцій.

Позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

У своїх запереченнях відповідач зазначає про несвоєчасне надання позивачем додаткових доказів та вказує на те, що додані позивачем до відповіді на відзив документи, не засвідчені належним чином.

Позиція позивача, викладена у відповіді на заперечення на відповідь на відзив

Позивач зазначив, що двосторонній акт у позові був зазначений лише для обґрунтування суми заборгованості та у разі виникнення у суду сумнівів щодо його достовірності, такий доказ може бути витребуваний у порядку статті 91 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

09.11.2018 між Приватною Виробничою Компанією "Інтербізнес" (далі - позивач, замовник) та Приватним підприємством "Прогрес-КР" (далі - відповідач, підрядник) було укладено договір підряду № 20 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, підрядник зобов`язується виконати та здати замовнику в установлений договором строк роботи по реконструкції складу довготривалого зберігання яйця (СДЗ) філії "Лозуватської птахофабрики" ПНВК Інтербізнес, за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н., с. Лозуватка, вул. Піщана 5а.

В тому числі кошториси по наступним об`єктам:

- реконструкція холодильної камери №5 СДЗ;

- улаштування вигрібної ями СДЗ;

- улаштування навісу до складу СДЗ,

а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019 та до повного виконання зобов`язань по даному договору (пункт 13.1 договору).

Відповідно до пункту 6.1 договору, замовник за актом передає підряднику фронт робіт протягом 10 днів з дня підписання договору.

Підрядник приймає від замовника фронт робіт протягом 10 днів (пункт 6.2 договору).

Згідно з пунктом 1.2 договору, термін виконання робіт 90 днів з моменту передоплати.

Пунктом 2.1 договору визначено, що загальна вартість робіт, доручених для виконання підряднику, складає - 911 934,00 грн. в тому числі ПДВ 20% - 182 386,20 грн в тому числі:

- реконструкція холодильної камери № 5 СДЗ - 36 561,80 грн, в тому числі ПДВ - 60 223,20 грн;

- улаштування вигрібної ями СДЗ - 36 561,80 грн, в тому числі ПДВ - 7 312,36 грн,

- улаштування навісу до складу СДЗ - 574 256,40 грн, в тому числі ПДВ - 114 851,28 грн.

Замовник зобов`язується здійснити перерахування підряднику попередньої оплати у розмірі 50% від загальної вартості робіт, що є першим етапом оплати згідно пункт 2.4 (пункт 2.3 договору).

Пунктом 2.4 договору визначено, що оплата вартості робіт за договором виконується замовником поетапно в наступному порядку:

1-й етап: замовник перераховує на поточний банківський рахунок підрядника загальну попередню оплату, необхідну для початку проведення ремонту, у розмірі - 455 967,00 грн, в тому числі ПДВ - 91 193,40 грн, в подальшому сума буде розділена по об`єктах:

- реконструкція холодильної камери № 5 СДЗ - 150 558,00 грн, в тому числі ПДВ - 25 093,00 грн;

- улаштування вигрібної ями СДЗ - 36 561,80 грн, в тому числі ПДВ - 7 312,36 грн;

- улаштування навісу до складу СДЗ - 264 128,20 грн, в тому числі ПДВ - 52 825,64 грн;

2-й етап: остаточна оплата дійсного договору, виконується замовником на розрахунковий банківський рахунок підрядника протягом 5-ти календарних днів з моменту підписання актів виконаних робіт.

На виконання умов договору, позивач перерахував відповідачу передплату за договором на загальну суму 911934 грн, що підтверджується платіжними дорученням:

- від 30.11.2018 № на суму 315 200 грн (арк. с. 41);

- від 10.12.2018 № на суму 200 000 грн (арк. с. 42);

- від 11.04.2019 № на суму 396734 грн (арк. с. 43).

Як визначено пунктом 2.4 договору, попередня оплата, необхідна для початку проведення ремонту, мала бути здійснена позивачем у розмірі 455 967,00 грн.

Отже, позивачем було здійснено передплату у достатньому для початку робіт обсязі (315 200 грн + 200 000 грн = 515 200 грн) - 10.12.2018.

З урахуванням терміну виконання робіт, визначеного пунктом 1.2 договору, відповідач мав виконати підрядні роботи у строк до 10.03.2019 включно.

Згідно пункту 6.3 договору, підрядник гарантує якісне і своєчасне виконання робіт у термін, передбачений пунктом 1.3.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що приймання-передача закінчених робіт оформлюється актами виконаних робіт форми КБ-2в.

Як зазначає позивач, відповідачем за спірним договором виконані роботи на суму 841 672,80 грн. Тобто, вартість невиконаних відповідачем підрядних робіт за договором складає 70 261,20 грн.

Доказів виконання відповідачем робіт за договором сторонами суду не надано.

Пунктом 12.1 договору встановлено, що замовник має право розірвати договір, надіславши повідомлення підряднику, у разі прийняття рішення про припинення робіт; прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом; якщо підрядник не розпочне виконання робіт протягом 5 днів з дати вказаної в договорі, як початок робіт.

22.10.2019 позивач надіслав відповідачу повідомлення про розірвання договору підряду, у зв`язку із порушенням відповідачем строків виконання робіт (арк. с. 38-40).

25.11.2019 сторонами було підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, яким вони встановили, що:

Позивач має перед відповідачем непогашене грошове зобов`язання у сумі 60 722,04 грн, яке виникло на підставі договору № 30 від 23.11.2018,

Відповідач має перед позивачем непогашене грошове зобов`язання у сумі 70 261,20 грн, яке виникло на підставі договору № 29 від 09.11.2018

Строк виконання зобов`язань, зазначених у пункті 1 цього Акта, настав.

Сторони підтверджують реальність та обсяг взаємних заборгованостей, зазначених у пункті 1 цього Акту.

Керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями, зазначеними у п. 1 цього Акту, у сумі 60 722,04 грн і таким чином з моменту підписання цього Акта вважатимуть:

- зобов`язання позивача (пункт 1) таким, що припинено у повному обсязі, залишкова заборгованість позивача перед відповідачем, що визначена у п. 1, відсутня.

- зобов`язання відповідача (пункт 2) такими що припинено частково, заборгованість відповідача перед позивачем, що визначена у пункті 2, складає 9 539,16 грн (арк. с. 57).

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача 9 539,16 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини підряду.

Щодо вимоги позивача про часткове повернення передплати

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, позивач здійснив відповідачу попередню оплату за підрядні роботи на суму 911934 грн (арк. с. 41-43).

Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З урахуванням терміну виконання робіт, визначеного пунктом 1.2 договору, відповідач мав виконати підрядні роботи у строк до 10.03.2019 включно.

Акти виконаних робіт, на виконання пункту 9.1 між сторонами не були підписані, але жодна з сторін не заперечує, що роботи за договором виконувались.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що йому не було передано фронт робіт, оскільки після отримання передплати відповідач не звертався до позивача (письмово) з відповідною претензією. Оскільки роботи відповідачем виконувались, суд уважає його доводи про не передачу фронту робіт необґрунтованими.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували обсяг виконаних ним робіт. Натомість єдиним доказом, якій підтверджує вартість виконаних робіт є наданий позивачем Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, який підписано сторонами, відповідно до якого, відповідач не виконав роботи на суму 70261,20 грн. Вказаним Актом сторони також погодили, що в результаті зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання відповідача перед позивачем за спірним договором складає 9 539,16 грн (арк. с. 57).

Положеннями частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, з якими кореспондується пункт 12.1 договору, визначено, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як встановлено судом вище, 22.10.2019 позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору, у зв`язку із невиконанням відповідачем робіт у строки, встановлені у договорі.

Відповідач не надав суду доказів, що ним роботи були виконані у строк та у обсягах передплати, яку він отримав від позивача. Доказів повернення передплати відповідач також суду не надав.

З огляду на що, вимога позивача про стягнення з відповідача передплати у розмірі 9 539,16 грн підлягає задоволенню.

Щодо нарахування пені

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 203 125,13 грн за період 11.03.2019 по 01.11.2019 нарахованої на загальну вартість робіт за договором 911 934,00 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені, суд зазначає таке.

Пунктом 11.1 договору встановлено, що за порушення строків закінчення виконаних робіт підрядник сплачує неустойку в розмірі 1% від вартості цих робіт, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки.

Аналізуючи зміст цього пункту договору, суд доходить висновку, що базою для нарахування неустойки є вартість несвоєчасно виконаних робіт.

Натомість позивач нараховує неустойку від загальної вартості всього договору.

Зі змісту позову та матеріалів справи вбачається, що невчасно виконаними відповідачем за договором є роботи на суму 70 261,20 грн. Доказів невчасного виконання відповідачем робіт на суму 841 672,80 грн позивачем суду не надано.

Як встановлено судом вище, строк прострочення виконання робіт за договором розпочався 11.03.2019.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, з урахуванням вище наведеного, на вартість невиконаних за договором у строк робіт має нараховуватись пеня за період з 11.03.2019 по 11.09.2019.

Суд, здійснивши перерахунок пені, з урахуванням положень пункту 11.1 договору та статті 232 Господарського кодексу України, встановив, що розмір пені, яка підлягає до стягнення з відповідача, становить 12 435,27 грн.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що неустойку може бути нараховано за весь період прострочення на підставі пункту 13.2 договору підряду у якому визначено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Суд зазначає, що про можливість нараховувати штрафні санкції без урахування строку, встановленого у статті 232 Господарського кодексу України, повинно бути чітко встановлено у договорі. Натомість у пункті 13.2 договору цього не встановлено.

Тому стягненню підлягає пеня у розмірі 12 435,27 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 17 689,02 грн та інфляційних втрат у розмірі 15 502,88 грн, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим є зобов`язання, що передбачає передачу грошей як предмета договору або їх сплату як ціни договору.

Таким чином, статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено можливість стягнення 3% річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов`язання.

Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої попередньої оплати за невиконані підрядні роботи. За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Вказаної правової позиції дотримується й Верховний Суд у постанові від 26.10.2018 у справі № 910/1775/18.

За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 17 689,02 грн та інфляційних втрат у розмірі 15 502,88 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 329,62 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Прогрес-КР" (50065, Дніпропетровська область, Довгинцівський район, м. Кривий Ріг, вул.. Соборності, 66А; ідентифікаційний код 39486758) на користь Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 121 В; ідентифікаційний код 01200244) передплату у розмірі 9539,16 грн, пеню у розмірі 12 435,27 грн та судовий збір у розмірі 329,62 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 24.02.2020

Суддя Я.С. Золотарьова