ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

27.02.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/155/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши матеріали заяви засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" Олійника Василя Юрійовича (особа яка матиме статус позивача) адреса: АДРЕСА_1 від 25.02.2020 (вх.№3354/20 від 25.02.2020) про забезпечення позову до пред`явлення позову

особи щодо яких застосовуватимуться заходи забезпечення позову (особи, які можуть отримати статус відповідачів):

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський"

вул. Міцкевича, буд. 51, м. Бурштин, Івано-Франківська область, 77111

Учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський"

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

Учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський"

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3

встановив: 25.02.2020 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" ОСОБА_3 (вх.№3354/20) про забезпечення позову шляхом заборони:

Державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський", ();

учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський", вул. Міцкевича, буд. 51, м. Бурштин, Івано-Франківська область, 77111 () ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 вчиняти будь-які дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський", вул. Міцкевича, буд. 51, м. Бурштин, Івано-Франківська область, 77111 (), що призведуть до внесення реєстраційного запису в ЄДРПОУ щодо цього підприємства.

В обґрунтування заяви заявник посилається на такі обставини.

При здійсненні господарської діяльності у заявника - ОСОБА_3 , який є засновником (учасником) та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" виникла необхідність в отриманні інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зробивши запит з офіційного сайту, заявник виявив, що 19.11.2019 реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Цалином Андрієм Богдановичем зареєстровані зміни до відомостей про юридичну особу.

25.02.2020, реєстратором Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Матішаком Олексієм Олексійовичем також зареєстровані зміни до відомостей про юридичну особу.

Зазначеними вище особами зареєстровані зміни до відомостей про юридичну особу, а саме, зміна складу учасників товариства з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заявник стверджує, що вищезазначені дії є порушенням його корпоративних прав у ТОВ "Рибгосп Бурштинський". Підстави внесення таких змін до відомостей про юридичну особу засновнику товариства не відомі.

ОСОБА_3 звертає увагу суду, що він, як учасник товариства з часткою 50%, з 31.07.2019 будь-яких дій по відчуженню корпоративних прав не вчиняв, як і не брав участі у виключенні себе з учасників товариства.

Також зазначає, що для з`ясування обставин та подання позову до суду про захист (відновлення ) корпоративних прав, шляхом зокрема, але не обмежуючись цим на день подання цієї заяви, про визнання недійсними правочинів на підставі яких відбулося відчуження корпоративних прав заявника, скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Рибгосп Бурштинський" (записів № 60001124 від 19.11.2019 та 25.02.2020) змін складу учасників та інформації про засновників потрібний час.

Заявник просить суд забезпечити позов, оскільки нові учасники товариства без відома ТОВ "Рибгосп Бурштинський" можуть вчинити дії, які у майбутньому можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення відсутні, оскільки, на його думку, внаслідок застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, відповідачам не буде завдано жодних збитків.

Також позивач вважає що у суду відсутні будь-які підстави вважати його майновий стан таким, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачу, які могли б бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові. Зрештою, позивач має як зареєстроване у визначеному законом порядку місце проживання (перебування) на території України, так і майно, право вільного та безпечного користування яким є предметом судового захисту в даній справі, і вартість такого майна є достатньою для відшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді поданої заяви про забезпечення позову суд керувався наступним.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Відповідно до статті 86 ГПК України, cуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе відновити свій правовий стан, який існував до імовірного порушення його прав та захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас, за змістом ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Як вбачається із змісту заяви, заявником запропоновані заходи до забезпечення позову шляхом заборони:

державним реєстраторам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів проводити реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський";

учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський", що призведуть до внесення реєстраційного запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо цього підприємства.

Таким чином, заявник фактично просить застосувати заходи забезпечення позову, заборона на застосування яких встановлена п.п. 3, 4 ч.5 ст.137 ГПК України.

З огляду на положення ч. 5 ст. 137 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" ОСОБА_3 (вх.№3354/20 від 25.02.2020) про забезпечення позову.

Керуючись статтями 73-79, 136, 137, 140, 141, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" ОСОБА_3 (вх.№3354/20 від 25.02.2020) про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Л.М. Неверовська