номер провадження справи 9/227/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 Справа № 908/3275/19

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40; представник позивача: адвокат Юхименко С.Ю.: 08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Шкіля, 37)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-а)

про стягнення 17360,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", про стягнення суми 17360,00 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3275/19, присвоєний номер провадження 9/227/19, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21.02.2020 за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № АЗ-047/000/180000158 від 11.05.2018, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 від страхових ризиків «ДТП», «ПДТО», «ІВП», «Викрадення». 25.04.2019 сталася ДТП за участю транспортних засобів «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Nissan Tiida», реєстраційни номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідність якого застрахована в ПрАТ «УАСК АСКА» згідно полісу № АМ/8655102. У результаті ДТП було пошкоджено застрахований в ПрАТ «УПСК» транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Розмір матеріальної шкоди завданої власнику вказаного автомобіля становить 17730 грн. Страхове відшкодування в сумі 17360 грн. (з вирахуванням безумовної франшизи) було виплачено ПрАТ «УПСК» власнику транспортного засобу. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2019 по справі № 759/8461/19 - ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, до позивача перейшло право зворотної вимоги, яке ОСОБА_1 має до особи відповідальної за завдані збитки. В досудовому порядку позивачем на адресу відповідача був направлений претензійний лист в якому було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування. Проте страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено. На підставі викладеного, позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму 17360 грн. виплаченого страхового відшкодування. Позов обґрунтовано ст.ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 6, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Також в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1921 грн. та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.04.2019 об 12 год. 26 хв., по Кільцевій дорозі, 24 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна подія за участю транспортного засобу марки «Nissan Tiida», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_1 .

У результаті ДТП транспортний засіб марки «Chevrolet», номерний знак НОМЕР_1 , було пошкоджено.

На момент ДТП автомобіль «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , був застрахований Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № АЗ-047/000/180000158 від 11.05.2018.

Відповідно до страхового акту від 28.05.2019 № 157/19 сума страхового відшкодування становить 17360, 00 грн. (17730,00 грн. - вартість відновлювального ремонту, 370,00 грн. - безумовна франшиза; 17730,00 грн. - 370,00 грн. = 17360,00 грн.).

Згідно акту від 28.05.2019 № 157/19 та умов договору добровільного страхування наземного транспорту № АЗ-047/000/180000158 від 11.05.2018 ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" сплатило суму 17360,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 960 від 28.05.2019.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2019 по справі №759/8461/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Nissan Tiida», д/н НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" згідно з полісом № АМ/008655102.

13.06.2019 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія (заява) за вих. № 3033/17 від 13.06.2019 про перерахування страхового відшкодування.

Як вказано в позовній заяві та не спростовано відповідачем, відшкодування витрат здійснено не було.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання та сплатив страхове відшкодування в сумі 17360,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 960 від 28.05.2019.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна позиція викладена у ст. 27 Закону України "Про страхування".

Тобто, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У таких правовідносинах відбувається (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Оскільки автомобіль «Nissan Tiida», д/н НОМЕР_2 , застрахований в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (відповідач у справі), саме ця особа в даному випадку є відповідальною за завдані збитки. До позивача, який сплатив страхове відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача у розмірі сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17360,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення суми 17360,00 грн. страхового відшкодування є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. покладаються на відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму 3000 грн. витрат на правову допомогу.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем до позову надані копія договору № 1/05 про надання правової допомоги від 21.05.2019, укладеного між Адвокатським бюро «Юхименко та партнери», копія Ордера серії АІ № 1012302 від 12.11.2019 на надання правничої допомоги у господарському суді Запорізької області адвокатом Юхименко С.Ю., копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 25.05.2018.

На підтвердження надання послуг та їх оплати, позивачем надано завірені копії акта про надання правової допомоги № 20 від 01.10.2019 до договору № 1/05 від 21.05.2019 та платіжного доручення № 7108 від 02.10.2019 про сплату послуг правової допомоги згідно акту в розмірі 3000 грн.

За таких обставин, на підставі ст. 129 ГПК України, враховуючи також, що від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-а) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40) суму 17360 (сімнадцять тисяч триста шістдесят) грн. страхового відшкодування, суму 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. витрат зі сплати судового збору та суму 3000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 21.02.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва