ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 лютого 2020 року Справа № 903/72/20

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши

заяву позивачів від 03.02.2020 року про забезпечення позову у справі

за позовом: 1) Фізичної особи-підприємця Ревін Наталії Ярославівни

2) Фізичної особи-підприємця Криштапюка Миколи Миколайовича

3) Фізичної особи-підприємця Яким`юк Ірини Володимирівни

4) Фізичної особи-підприємця Міснік Олесі Стефанівни

5) Фізичної особи-підприємця Приймачук Анни Миколаївни

до відповідача: Луцької міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Луцькі ринки".

про визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради,

за участю представників-учасників справи:

від позивачів: Деркач Д. В., ордери серії ВЛ: № № 011085, 011086, 011087, 011084,011088 від 03.02.2020, ФОП Ревін Н. Я., паспорт серія НОМЕР_1 виданий 02.06.2003, ФОП Криштапюк М. М., паспорт серія НОМЕР_2 виданий 26.09.1996; ФОП Яким`юк І. В., паспорт серія НОМЕР_3 виданий 10.11.2006; ФОП Міснік О. С., паспорт серія НОМЕР_4 виданий 21.12.2000; ФОП Приймачук А. М., паспорт серія АЮ № НОМЕР_5 виданий 05.11.2008;

від відповідача: Андрусяк І. В., довіреність від 14.03.2019, Юрченко Н. М., довіреність від 14.08.2019;

від 3-ї особи: н/з.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

встановив:

Фізичні особи-підприємці Ревін Н. Я., Криштапюк М. М., Яким`юк І. В., Міснік О . С. , Приймачук А. М. звернулись до господарського суду з позовом до Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради № 69/1 від 29.01.2020 "Про припинення права постійного користування Комунальному підприємству "Луцькі ринки" земельною ділянкою".

Ухвалою Господарського суду від 05.02.2020 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.02.2020, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Луцькі ринки".

Одночасно із позовною заявою позивачами подано заяву про забезпечення позову, в якій просять забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення Луцької міської ради № 69/1 від 29.01.2020 "Про припинення права постійного користування Комунальному підприємству "Луцькі ринки" земельною ділянкою"; заборонити КП "Луцькі ринки", Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради та юридичному департаменту Луцької міської ради та іншим виконавчим органам Луцької міської ради вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення Луцької міської ради № 69/1 від 29.01.2020 до вступу в законну силу рішення суду по даній справі.

Заява обґрунтована поданням до суду позову про визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради № 69/1 від 29.01.2020 "Про припинення права постійного користування Комунальному підприємству "Луцькі ринки" земельною ділянкою". Вказує, що виконання оскаржуваного рішення Луцької міської ради та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів позивачів. Тому з метою недопущення настання негативних та непоправних наслідків для майна позивачів, які на законних підставах здійснюють свою діяльність на відповідних торгових місцях, просять, як захід забезпечення позову, зупинити дію оскаржуваного рішення та заборонити КП «Луцькі ринки», Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, юридичному департаменту Луцької міської ради іншим виконавчим органам вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення.

Вказує, що на даний час позивачі на законних підставах здійснюють свою діяльність на території ринку з діючими договорами оренди торгових місць, якими визначено чіткий перелік підстав та порядок взаємодії суб`єктів господарювання щодо укладення, виконання та розірвання відповідних договорів.

Ухвалою суду від 05.02.2020 призначено до розгляду заяву про забезпечення позову в судовому засіданні на 25.02.2020.

В судовому засіданні 25.02.2020 представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав з підстав викладених у заяві, представники відповідача заяву заперечили вказавши, що заява про забезпечення позову за своїм змістом є тотожною заявленим позовним вимогам, що згідно п.11 ст. 137 ГПК України не допускає вжиття заходів забезпечення позову, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також представники відповідача зазначили, що частина підприємців з якими були договори оренди торгових місць на вилученій земельній ділянці, звернулися в міську раду з заявами на перенесення своїх тимчасових споруд на Новий ринок (ТзОВ «Дельта 7»), а тому не можливо застосовувати заходи забезпечення вцілому до оскаржуваного рішення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Луцькі ринки" вимог ухвали суду від 05.02.2020 не виконала, в судове засідання не з`явилась, хоча належно була повідомлена про час та місце судового засідання, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 411 від 10.02.2020.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як зазначено в п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як слідує із заяви про забезпечення позову, заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення вцілому дії рішення Луцької міської ради №69/1 від 29.01.2020 «Про припинення права постійного користування комунальному підприємству «Луцькі ринки» земельною ділянкою» та заборонити Комунальному підприємству «Луцькі ринки», Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради та юридичному департаменту Луцької міської ради міської ради, іншим виконавчим органам до вступу в законну силу рішення суду по даній справі, вчиняти будь-які дії щодо виконання рішення Луцької міської ради №69/1 від 29.01.2020.

На думку суду, передбачені пунктом першим частини другої статті 136 ГПК України підстави для забезпечення позову заявником належними та допустимими доказами не підтверджені.

З матеріалів справи № 903/72/20 вбачається, що предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради.

Щодо наявності ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів позивачів, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі № 903/72/20.

Водночас, наведені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову обставини не дозволяють стверджувати про наявність підстав для забезпечення позову, визначених статтею 136 ГПК України, оскільки правомірність оскаржуваного рішення входить до кола обставин, які необхідно встановити під час розгляду судом справи по суті.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України не передбачено право суду забезпечувати позов шляхом заборони вчинення будь-яких дій, а лише певних дій або щодо предмета спору.

Як слідує з матеріалів справи позов подано п`ятьма фізичними особами підприємцями, які користуються торговельними місцями на підставі договорів оренди торгових місць, укладених з КП «Луцькі ринки», а тому заходи забезпечення мають стосуватися саме конкретних осіб - позивачів по справі, а не вцілому торгових місць, які знаходяться на земельній ділянці, площею 0,5904 га, що перебувала в користуванні КП «Луцькі ринки» та вилучена оспорюваним рішенням Луцькою міською радою.

Враховуючи пояснення працівників Луцької міської ради та подані докази частина підприємців добровільно звернулася до міської ради про переміщення своїх торговельних павільйонів на Новий ринок, а тому, на думку суду, їх права оспорюваним рішенням не порушуються.

Крім того, заявлені в заяві заходи забезпечення позову, стосуються юридичних осіб, що не є учасниками справи.

Враховуючи наведене суд не вбачає достатніх підстав для забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви відмовляє.

Відповідно до ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

ухвалив:

заяву позивачів про забезпечення позову від 03.02.2020 року залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала відповідно до ч.1 ст. 256 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя С. В. Костюк