ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" лютого 2020 р. Справа № 903/88/20

Господарський суд Волинської області в складі судді Костюк С. В., розглянувши клопотання ТзОВ "Форест Волинь"

про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.02.2020

по справі №903/88/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс - К"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь"

про повернення майна

Представники сторін:

від позивача: Мартіросян М. В., ордер № 1004262 від 21.02.2020;

від відповідача: Матвіїв В. М., ордер № 1004078 від 14.02.2020;

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мартисанс - К" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь", в якому просить зобов'язати повернути майно поставлене відповідачу згідно договору купівлі-продажу № 25 від 30.05.2019.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу за №25 від 30.05.2019 в частині несвоєчасного розрахунку за поставлений товар по видаткових накладних №40-53 від 30.05.2019, що стало підставою розірвання договору згідно вимоги від 29.01.2020 № 4.

Ухвалою суду від 07.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.03.2020, зобов'язано відповідача до 28.02.2020 подати відзив на позов, позивача - відповідь на відзив.

11.02.2020 через відділ документального забезпечення та контролю позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К" подав заяву про забезпечення позову, а саме:

1) накласти арешт на майно, зазначене у видаткових накладних: (накладних) №40 від 30.05.2019, №41 від 30.05.2019; №42 від 30.05.2019, №43 від 30.05.2019; №44 від 30.05.2019; №45 від 30.05.2019; №46 від 30.05.2019; №47 від 30.05.2019; №48 від 30.05.2019; №49 від 30.05.2019; №50 від 30.05.2019; №52 від 03.06.2019; №53 від 30.05.2019;

2) заборонити ТзОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" () вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження майном, зазначене у видаткових накладних: (накладних) №40 від 30.05.2019, №41 від 30.05.2019; №42 від 30.05.2019, №43 від 30.05.2019; №44 від 30.05.2019; №45 від 30.05.2019; №46 від 30.05.2019; №47 від 30.05.2019; №48 від 30.05.2019; №49 від 30.05.2019; №50 від 30.05.2019; №52 від 03.06.2019; №53 від 30.05.2019..

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.02.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" про забезпечення позову задоволено.

Як слідує з даної ухвали підставою для задоволення заяви про забезпечення позову стали: докази, що свідчать про намір відповідача відчужити майно, а саме оголошення на сайті https://dom.ria.com наступного змісту: "ТзОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" продає склад (площа 522.8 кв.м.), адмінбудинок (площа 82,0кв.м.) та будівлю прохідної (площа 10,9 кв.м.) для комерційного призначення. Всі будівлі знаходяться разом за адресою м. Луцьк, вулиця Ранкова, 1; акт приймання - передачі нерухомого майна від 03.02.2020, як майнового вкладу ТзОВ "Форест Волинь" до статутного капіталу ТзОВ "Геліосфор", на яке ухвалою суду від 03.02.2020 накладено арешт та заборону вчиняти будь - які дії щодо його відчуження; інформація щодо наявного рухомого майна згідно Постанови приватного виконавця від 03.02.2020 винесена на виконання ухвали Господарського суду Волинської області від 31.01.2020 про накладення арешту на майно, яке зазначене у видаткових накладних №№ 40-53 та щодо якого заявлено вимогу по справі № 903/88/20.

17.02.2020 до Господарського суду Волинської області надійшло клопотання за вх.№ 01-60/13/20 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 13.02.2020, з наступних підстав:

- щодо публікації оголошення, на яке посилається позивач в обґрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову, то даний доказ є належним і не може прийматись судом;

- ТзОВ "Форест Волинь" 04.02.2020 на юридичну та електронну адресу володільця сайту https://dom.ria.com/ надіслано скаргу (копії скарги і докази її надсилання долученні до клопотання); 05.02.2020 на електронну адресу представника ТзОВ "Форест Волинь" адвоката Матвіїва Вадима Миколайовича надійшла відповідь на скаргу з повідомленням про видалення оголошення з https://dom.ria.com/ та блокування реєстрації користувача в цілях безпеки, станом на 05.02.2020 оголошення не існувало;

- Рішенням учасника ТзОВ "Форест Волинь" від 24.01.2020 директор товариства Кащенюк С. П. відсторонений від виконання своїх посадових обов'язків у зв'язку із втратою довіри, створення перешкод учаснику у проникненні на виробничу територію, загрозу втрати майна, відсутністю будь - яких документів, печатки, відтак Кащенюк С. П. не мав права вчиняти будь - яких дій від імені товариства, в тому числі спрямованих на відчуження майна; проінформовано керівника ТзОВ "Мартисанс-К" Коновалова Г. В, про відсторонення Кащенюка С. П. та ряду посадових осіб ТзОВ "Форест Волинь" від виконання обовязків, про причини такого відсторонення та про відсутність наміру продавати майно;

- Станом на 28.01.2020 згідно витягу з ЄДР Кащенюк Сергій Петрович був тимчасово відсторонений від виконання повноважень керівника ТзОВ "Форест Волинь".

- Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2020 зобов'язано уповноважених осіб Луцького ВП ГУНП внести до ЄДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення бувшими працівникоми товариства, яких відсторонено від виконання обов'язків;

- Головне управління національної поліції у Волинській області листом вих. № 19аз/58/01-2020 від 10.02.2020 повідомило адвоката Матвіїва В. М,, що при виїзді СОГ Луцького ВП ГУНП на місце події за адресою м. Луцьк, вул. Ранкова 1 у приміщенні ТзОВ "Форест Волинь" інформація не підтвердилась, арештоване майно знаходиться на місці.

Отже вважає, що за умови відсутності доказів про намір реалізувати спірне майно також були відсутні правові підстави для вжиття заходів до забезпечення позову, а тому останні слід скасувати.

Ухвалою суду від 17.02.2020 розгляд клопотання ТзОВ "Форест Волинь" про скасування заходів забезпечення позову у справі №903/88/20 призначено на 21.02.2020.

Представник позивача подав заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову за вх.№01-57/1272/20 від 20.02.2020, в якому просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача, вказуючи, що відповідачем було здійснено ряд дій щодо відчуження рухомого та нерухомого майна іншій особі, що підтверджується оголошенням на сайті https://dom.ria.com/, актом приймання - передачі нерухомого майна від 03.02.2020 між ТзОВ "Форест Волинь" в особі т.в.о. директора Майко О.О. та ТзОВ "Геліосфор" в особі директора Майко С. В., який посвідчено приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. та зареєстровано в реєстрі за № 64,65; постановою приватного виконавця про опис та арешт майна від 17.02.2020 підтверджено факт зменшення рухомого майна, що є предметом спору по справі № 903/88/20, а тому вважає що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по справі № 903/88/20.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав зазначене клопотання про скасування заходів забезпечення позову, представник позивача підтримав викладене в запереченні на дане клопотання.

При розгляді даного клопотання судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. (п. 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16).

З матеріалів справи № 903/88/20 вбачається, що предметом спору є зобов'язання відповідача повернути рухоме майно: круглі лісоматеріали, піддони, верстати, навантажувач, тощо.

Ухвалою суду від 13.02.2020 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову: накладено арешт та заборонено відчужувати майно, щодо якого заявлено вимогу. Підставою задоволення заяви стали факти, що свідчать про намір відповідача відчужити рухоме та нерухоме майно, а саме оголошення на сайті про продаж майна, нотаріально посвідчений акт приймання - передачі нерухомого майна відповідачем до статутного капіталу ТзОВ "Геліосфор", постанова приватного виконавця від 03.02.2020 про арешт та опис майна.

Згідно із частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Дослідивши надані сторонами матеріали суд вважає, що на момент розгляду клопотання відповідача про скасування заходів про забезпечення позову підстави забезпечення не тільки не відпали, а навпаки збільшились. Зокрема, крім обставин, що стали підставою задоволення заяви позивача про забезпечення позову додатково з запереченням позивача надано Постанову про опис та арешт майна від 17.02.2020, яка була винесена на виконання ухвали суду про забезпечення позову по справі № 903/88/20 від 13.02.2020 в даній постанові перелік майна значно зменшився в порівняні з переліком зазначеним в постанові приватного виконавця від 03.02.2020,

Щодо твердження відповідача про видалення з сайту оголошення про продаж майна то дана обставина не була єдиною при забезпеченні позову.

Водночас, відсутність оголошення з наміром реалізувати нерухоме, рухоме майно та зняття даного оголошення з сайту після звернення представника відповідача, не спростовує того факту, що таке існувало, а відтак і наміру бувшого керівника товариства "Форест Волинь" його відчужити.

Щодо доводів відповідача про зміну керівництва та порушення кримінального провадження відносно бувших працівників товариства "Форест Волинь", то дані обставини не впливають на підстави забезпечення позову згідно ухвали від 13.02.2020.

Щодо пояснень та зауважень відповідача на постанови приватного виконавця про опис та арешт майна від 03.02.2020 та від 17.02.2020, то як слідує з даних постанов арешт було накладено саме на майно, яке зазначено в ухвалі суду від 13.02.2020 та видаткових накладних №№ 40-53 відповідно по яких заявлено позовну вимогу про зобов'язання відповідача повернути майно.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання ТзОВ "Форест-Волинь" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 13.02.2020 у справі № 903/88/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Керуючись статтями 145, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ТзОВ "Форест-Волинь" про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Господарського суду Волинської області від 13.02.2020 у справі № 903/88/20, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного-західного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана 24.02.2020.

Суддя С. В. Костюк