ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця

24.02.2020м. ДніпроСправа № 904/43/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від скаржника (відповідача-2): Скворцова В.О.;

від позивача: Гиров К.А.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився;

від третьої особи-4: не з`явився;

від третьої особи-5: не з`явився;

від третьої особи-6: не з`явився;

від ВДВС: Потапенко В.В.;

вільний слухач: ОСОБА_1 ;

вільний слухач: Коробова І.О.,

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В.

у справі:

за позовом Компанії "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) (м. Нікосія, Кіпр)

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "Актабанк" (м. Дніпро) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича (м. Київ)

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (м. Київ)

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн" (м.Київ)

за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

третьої особи-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросистем" (м. Дніпро);

третьої особи-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Імпульс" (м. Полтава);

третьої особи-3 - ОСОБА_2 (м. Новомосковськ, Дніпропетровської області);

третьої особи-4 - ОСОБА_1 (м. Дніпро);

третьої особи-5 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Імпульс Трейд" (м.Полтава);

третьої особи-6 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Новатор" (село Діброва, Синельниківського району, Дніпропетровської області)

про визнання недійсними електронних торгів (аукціону), протоколу електронного аукціону та договору купівлі-продажу майнових прав Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2020 року Компанія "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Актабанк" (далі відповідач-1), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі відповідач-2), та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн" (далі відповідач-3), в якій просить суд:

- визнати недійсними відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, що відбулися 29.11.2019, з реалізації лоту №: G53N013702 (майнові права за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеним з суб`єктом господарювання);

- визнати недійсним протокол електронного аукціону № UA-EA-2019-11-08-000004-а від 29.11.2019, за результатами проведених відкритих торгів (аукціону) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону від 29.11.2019 з реалізації лоту №: G53N012702 (майнові права за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеним з суб`єктом господарювання);

- визнати недійсним договір купівлі продажу майнових прав № 11, посвідчений 27.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим № 1836, що укладений між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-11-08-000004-a від 29.11.2019;

- стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:

Компанією "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором, на підставі договору застави майнових прав № 01-1672/Т/9 від 31.07.2014, ПАТ "Актабанк" на виконання вимог статті 512 Цивільного кодексу України, відступило права вимоги за кредитним договором та іншими договорами, що забезпечують виконання зобов`язання за кредитним договором на користь Компанії "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед), про що було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладений 01.08.2014, договір про відступлення права вимоги № 01-1672/Т-У від 01.08.2014, договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 01-1672/Т/1, посвідчений 27.01.2014, укладений 03.08.2014.

Однак, в подальшому позивачу від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича надійшли повідомлення про нікчемність правочину, відповідно до якого було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014.

Крім того, позивачу стало відомо, що наказом "Щодо заходів, пов`язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 31.07.2017 року № 65 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" Куліша Віктора Миколайовича поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "Актабанк" кредитну заборгованість за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, також поновлено у бухгалтерському обліку ПАТ "Актабанк" права вимоги за забезпечувальними договорами.

При цьому, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 по справі № 804/5307/17 позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" Куліша В.М. щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов кредитного договору № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеного між ПАТ "Актабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросистем", а саме правочинів (договорів):

1) додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеної 25.07.2014 між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "Агросистем";

2) договору застави майнових прав № 01-1672/Т/9 від 31.07.2014, укладеного між ПАТ "Актабанк" та Компанією "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед);

3) договору про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеного між ПАТ "Актабанк", Компанією "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) та ТОв "Агросистем";

4) договору про відступлення права вимоги № 01-1672/Т-У, укладеного 01.08.2014 між ПАТ "Актабанк" та Компанією "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед);

5) договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 01-1672/Т/1 від 27.01.2014, укладеного 03.08.2014 між ПАт "Актабанк" та Компанією "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед). Також визнано протиправним та скасовано наказ "Щодо заходів, пов`язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 31.07.2017 №65, винесений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Кулішом Віктором Миколайовичем.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.09.2017 по справі № 804/5307/17 набрала законної сили та є обов`язковою до виконання.

Крім того, вказані обставини були також предметом дослідженні в Господарському суді Дніпропетровської області під час розгляду справи № 904/379/19.

Так, Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 по справі № 904/379/19, вирішено:

- визнати припиненими зобов`язання перед ПАТ "Актабанк" за кредитним договором №01-1672/Т від 27.01.2014, що укладений між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "Агросистем" (зі змінами та доповненнями);

- відновити становище, яке існувало до прийняття наказу "Щодо заходів, пов`язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 31.07.2017 № 65;

- зобов`язати ПАТ "Актабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" Куліша В.М. виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "Актабанк" за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість за Кредитним договором №01-1672/Т від 27.01.2014 (зі змінами та доповненнями) та виключити з бухгалтерського обліку ПАТ "Актабанк" (за позабалансовими рахунками) право вимоги за договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014 (зі змінами та доповненнями);

- зобов`язати ПАТ "Актабанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Актабанк" припинити виконання дій, визначених у наказі "Щодо заходів, пов`язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів" від 31.07.2017 №65, щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою позивачем на користь відповідача грошових коштів за відступлені права вимоги за договором від 01.08.2014, ПАТ "Актабанк" здійснив погашення шляхом звернення стягнення на предмет застави за договором № 01-1672/Т/9 від 31.07.2014. Суд у справі № 904/379/19 дійшов висновку, що фактичне виконання банком умов договорів застави на свою користь (звернення стягнення на предмет застави) тягне припинення у ПАТ "Актабанк" власних майнових вимог за відступленим правом вимоги по кредитному договору № 01-1672/Т від 27.01.2014. Також суд у справі №904/379/19 зазначив, що ПАТ "Актабанк" на виконання вимог статті 512 Цивільного кодексу України, повністю та цілком законно відступило право вимоги за кредитним договором з ТОВ "Агросистем".

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 по справі №904/379/19 набрало законної сили 27.08.2019, на підтвердження чого судом було видано накази про примусове виконання від 20.05.2019.

30.08.2019 Компанія "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) звернулась до ПАТ "Актабанк" з заявою про необхідність самостійного виконання рішення суду від 16.04.2019 по справі № 904/379/19.

09.09.2019 ПАТ "Актабанк" в порядку самостійного виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 по справі № 904/379/19, надав довідку про списання заборгованості за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014 та договорами, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором.

Тобто, ПАТ "Актабанк" здійснив відображення погашення заборгованості за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014 (зі змінами та доповненнями), та припинення договорів поруки, іпотечних договорів, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014 (зі змінами та доповненнями).

В той же час, в подальшому, позивачу стало відомо, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розмістив на своєму офіційному веб-сайті паспорт відкритих торгів (аукціону) з продажу вимоги ПАТ "Актабанк", відповідно до якого 29.11.2019 проведені відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, з реалізації активів (майна) ПАТ "Актабанк", а саме:

- лоту № G53N012702 (майнові права за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеним з суб`єктом господарювання).

29.11.2019 після моменту завершення електронного аукціону за результатами відкритих торгів (аукціону) центральною базою даних електронної торгової системи сформовано протокол електронного аукціону № UA-EA-2019-11-08-000004-а від 29.11.2019, відповідно до якого, переможцем електронного аукціону щодо реалізації лоту № G53N012702 (майнові права за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеним з суб`єктом господарювання) став учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

Крім того, 27.12.2019 за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-11-08-000004-а від 29.11.2019, між ПАТ "Актабанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 11, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем за реєстровим № 1836.

Позивач вважає, що відповідачами незаконно проведено відкриті торги (аукціони) із використанням електронної торгової системи для проведення електронних аукціонів щодо лоту №: G53N012702, оскільки ПАТ "Актабанк" без належних на те правових підстав здійснив продаж майнових прав, які згідно з довідкою ПАТ "Актабанк" про списання заборгованості за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014 не обліковуються на бухгалтерському обліку ПАТ "Актабанк". Ці обставини підтверджують, що ПАТ "Актабанк" не мало права здійснювати відчуження майнових прав за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, укладеним з суб`єктом господарювання.

Ухвалою суду від 08.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 03.02.2020.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову (вх.суду № 182/20 від 02.01.2020), в якій позивач просив суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди (Опис: будівля автосалону № 1 літ. А-2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. а-сходи, літ.а 1 сходи, літ.а2 ґанок, літ. Б - вбиральня (тимчасова), літ. З - трансформаторна підстанція, літ. К - контрольно-пропускний пункт, літ. Л-1 будівля автомийки площею 142,6 кв.м., літ. М-2 - автосалон № 2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. м-сходи, літ. м 1 - сходи, літ. м2ґанок, № 1 огорожа, № 2 огорожа, мостіння І, мостіння II), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 30б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1;

- заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно наступного майна: будівлі та споруди (Опис: будівля автосалону № 1 літ. А-2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. а-сходи, літ.а 1 сходи, літ.а2 ґанок, літ. Б - вбиральня (тимчасова), літ. З - трансформаторна підстанція, літ. К - контрольно-пропускний пункт, літ. Л-1 будівля автомийки площею 142,6 кв.м., літ. М-2 - автосалон № 2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. м-сходи, літ. м 1 - сходи, літ. м2ґанок, № 1 огорожа, № 2 огорожа, мостіння І, мостіння II), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 будинок 30б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохолліс Веста", а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам (за виключенням обмежень, встановлених частиною 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України) вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію в позасудовому порядку майнових прав за Кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, набутих/отриманих за договором № 11 купівлі-продажу майнових прав, посвідченого 27.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим № 1836, чи будь-яким іншим договором, що передбачає передачу майнових прав за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, зокрема, але не виключно: здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору № 01-1672/Т/1 між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросистем" (з усіма змінами та доповненнями), посвідченого 27.01.2014.

Ухвалою суду від 08.01.2020 заяву Компанії "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) про забезпечення позову задоволено частково та:

- з метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили накладено арешт на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди (Опис: будівля автосалону № 1 літ. А-2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. а-сходи, літ.а 1 сходи, літ.а2 ґанок, літ. Б - вбиральня (тимчасова), літ. З - трансформаторна підстанція, літ. К - контрольно-пропускний пункт, літ. Л-1 будівля автомийки площею 142,6 кв.м., літ. М-2 - автосалон № 2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. м-сходи, літ. м 1 - сходи, літ. м2ґанок, № 1 огорожа, № 2 огорожа, мостіння І, мостіння II), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1;

- заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохолліс Веста", а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам (за виключенням обмежень, встановлених частиною 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України) вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію в позасудовому порядку майнових прав за Кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, набутих/отриманих за договором № 11 купівлі-продажу майнових прав, посвідченого 27.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим № 1836, чи будь-яким іншим договором, що передбачає передачу майнових прав за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, зокрема, але не виключно: здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з Іпотечним договором № 01-1672/Т/1 між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросистем" (з усіма змінами та доповненнями), посвідченого 27.01.2014.

Від відповідача-2 до суду надійшла скарга (вх. суду № 5465/20 від 03.02.2020) на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В., в якій він просить суд:

- витребувати у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП № 60955807;

- визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60955807 від 11.01.2020 - протиправними;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60955807 від 11.01.2020, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В.

Ухвалою суду від 04.02.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 13.02.2020.

Від позивача надійшли заперечення на скаргу щодо дій державного виконавця (вх. суду № 6348/20 від 07.02.2020), в яких він просить суд відмовити у задоволенні скарги на дії державного виконавця, посилаючись на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" є власником частини будівлі дитячого комбінату, розташованого за адресою: м. Дніпро, Шевченківський район, вулиця Гладкова, будинок 41. Отже, старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Потапенко В.В. здійснено відкриття виконавчого провадження відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця.

Подана скарга обґрунтована тим, що відповідно до статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцем знаходження його майна. Так, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - юридичною адресою та місцезнаходженням боржника за виконавчим документом - ухвалою суду від 08.01.2020, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"; 04080, м. Київ, Подільський район, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111. Таким чином, скаржник вважає, що виконавчий документ (ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020) не підвідомча Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження.

Від третьої особи-2 надійшла заява (вх. суду № 6648/20 від 10.02.2020), в якій вона просить суд розглядати справу по суті та винести остаточне рішення у справі без її участі, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь свого представника у розгляді справи.

Від третьої особи-3 надійшла заява (вх. суду № 6650/20 від 10.02.2020), в якій вона просить суд розглядати справу по суті та винести остаточне рішення у справі без її участі, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь свого представника у розгляді справи.

Від третьої особи-4 надійшла заява (вх. суду № 6651/20 від 10.02.2020), в якій вона просить суд розглядати справу по суті та винести остаточне рішення у справі без її участі, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь свого представника у розгляді справи.

Від третьої особи-5 надійшла заява (вх. суду № 6652/20 від 10.02.2020), в якій вона просить суд розглядати справу по суті та винести остаточне рішення у справі без її участі, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь свого представника у розгляді справи.

Від третьої особи-1 надійшла заява (вх. суду № 7355/20 від 10.02.2020), в якій вона просить суд розглядати справу по суті та винести остаточне рішення у справі без її участі, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь свого представника у розгляді справи.

Від третьої особи-6 надійшла заява (вх. суду № 7356/20 від 10.02.2020), в якій вона просить суд розглядати справу по суті та винести остаточне рішення у справі без її участі, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь свого представника у розгляді справи.

У судове засідання 13.02.2020 з`явилися представники позивача, скаржника (відповідача-2) та державного виконавця.

Представники відповідача-1 та відповідача-3 у судове засідання 13.02.2020 не з`явилися, причин неявки суду не повідомили; про дату, час та місце судового засідання вказані учасники повідомлялися судом належним чином, що підтверджується наступними доказами:

- щодо відповідача-1 - поштовий конверт з ухвалою про призначення скарги у справі до розгляду, що направлявся відповідачу-1 за адресою: 49000, м. Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 53, приміщення 3 повернутий з відміткою "Актабанк вибув". За адресою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Актабанк" Куліша В.М. - реєстр згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Україні з повідомленням № 66 від 05.02.2020 та витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства зв`язку "Укрпошта", з яких вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 04.02.2020 не вручено під час доставки "Інші причини";

- щодо відповідача-3 - поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою суду від 04.02.2020 відповідачу-3 - 07.02.2020.

Крім того, судом додатково направлялися усім учасникам справи телефонограми з інформацією про дату наступного судового засідання та зміст даної ухвали суду (а.с.197-208 у томі 2).

У судовому засідання 13.02.2020 державним виконавцем було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду скарги, з метою надання йому можливості ознайомитися з поданою скаргою та підгодовувати відповідні заперечення, оскільки вказана скарга не направлялася скаржником на адресу органів державної виконавчої служби.

З цього приводу судом було вказано наступне.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи викладене, а також відсутність належних доказів отримання державним виконавцем скарги на дії виконавця, недостатність часу для вивчення матеріалів скарги та підготовки відповідних заперечень, а також необхідність отримання від учасників письмових пояснень/заперечень, суд позбавлений можливості розглянути скаргу на дії державного виконавця, та дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду скарги в межах розумного строку.

Отже, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, господарський суд вважав за необхідне відкласти розгляд скарги у справі.

Так, ухвалою суду від 13.02.2020 розгляд скарги було відкладено на 24.02.2020.

Від державного виконавця надійшли заперечення на скаргу (вх. суду № 9167/20 від 24.02.2020), в яких він просив суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на наступне:

- згідно з пунктом 3 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця (пункт 3 розділу III доповнено новим абзацом одинадцятим згідно з Наказом Міністерства юстиції № 3940/5 від 09.12.2019);

- до виконавчого документа представником стягувача "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) було надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з яким в Шевченківському районі м. Дніпра за боржником зареєстровано майно за адресою: вулиця Гладкова, 41;

- відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" (місце виконання рішення) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувану;

- в ухвалі суду по справі 904/43/20 чітко не визначено місце вчинення виконавчих дій, та не зазначено адресу майна відповідно до якого повинні вчинятися виконавчі дії, отже посилання скаржника на порушення частини 3 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" є неправомірним.

Від скаржника надійшли пояснення (вх. суду № 9169/20 від 24.02.2020), в яких він зазначає таке:

- якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна;

- відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", якщо йдеться про зобов`язання боржника вчинити певні дії - то за місцем здійснення цих дій.

- посилання "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) на наявність у боржника у власності нерухомого майна у Шевченківському районі м. Дніпра, жодним чином не впливає на зміну місця відкриття виконавчого провадження, адже в даному випадку всі вимоги до боржника є немайновими - вчинити певні дії;

- відповідно до частини 4 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження;

- відповідно до розділу IX "Виконання рішень немайнового характеру", Інструкції з організації примусового виконання рішень виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону;

- відповідно до пункту 3 розділу III вказаної Інструкції "Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження", у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця;

- з огляду на приписи частини 3 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець Потапенко В.В. повинна була повернути без прийняття до виконання заяву про відкриття виконавчого провадження, за яким є зобов`язання боржника вчинити певні дії, з підстави порушення територіальності подання даної заяви.

У судове засідання 24.02.2020 з`явилися представники позивача, відповідача-1 та скаржника (відповідача-2).

Представником скаржника (відповідача-2) у судовому засіданні 24.02.2020було викладено зміст скарги на дії держаного виконавця, наведено доводи в її обґрунтування.

Державний виконавець у вказаному судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у запереченнях на скаргу.

Представник відповідача-1 просив суд задовольнити скаргу на дії державного виконавця, посилаючись на доводи, викладені у самій скарзі.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши представників скаржника (відповідача-2), позивача, відповідача-1 та державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 08.01.2020 заяву Компанії "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) про забезпечення позову задоволено частково та:

- з метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили накладено арешт на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди (Опис: будівля автосалону № 1 літ. А-2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. а-сходи, літ.а 1 сходи, літ.а2 ґанок, літ. Б - вбиральня (тимчасова), літ. З - трансформаторна підстанція, літ. К - контрольно-пропускний пункт, літ. Л-1 будівля автомийки площею 142,6 кв.м., літ. М-2 - автосалон № 2, загальною площею 2892,5 кв.м., літ. м-сходи, літ. м 1 - сходи, літ. м2ґанок, № 1 огорожа, № 2 огорожа, мостіння І, мостіння II), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 30 Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1;

- заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохолліс Веста", а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам (за виключенням обмежень, встановлених частиною 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України) вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію в позасудовому порядку майнових прав за Кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, набутих/отриманих за договором № 11 купівлі-продажу майнових прав, посвідченого 27.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. за реєстровим № 1836, чи будь-яким іншим договором, що передбачає передачу майнових прав за кредитним договором № 01-1672/Т від 27.01.2014, зокрема, але не виключно: здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з Іпотечним договором № 01-1672/Т/1 між Публічним акціонерним товариством "Актабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросистем" (з усіма змінами та доповненнями), посвідченого 27.01.2014.

Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є:

1) ухвали;

2) рішення;

3) постанови;

4) судові накази.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України № 475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997; рішення у справі "Бурдов проти Росії" № 59498/00 від 07.05.2002; рішення у справі "Ясіун`єне проти Литви" № 41510/98 від 06.03.2003; та рішення по справі "Руйану проти Румунії" № 34647/97 від 17.06.2003).

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного чи приватного виконавця.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Користуючись таким правом, у лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В., в якій він просить суд:

- витребувати у Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. оригінали матеріалів виконавчого провадження ВП № 60955807;

- визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60955807 від 11.01.2020 - протиправними;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60955807 від 11.01.2020, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В.

Подана скарга обґрунтована тим, що відповідно до статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцем знаходження його майна. Так, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - юридичною адресою та місцезнаходженням боржника за виконавчим документом - ухвалою суду від 08.01.2020, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"; 04080, м. Київ, Подільський район, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111. Таким чином, скаржник вважає, що виконавчий документ (ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020) не підвідомча Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження.

З приводу викладених у скарзі обставин суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" установлюють принцип диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Тобто, вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Аналогічно, у пункті 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, принцип диспозитивності полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац 2 частини 1 статті 19 цього Закону). Також, вказаний принцип полягає у наданні стягувачу права вибору пред`явити виконавчий документ щодо боржника - юридичної особи для примусового виконання: 1) за місцезнаходженням боржника; 2) за місцезнаходженням майна боржника.

Залежно від вибору стягувача та після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" права й обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У пункті 1 розділу ІX Інструкції з організації примусового виконання рішень зазначено, що виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Так, стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, а саме:

1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, вказана норма Закону не передбачає будь-яких особливостей чи обмежень щодо місця виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

В той же час, відповідно до пункту 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Так, у судовому засіданні 24.02.2020 судом було оглянуто матеріали виконавчого провадження № 60955807 з примусового виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 у справі № 904/43/20, в результаті чого було встановлено, що у відповідності до вказаних вище норм, стягувачем було зазначено такі відомості щодо боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста":

- місцезнаходження - 04080, м. Київ, Подільський район, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111;

- місцезнаходження майна - Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Гладкова, будинок 41.

Вказані обставини підтверджуються заявою про примусове виконання ухвали суду про забезпечення позову від 10.01.2020, з якою звернувся стягувач - Компанія "Funama Holdings Limited" (Фунама Холдінгз Лімітед) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.169-170 у томі 3).

Також, з матеріалів справи вбачається, що до вказаної заяви стягувачем було долучено Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 195181093 від 27.12.2019, яка також наявна в матеріалах справи (а.с.20-25 у томі 3).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №195181093 від 27.12.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (колишня назва: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста", ідентифікаційний код 41264766) є власником частини будівлі дитячого комбінату № 397 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Шевченківський район, вулиця Гладкова, будинок 41 (а.с.20-25 у томі 3).

Таким чином, під час винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60955807 від 11.01.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. не було допущено порушень; підстави для визнання вказаних дій протиправними та скасування означеної постанови від 11.01.2020 відсутні.

Таким чином, судом відхиляються посилання скаржника на неправомірність відкриття виконавчого провадження № 60955807 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В.

Також судом відхиляються доводи скаржника про те, що державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження повинен був керуватись частиною 3 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" з огляду на таке.

Так, відповідно до частини 3 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Зі змісту цієї норми вбачається, що вона підлягає застосуванню у разі, якщо виконавчий документ зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, з аналізу змісту статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що законодавець розрізняє поняття "виконання рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії" та "виконання рішення про заборону вчиняти певні дії", а також процедуру виконання таких рішень.

Відтак, порядок виконання таких виконавчих документів є різним.

Частина 3 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" стосується судових рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії, а не рішень, за якими боржника зобов`язано утриматися від їх вчинення, як то передбачено спірним виконавчим документом - ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 у справі №904/43/20.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, господарський суд виходив також із слідуючого.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

При цьому, держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

Зокрема, у рішенні № 2-р(II)/2019 від 15.05.2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Аналіз статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, наведених юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Одним із основних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення є закріплення у процесуальному законодавстві положень щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в справах та відповідні норми спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на наведене, господарський суд приходить до висновку, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (частина 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Отже, за обставин що склались у даній справі, оцінка таких обставин, доводів сторін (учасників судового процесу) та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню остаточного судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2019 у справі № 905/2458/16.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60955807 від 11.01.2020 дотримано вимоги чинного законодавства, отже підстави для задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. відсутні.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. про:

- визнання дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60955807 від 11.01.2020 - протиправними, та

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 60955807 від 11.01.2020, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Потапенко В.В. - відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 24.02.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25.02.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко