ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020м. ДніпроСправа № 904/4972/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект", м. Кривий Ріг

до Державного регіонального проектно - вишукувального інституту "ДНІПРОДНІПРОВОДГОСП", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 320 730,80грн., 3% річних у розмірі 9 678,05грн. за договором № 4857/18086 від 05.11.2018 (з урахуванням зменшення)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДНІПРОВОДГОСП" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 387 730,80грн., інфляційних втрат у розмірі 10 839,27грн., 3% річних у розмірі 9 678,05грн. за договором №4857/18086 від 05.11.2018.

Короткій зміст позовної заяви та узагальнення доводів позову.

05.11.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №4857/18086.

Відповідно до умов Договору позивачем було виконано та передано відповідачу роботи на загальну суму 462 730,80грн., з урахуванням ПДВ у розмірі 77 121,80грн., у повному обсязі, що підтверджується актом здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт №298 від 27.12.2018.

Відповідач не розрахувався з позивачем за надані останнім послуги.

У зв`язку з чим, Позивач направив відповідачу вимогу від 26.03.2019 №010-670 про сплату основного боргу у розмірі 462 730,80грн., з урахуванням ПДВ у розмірі 77 121,80грн., інфляційних втрат у розмірі 2 313,65грн., 3 % річних у розмірі 2 205,90грн.

Проте, в порушення умов Договору, станом на 23.10.2019 відповідач розрахувався з позивачем частково, а саме:

- 29.03.2019 сплатив 25 000,00грн.,

- 24.09.2019 сплатив 50 000,00грн.

Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 387 730,80грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору №4857/18086 від 05.11.2018, позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 10 839,27грн., 3% річних у розмірі 9 678,05грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2019 позовну заяву залишено без руху.

08.11.2019 на виконання зазначеної ухвали позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 05.12.2019.

04.12.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Короткий зміст відзиву та узагальнення його доводів.

Відповідач частково визнає позовні вимоги позивача у розмірі 300 429,20 грн. основної заборгованості та заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав для стягнення заявленої позивачем суми в повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до норм частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідач зазначає, що 26.01.2019 - субота (вихідний день), отже останній день оплати - 28.01.2019, у зв`язку з чим, прострочення виконання грошового зобов`язання має місце з 29.01.2019.

Відповідач вказує, що ним було частково оплачено вартість виконаних робіт. Так, зокрема, відповідачем було оплачено грошові кошти на загальну суму 142 301,60 грн. - до відкриття провадження у справі та 20 000,00 грн. - після відкриття провадження у справі.

Таким чином, відповідачем всього було погашено заборгованість на користь позивача за договором №4857/18086 від 05.11.2018 на загальну суму 162 301,60 грн.

Відповідач зазначає, що відповідно до розрахунку суми позову позивача вбачається, що позивачем було враховано лише оплати відповідача, які були здійснені 29.03.2019 на суму 25 000,00 грн. та 24.09.2019 на суму 50 000,00 грн., але не були враховані оплати, які здійснювались платіжними дорученнями від 12.09.2019 року № 8318 на суму 20 301,60 грн., від 05.11.2019 року № 8379 на суму 47 000,00 грн., від 19.11.2019 року № 8409 на суму 20 000,00 грн., а всього на суму 87 301,60 грн.

Відповідачем здійснено контррозрахунок індексу інфляції, з урахуванням здійсненної відповідачем оплати. Таким чином, розмір індексу інфляції становить 10 688, 28 грн.

Відповідачем здійснено контррозрахунок суми процентів, з урахуванням здійсненної відповідачем оплати. Таким чином, загальна сума процентів становить 9 569,93 грн.

Крім того, відповідач вказує, що він є державним підприємством, що здійснює господарську діяльність на засадах повного розрахунку, його діяльність є збитковою та сума збитків за 2018 склала 834 тис. грн., за 2019 - 2 млн. 511 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати за 9 місяців 2019.

Враховуючи інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, а також значний розмір стягуваних сум, відповідач просить розстрочити виконання рішення на 6 місяців рівними частинами до кінця кожного місяця.

05.12.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру основного боргу, яке обґрунтовано тим, що протягом листопада 2019 відповідачем частково оплачено заборгованість, а саме: 05.11.2019 сплачено 47 000,00грн.; 19.11.2019 сплачено 20 000,00грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 320 730,80грн., 3% річних у сумі 9 678,05грн. та сплачений судовий збір у розмірі 5 815,98грн.

05.12.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2019 відкладено підготовче судове засідання на 26.12.2019.

18.12.2019 до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Короткий зміст відповіді на відзив та узагальнення її доводів.

Позивач вказує, що протягом листопада 2019 відповідачем було частково оплачена заборгованість.

У зв`язку з чим, на підставі норм статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач звернувся до суду з клопотанням про зменшення суми основної заборгованості з 387 730,80 грн. на 320 730,80 грн. Крім того, згідно зазначеного клопотання позивач просив стягнути з відповідача, крім основної заборгованості 3% річних в сумі 9 678,05 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 5 815,98 грн.

Позивач не погоджується з викладеними у відзиві відповідачем запереченням, з огляду на наступне.

Загальну суму заборгованості відповідач вказує 300 429,20 грн. замість 320 730,80 грн., обґрунтовуючи це доданими копіями платіжних доручень. Проте, надана відповідачем копія платіжного доручення №8318 від 12.09.2019 не має відношення до цієї справи, так як рахунок №87 від 12.09.2019, по якому була проведена оплата на суму 20 301,60 грн., був виданий для оплати заборгованості по договору №4369/16030 від 28.03.2016, а позовна заява стосується заборгованості, що виникла за договором №4857/18086 від 05 листопада 2018.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачем не вірно розраховано суму основного боргу, то всі розрахунки відповідача 3 % річних та інфляційних втрат не можуть бути правильними.

Крім того, позивач вказує, що між сторонами велись постійні усні перемовини щодо погашення заборгованості, але відповідач постійно порушував надані обіцянки. Так, на думку позивача, збитковість підприємства не є підставою для зменшення суми неустойки, відстрочки або розстрочки виконання рішення суду.

У зв`язку з чим, позивач наполягає на стягненні з відповідача суми неустойки у повному обсязі, згідно розрахунку суми позову.

26.12.2019 в підготовче судове засідання повноважні представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче судове засідання на 22.01.2020.

20.01.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без присутності позивача та про перехід до розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 закрито провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 67 000,00 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 17.02.2020.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.02.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.02.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 між Державним регіональним проектно-вишукувального інститут "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (далі - відповідач, заказник) та Державним підприємством "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" (далі - позивач, виконавець) укладено Договір №4587/18086 підряду на проведення проектно-вишукувальних робіт, відповідно до пункту 1.1. заказник доручає, а виконавець відповідно до умов даного договору приймає на себе зобов`язання по виконанню проектно-вишукувальних робіт: "Поліпшення гідрологічного режиму річки Інгулець в районі промислових об`єктів ПрАТ "ІнГЗК". Реконструкція. Перенесення існуючих інженерних електромереж, що потрапляють в зону віднесення русла".

Пунктом 2.1. Договору визначено, що вартість робіт зазначено в кошторисі (Додаток №5), узгоджена «Сторонами» в Протоколі узгодження договірної ціни (Додаток №1), які є невід`ємною частиною даного договору. Вартість робіт становить: 385 609,00грн. + НДС 77 121,80грн. = 462 730,80грн.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що при завершенні робіт "Виконавець" надає "Замовнику" акт здачі-прийому проектно-вишукувальних робіт з додатком до нього: (проектно-кошторисна документація і програмне забезпечення) відповідно до назви етапів календарного плану.

Акт здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт підписується "Замовником" в строк не пізніше, ніж за 4 робочих дні до закінчення місяця виконання робіт. (пункт 3.5. Договору).

Строк дії договору: з моменту його підписання та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. (п. 9.1. Договору).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, Господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов договору позивачем виконано роботи на загальну суму 462 730,80грн., що підтверджується Актом здачі-приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт за договором №4857/18086 від 05.11.2018 (арк. справи 21, Том 1), який підписано представниками сторін без заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за виконані роботи розрахувався частково у розмір 75 000,00грн., у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 387 730,00 грн.

Крім того, протягом листопада 2019 відповідачем частково оплачено заборгованість, а саме: 05.11.2019 сплачено 47 000,00грн.; 19.11.2019 сплачено 20 000,00грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 закрито провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 67 000,00 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором №4857/18086 від 05.11.2018 становить 320 730,80грн.

Господарський суд дійшов висновку, що конклюдентними діями відповідач визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситься дії з часткової оплати спірної заборгованості.

Зміст договору та взяті за ним зобов`язання свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини підряду, які регулюються нормами ЦК України та ГК України.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 321 ГК України, ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати виконаних робіт, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 320 730,80грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 3 % річних в розмірі 9 678,05грн.

Господарський суд перевірив розрахунок 3% річних, визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача, Господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Надана відповідачем копія платіжного доручення №8318 від 12.09.2019 не має відношення до цієї справи, так як рахунок №87 від 12.09.2019, по якому було проведено оплату на суму 20 301,60 грн., був виданий для оплати заборгованості по договору №4369/16030 від 28.03.2016, а предметом позовної заяви в даній справі №904/4972/19 є стягнення заборгованості, що виникла за договором №4857/18086 від 05 листопада 2018.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Господарський суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про надання розстрочки виконання рішення строком на 6 місяців, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Обов`язковою умовою надання розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які відповідач повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Заявником не надано будь-яких доказів, які б свідчили про складний фінансовий стан (відсутність грошових коштів) на підприємстві останнього.

Окрім цього, відстрочка або розстрочка подовжує період відновлення порушеного права позивача (стягувача), при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Існуючі процеси в економіці Україні негативно впливають також і на позивача, тому надання відповідачу розстрочки виконання рішення не відповідатиме принципам рівності сторін перед законом та судом.

Крім того, господарський суд вважає, що наведені відповідачем обставини не є винятковими, тому підстав для надання розстрочки виконання рішення у суду немає.

Судові витрати. З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" до Державного регіонального проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОДНІПРОВОДГОСП" про стягнення заборгованості у розмірі 320 730,80грн., 3% річних у розмірі 9 678,05грн. за договором №4857/18086 від 05.11.2018 (з урахуванням зменшення) - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Державного регіонального проекто-вишукувального інституту "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 39-А, ) на користь Державного підприємства "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" (50000, м. Кривий Ріг, просп. Поштовий, 40, ) основну заборгованість у розмірі 320 730,80грн. (триста двадцять тисяч сімсот тридцять грн. 80 коп.), 3 % річних у розмірі 9 678,05грн. (дев`ять тисяч шістсот сімдесят вісім грн. 05 коп.), судовий збір у сумі 5 815,98 грн. (п`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять грн. 98 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Державне підприємство "Державний інститут по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості "Кривбаспроект" (50000, м. Кривий Ріг, просп. Поштовий, 40, ).

Боржник: Державний регіональний проекто-вишукувальний інститут "ДНІПРОДІПРОВОДГОСП" (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 39-А, ).

Повний текст рішення підписано 21.02.2020.

Суддя Н.Е. Петренко