судді Кропивної Л.В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 р. у справі № 910/5622/18
за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "АН Царьград"
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васько Альбіна Василівна
третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національний банк України
про визнання недійсним договору іпотеки,-
20.02.2020 р. Північним апеляційним господарським судом розглянуто апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД", за результатами якої залишено без змін та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 р. у справі № 910/5622/18 про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.
Залишаючи без змін та скасування рішення місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд висловив правову позицію, згідно з якою: якщо компетентним судом за позовом особи, яку представляли за довіреністю, не спростовано правомірність довіреності як одностороннього правочину, то всі вчинені таким представником правочини є дійсними для особи, яку представляли.
З такою правовою позицією можна погодитися, однак, для вирішення спору у даній господарській справі її застосування вважаю передчасним, а висновки по справі - такими, що з`ясовані неповно, що матиме наслідком виникнення обґрунтованих сумнівів у вчиненому правосудді та законності прийнятого за його результатами кінцевого судового акту, з огляду на наступне.
Між ПАТ "Європейський газовий банк" та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" 27.04.2012 р. укладено договір іпотеки № 972-260412/1.
Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки № 972-260412/1 від 27.04.2012 р. останній забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 565-260412 від 26.04.2012 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АН Царьград" (позичальник), що надалі іменується боржник, а також всіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, за умовами якого іпотекодержатель надає боржнику кредит в сумі 53 355 000,00 грн. на визначених кредитним договором умовах.
Від імені позивача вказаний договір іпотеки підписано Березовським Ростиславом Федоровичем, який діяв на підставі довіреності від 20.06.2011 р., засвідченої ОСОБА_1 , адвокатом 22.06.2011 р., апостиль Королівства Великобританії та Північної Ірландії в м. Лондон № I916462 від 23.06.2011 р., Печатка Міністерства закордонних справ і у справах співдружності, підпис Г. Маршалл.
В п. 1.3 договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки за цим договором є нежиле приміщення № 16 (шістнадцять), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м, номер об`єкта по реєстру прав власності на нерухоме майно 33845262 та належать іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого Позняковою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.11.2005 р., за реєстровим № 5408, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна "01" грудня 2005 року та записано в реєстрову книгу № Д16П-239 за реєстровим № 5476-П, реєстраційне посвідчення № 005935.
Згідно із статтею 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
В силу положень статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин, який не відповідає внутрішній волі є оспорюваним.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Волю юридичної особи при вчиненні правочину виражає назовні його орган або представник. При цьому правові наслідки вчинення ними дій виникають у юридичної особи, якщо орган або представник діяли у межах, наданих їм повноважень.
Дійсність або чинність правочину обумовлена також співвпадінням волі та волевиявлення.
В силу частин 1 та 3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
За змістом статей 244-245 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.
Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (ч. 1 статті 239 ЦК України).
Таким чином, для правильного вирішення спору належало встановити, чи відповідав вчинений правочин волі позивача на передачу належного йому майна в іпотеку і чи є ОСОБА_2 тією особою, яку можна вважати представником позивача, що була належним чином уповноважена на представництво, у тому числі на вчинення дій юридичного порядку - укладення від імені позивача правочину, у результаті якого у нього виникло цивільне зобов`язання відповідати з вартості свого майна перед ПАТ "Європейський газовий банк".
" ОСОБА_3 повідомлено про підозру з огляду на те, що він 22.04.2011 р., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, прийняв пропозицію іншої особи щодо сприяння у видачі довіреності на представлення інтересів іноземної компанії "Brumberg LTD" (Великобританія, Лондон, № 5567378) в Україні.
У зв`язку з цим у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на вчинення підробки довіреності на представлення інтересів вказаної компанії в Україні.
Згідно з висновком експерта від 17.10.2017 р. № 8-4/1979 підписи від імені директора "Brumberg LTD" "AndreasOcker", міністра закордонних справ і у справах співдружності Об`єднаного Королівства Великої Британії і Північної Ірландії "G Marshall", адвоката "John H. Payne LL.B" та рукописний цифровий текст від імені адвоката "John H. Payne LL.B" виконано ОСОБА_5 Валентиновичем.
Дії ОСОБА_3. органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки останній своїми умисними діями вчинив підробку офіційного документа, який посвідчується установою, яка має право посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання такого документа іншою особою.
Факт вчинення підозрюваним ОСОБА_3 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними в ході досудового розслідування".
Заперечуючи доводи позову, відповідач посилався на те, що «вчинення апостилю № 1916462 на нотаріально завіреній довіреності від 20.06.2011 р. свідчить про легалізацію вказаної довіреності, відтак Ростислав Березовський мав повноваження діяти в інтересах компанії "Брумберг ЛТД" та підписувати відповідно до наданих довіреністю повноважень іпотечний договір. Дійсність апостилю № 1916462, проставленого 23.06.2011 р. на території Королівства Великобританії та Північної Ірландії в м. Лондон підтверджує дійсність довіреності від 20.06.2011 р., на підставі якої був укладений оскаржуваний іпотечний договір. Апостиль № 1916462 був проставлений 23.06.2011 р. на території Королівства Великобританії та Північної Ірландії в м. Лондон».
Місцевим господарським судом у ході підготовчого засідання до розгляду спору було з`ясовано, що офіційним органом на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, що уповноважений на проставлення апостиля, є Міністерство закордонних справ і у справах Співдружності Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, яке володіє відомостями щодо номера та дати проставлення апостиля на довіреності Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" від 20.06.2011 р., виданої на ім`я ОСОБА_6 Ростислава.
Тож, з метою усунення сумнівів, належним та допустимим доказом, як зазначив суд першої інстанції в ухвалі від 04.04.2019 р., для підтвердження дійсності апостилю та, відповідно, справжності підпису осіб на довіреності, є отримання в порядку ст. 7 Конвенції інформації від Міністерства закордонних справ і у справах Співдружності Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, чи відповідають зроблені в апостилі записи відомостям, внесеним в книгу реєстрації або картотеку.
У цій же ухвалі суд першої інстанції визнав обов`язковим і необхідним отримання показань від громадянина Німеччини ОСОБА_7 (англійською - " ОСОБА_8 "), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на те, що на момент підписання довіреності від 20.06.2011 р. ОСОБА_8 (англійською - " ОСОБА_8 ") був директором Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг Лтд", зокрема показань щодо того, чи підписував ОСОБА_10 (англійською - " ОСОБА_8 "), як директор Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг Лтд", довіреність від 20.06.2011 р., на підставі якої діяв ОСОБА_11 , як представник Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг Лтд" і який підписав з ПАТ "Європейський газовий банк" оскаржуваний іпотечний договір.
Згідно наданих позивачем відомостей ОСОБА_10 (англійською - "ОСОБА_8") проживає за адресою: АДРЕСА_5 , та працює за адресою: АДРЕСА_6 .
Тож, для правильного вирішення спору суд першої інстанції визнав необхідним отримання достовірних відомостей про справжність підпису ОСОБА_7 (англійською - "ОСОБА_8") на довіреності від 20.06.2011 р., виданої від імені Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" ОСОБА_2, інформації про дійсність записів, внесених до апостилю, відомостям, внесеним в книгу реєстрації або картотеку, та отримання показань від громадянина Німеччини ОСОБА_7 (англійською - " ОСОБА_8"), що стосуються видачі та вчинення дій згідно довіреності від 20.06.2011 р.
Визнавши необхідність звернення з судовим дорученням до Міністерства закордонних справ і у справах Співдружності Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії та до суду Німеччини з проханням про отримання доказів та надання відомостей, суд першої інстанції ухвалою від 04.04.2019 р. на підставі частини 1 статті 367 та п. 4 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, зупинив провадження у справі і звернувся із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду та іншого компетентного органу іноземної держави.
Поряд з цим, запитуючи про допомогу компетентні органи Федеративної республіки Німеччина, суд першої інстанції не здійснив і не зобов`язав сторін виконати переклад на німецьку мову направлених цьому органу судових документів, що у подальшому стало підставою їх повернення суду без розгляду.
Відомостей про виконання судового доручення Міністерством закордонних справ і у справах Співдружності Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії матеріали справи не містять.
Вважаю, що визнавши необхідність допомоги компетентних органів іноземної держави та важливість і суттєвість отриманої від них інформації для розгляду господарського спору по суті, а згодом безмотивовано відмовившись від виконання необхідних для отримання інформації формальних процедур (перекладу судових запитів на німецьку мову), суд першої інстанції, щонайменше, вчинив непослідовно та необачно, що мало наслідком виникнення у сторін обґрунтованих сумнівів у неупередженості та незалежності суду при вирішенні спору, про що свідчить, зокрема, заявлений ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відвід судді першої інстанції від розгляду справи. На ці обставини, як на прояв упередженості суду першої інстанції при вирішенні спору і на неналежну якість, загалом, здійсненого у цій справі правосуддя, вказував також апелянт у суді апеляційної інстанції.
Водночас, якщо підчас розгляду спору достеменно не з`ясовано, на якій із довіреностей ОСОБА_3 підроблено підписи від імені директора "Brumberg LTD" "AndreasOcker", Міністра Закордонних справ і у Справах Співдружності Об`єднаного Королівства Великої Британії і Північної Ірландії "G Marshall", адвоката "John H. Payne LL.B" та рукописний цифровий текст від імені адвоката "John H. Payne LL.B, і, таким чином, не отримано відповіді на одне із головних питань справи - чи видавав довіреності директор Приватної компанії "Brumberg LTD" Березовському Р.Ф., і чи останній може вважатися особою, через яку Компанія висловила свою волю на укладення договору іпотеки і на внесення до нього змін, то не можна визнати переконливим і висновки судів з приводу того, що права Приватної компанії "Brumberg LTD" не порушені і не підлягають судовому захисту.
Між тим, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
До того ж згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, і фактично дублюючи доводи лише однієї із сторін у справі (відповідача), суд апеляційної інстанції, зокрема, послався на ту обставину, що довіреність, видана 20.06.2011 р. Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" на ім`я ОСОБА_6 , містить всі необхідні реквізити для даного одностороннього правочину, що визначені ст.ст. 245-247 Цивільного кодексу України, та легалізована у відповідності до положень Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 р., шляхом проставлення апостилю.
Таким чином, поза судовою увагою залишилися доводи іншої сторони - позивача у справі з приводу того, що Приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" ніколи не видавала довіреність ОСОБА_2 і не уповноважувала його на вчинення від імені Компанії правочину з передачі у іпотеку належного їй нерухомого майна, а отже договір іпотеки № 972-260412/1 від 27.04.2012 р. з Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" не створив жодних правових наслідків, вказаних у договорі.
Крім того, у даній справі вважаю невірним застосування до правовідносин, з яких виник спір, статті 241 ЦК України, адже відсутність волевиявлення особи на вчинення правочину, і вчинення правочину замість її представника особою, яка взагалі не мала повноважень, або діяла за підробленою довіреністю не означає, що така особа перевищила надані їй повноваження, бо такими вона не володіла.
«Вказана норма відноситься виключно до випадків, коли вчиняючи правочин, представник за законом, довіреністю чи договором перевищив надані йому законом, довіреністю чи договором повноваження, і не застосовується до випадків, коли правочин укладений особою без повноважень або за підробленою довіреністю».
Суддя
Північного апеляційного
господарського суду Л.В. Кропивна