ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.2020 Справа № 905/2005/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Торгсервіс», м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго», м. Курахове Донецької області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ

про витребування майна з незаконного володіння,-

Представники сторін:

від позивача: Скульський С.І. - адвокат (ордер серія ДН №003130 від 01.03.19р.);

від відповідача: Лозовицький М.С. - адвокат (довіреність № 80ВЭ2018 від 05.11.18р.);

від третьої особи з боку відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Торгсервіс», звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» про витребування майна з незаконного володіння.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після належного виконання умов Договору №1230 ВЭ від 26.01.17р. про закупівлю товару, відповідачем незаконно не було повернуто майно позивача, а саме вагон ЦС 50190941.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20 листопада 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що спірне майно позивача не знаходиться у володінні відповідача з огляду на те, що після розвантаження вантажу відповідачем, вагон було передано залізниці для подальшого направлення позивачу. Але, згідно відомостей, наданих залізницею, вагон було направлено позивачу через станцію Ханженкове (м. Макіївка), що є тимчасово непідконтрольною територією України, а подальші відомості стосовно спірного вагону у відповідача та залізниці відсутні з наведених вище підстав.

16 грудня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив від 12.12.2019р., відповідно до якої останній з відомостями, викладеними у відзиві, не погоджується з огляду на наступне. Позивач зазначає, що договором про закупівлю товарів не було передбачено умов про направлення вагону після отримання товару через тимчасово непідконтрольну територію, також позивач не надавав згоди на переміщення вагону саме таким шляхом ані відповідачу, ані залізниці. Крім того, відповідачем не надано належних доказів того, що вагон було повернуто залізниці після розвантаження.

Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Українська залізниця».

9 січня 2020 року від відповідача до суду надійшли пояснення по справі від 08.01.2020р., згідно яких відповідач наполягає на тому, що ним було передано спірне майно залізниці, що підтверджується відповідною відміткою у залізничній накладній. Крім того, оскільки перевізні документи зберігались на ВП «Зуївська ТЕС» (тимчасово непідконтрольна територія), наразі у відповідача відсутня можливість надати такі документи.

Стосовно відсутності в умовах договору про закупівлю товару умов щодо направлення вагону після отримання товару через тимчасово непідконтрольну територію відповідачем зазначено, що укладення зазначеного договору є результатом проведення відкритих торгів на закупівлю товару, в яких переможцем визнано позивача. Натомість, позивач не мав права на ввіз на НКТ кислоти сірчаної (товар за договором), а відповідач та залізниця мають таке право, а тому могли здійснювати такі перевезення. Саме відсутність у позивача права на ввіз на НКТ кислоти сірчаної обумовило поставку товару на Курахівську ТЕС з подальшим направленням на тимчасово непідконтрольну територію відповідачем.

15 січня 2020 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення документів до справи.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотань відповідача та позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 20 лютого 2020 року.

Представники сторін з`явилися у судове засідання та підтримали позиції, які висловлені в позивної заяві та відзиві відповідною

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (далі - покупець або відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Торгсервіс» (далі - постачальник або позивач) укладено Договір про закупівлю товару № 1230-ВЭ, згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (код ДК 016-2010: 20.13.2 - Елементи хімічні, н.в.і.у.; кислоти та сполуки неорганічні (кислота сірчана технічна контактна) (далі - товар).

Вантажоодержувачем товару визначено ТОВ «ДТЕК Східенерго» (п. 1.3 Договору)

Відповідно до п. 5.2 Договору поставка товару буде виконуватися на умовах DDP згідно з правилами «Інкотермс» у редакції 2010 року у місце призначення поставки товару: 85612, м. Курахове, Донецької області, вул. Енергетиків, 34; ст. Роя Донецької залізниці.

Згідно з п. 5.5 Договору товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних. Датою поставки товару вважається дата штемпелю на залізничній накладній станції призначення.

Зобов`язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі товару в розпорядження покупця в місці призначення поставки, що вказане у п. 5.2 Договору. (п. 5.13 Договору)

У відповідності до п. 11.1 Договору він набирає чинності з дня його підписання обома Сторонами та скріплення печатками і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

Договір складено, підписано та скріплено печатками сторін без зауважень.

26 січня 2017 року між сторонами складено та підписано Угоду-замовлення про поставку товару № 1230-ВЄ, за умовами якої сторони дійшли згоди про поставку покупцем товару згідно з п. 1.1 Договору вартістю 124 800, 00 грн.

П. 2 Угоди сторонами обумовлено, що поставка товару буде виконуватися на умовах DDP згідно з правилами «Інкотермс» у редакції 2010 року у місце призначення поставки товару: 85612, м. Курахове, Донецька області, вул. Енергетиків, 34; ст. Роя Донецької залізниці.

На виконання умов Договору позивачем 31 січня 2017 року направлено вантаж - кислоту сірчану у місце призначення за умовами Договору у власному вагоні (цистерні) № 50190941, що підтверджується укладеною між позивачем та залізницею залізничною накладною № 46993598. Згідно відомостей, зазначених у накладній, відповідач отримав товар 4 лютого 2017 року.

До матеріалів справи позивачем надана Претензія-вимога № 31/05-2 від 31.05.2018р., зі змісту якої вбачається, що станом на 30.05.2018р. з невідомих причин цистерна не повернулась у розпорядження позивача, у зв`язку з чим позивач просить відповідача повернути цистерну.

Згідно відповіді залізниці № НГ-Н31-06/1092 від 01.04.2019р. на адвокатський запит представника позивача, між філією залізниці та відповідачем було укладено договір про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надання залізничним транспортом послуги № ДФ/10027 від 28.12.2015р. Стосовно місця перебування цистерни № 50190941 залізниця повідомляє, що остання операція по розформуванню була проведена на станції Ханженкове, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній території. З огляду на те, що перевезення через лінію зіткнення припинено у зв`язку з виконанням Рішення РНБО від 15.03.2017р. «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», зазначену цистерну не було повернуто на контрольовану території та відповідно позивачеві.

Як вбачається з інформації з перевізного документу 6.02.2017 року вантаж - кислота сірчана у спірної цистерні № 5019041відправлений Курахівською ТЄС зі станції Роя одержувачу - Зуївської ТЄС на станцію Сороче за залізничною накладною № 48288054. З інформації вбачається, що вантаж виданий на станції призначення 13.02.2017 року одержувачу.

Згідно інформації з перевізного документа на підставі накладної № 48469902 зі станції Сороче Зуївською ТЄС 14.02.2017 року на адресу одержувача ГП Східний ГОК був відправлений вантаж, а саме : вагони залізничні, які рухаються на власних осях, не пойменовані за алфавітом. Останній вантаж : 80 UN 1830 кислота сірчана 8 ГП И АК 801, яка прибула по первісної відправці № 48288054 зі станції РОЯ. Повністю злита, очищена, безпечна. Одна пломба відправника. Направляється до пункту навантаження. Порожній власний вагон з під кислоти сірчаної . Власник ТОВ фірма Торгсервіс. Календарний штемпель станції відправлення 14.02.3017 року 20:24 (п.54 інформації з накладної).

Таким чином, виходячи з інформації з перевізного документу, наданої залізницею, судом встановлено, що остання відома подія відносно спірного майна (цистерни) відбулася 14.02.2017 року і пов`язана з переданням його Зуївською ТЄС залізниці для наступного скерування до станції Жовті води.

Згідно листа АТ «Українська залізниця» від 01.04.2019 року остання операція по розформуванню була проведена на станції Хонжонкове. Також залізниця зазначає, що спірна цистерна не була повернена на підконтрольну територію України.

До матеріалів справ долучена відповідь відповідача № 01/85/1 від 15.04.2019р. на адвокатський запит представника позивача, згідно якої відповідач повідомляє, що постачання товару здійснювалось на станцію Роя, а потім товар було відправлено на станцію Сороч`є на відокремлений підрозділ відповідача, який знаходиться у м. Зугрес, а саме на Зуївську ТЄС.

Крім того у відповіді зазначено, що з 13 березня 2017 року невідомі особи незаконно заблокували діяльність відокремленого підрозділу відповідача, у зв`язку з чим останній обмежений у розпорядженні майном та документацією підрозділу. У зв`язку з викладеним вище відповідач не має можливості надати відомості стосовно місцеперебування цистерни. В підтвердження факту захоплення структурного підрозділу відповідача - Зуївської ТЄТ, останнім надано до матеріалів справи витяг з кримінального провадження № 0000150.

Відповідачем надано до матеріалів справи договір № ДФ/10027 від 28.12.2015 року, укладений між відповідачем та залізницею, предметом якого є надання залізницею послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів. Строк дії договору - до 31 березня 2017 року включно.

Право власності гарантовано Конституцією України. Зокрема, згідно зі статтею 41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У якості правового обґрунтування позовних вимог позивач посилається на статтю 1212 Цивільного кодексу України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути це майно.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: витребування майна власником із чужого незаконного володіння та відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Основною ознакою вендікаційного позову є вимога неволодіючого власника про витребування майна від незаконно володіючого не власника.

Таким чином, головною обставиною, яка повинна бути доведена суду в межах вендікаційного позову є доведення факту володіння відповідачем спірним майном.

В ході судового розгляду судом встановлено, що по-перше, 14.02.2017 року спірне майно вибуло з володіння відповідача у зв`язку із переданням його залізниці для направлення на станцію Жовті Води.

По-друге, відповідач та третя особа зазначають про втрату контролю за переміщенням цистерни, через відсутність технічних та організаційних умов для здійснення господарської діяльності Зуївської ТЄС та Луганської дирекції залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця, пов`язаних із захопленнями структурних підрозділів та припиненням перевезень через лінію зіткнення, згідно рішення ради Національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеці України».

Згідно Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого Розпорядженням КМУ від 7.11.2014 № 1085-р, м.Зугрес та м. Макіївка (в районі яких знаходяться станції Сороче та Ханжонкове ) , заходяться на непідконтрольній владі території.

Тимчасова неможливість контролю державою окремих територій Донецької та Луганської областей у зв`язку з військовим конфліктом , на яку посилається відповідач під час обґрунтування своєї позиції, є загальновизнаним фактом, а тому суд приймає надані відповідачем та залізницею докази (витяг з кримінального провадження, інформацію про перевізний документ) як вірогідні докази втрати контролю та володіння над спірним майном.

Встановлення обставин, за яких відповідач не володіє спірним майном, нівелює можливість прийняття позитивного рішення у відікаційному позові.

Стосовно неправомірної поведінки відповідача щодо направлення вантажу та спірної цистерни на непідконтрольну територію без згоди позивача, суд в друге зазначає, що предметом позову у цієї справі є витребування майна з незаконного володіння, що обумовлює предмет доказування. А саме предметом доказування в межах цієї справи є доведення неправомірного володіння спірним майном відповідачем.

В умовах відсутності вимог щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з неправомірною поведінкою відповідача, суд зауважує що аргументи позивача щодо несанкціонованого направлення цистерни на непідконтрольну територію не відносяться до предмету спору в цієї справі. У зв`язку з викладеним, суд не надає оцінку аргументам сторін щодо неправомірності (позиція позивача) / правомірності (позиція відповідача) направлення спірної цистерни з вантажем зі станції Роя на станцію Сороче (Зуївська ТЄС), як таким що не відносяться до предмету доказування в межах справі 905/2005/19.

Європейський Суд з Прав Людини у своєму рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав Людини та Основоположних Свобод від 1950 року, стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове рішення залишалося невиконаним. До виконання рішення Суд теж висуває вимоги щодо розумних строків його виконання.

Неможливість встановлення особи, у якої наразі перебуває спірне майно позивача, свідчить про те, ще обраний позивачем спосіб захисту не можна вважати ефективним, адже діючим законодавством передбачений інший спосіб захисту на випадок неможливості забезпечення повернення майна його власнику (ст. 1213 ГПК України)

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Торгсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» про витребування з незаконного володіння Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» вагону ЦС № 50190941 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Торгсервіс» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2020.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).