ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. Справа№ 910/4715/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Браславець Ю.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: адвокат Шапов С.О.;

від відповідача-1: адвокат Демченко О.А.;

від відповідача-2: керівник Лук`янов І.В.;

від відповідача-3: адвокат Ільченко С.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва 15.08.2019 у справі № 910/4715/19 (суддя Шкурдова Л.М., м. Київ, повний текст рішення складено 02.09.2019)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест", м. Київ

до 1) акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг", м. Київ

3) товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп", м. Київ

про визнання права власності

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" (надалі - позивач/скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Укргазвидобування" (надалі - відповідач-1); товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (надалі - відповідач-2); товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" (надалі - відповідач-3) про визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі контракту № SB-280918/CR від 28 вересня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" придбало у "Skywalk Trading OU" нафту сиру. На підставі Договору поставки нафтопродуктів № 11/03 від 11 березня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" придбало у товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" нафту сиру (далі - товар) на умовах поставки EXW (Інкотермс 2010) в с. Андріївка Балаклійського району Харківської області Шебелинське відділення з переробки газового конденсату і нафти акціонерного товариства "Укргазвидобування". Позивач зазначає, що товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" були допущені помилки при оформленні товарно-супровідних документів на сиру нафту, що поставлена до акціонерного товариства "Укргазвидобування", а саме невірно зазначено покупця товару замість товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" помилково вказано товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп". Позивач вказує, що листами від 08.02.2019 та від 18.03.2018 товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" повідомляло акціонерне товариство "Укргазвидобування" про здійснення поставки нафти в кількості 210,823 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест", однак акціонерне товариство "Укргазвидобування" відмовлялося здійснювати оформлення нафти на користь позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва 15.08.2019 у справі № 910/4715/19 (суддя Шкурдова Л.М., м. Київ, повний текст рішення складено 02.09.2019) у позові відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження поставки спірної нафти, оскільки останнім було долучено до матеріалів справи накладні № 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30 від 18.03.2019, які підписані ОСОБА_1, в той час, як поставка спірної нафти відбувалась у 2018 році, що підтверджується наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів, які підписані уповноваженими представниками товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" та скріплені печаткою останнього у листопаді 2018 року.

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, які мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, невідповідністю викладених в оскаржуваному рішенні висновків обставинам справи. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, зокрема, що відповідачем -2 та відповідачем -3 не надано актів приймання передачі нафти між відправником-експортером та одержувачем, який проводив митне очищення імпортованої сировини; акти приймання-передачі нафти сирої від одержувача, який проводив митне очищення сировини до кінцевого власника, в той час, як позивач надав документи на підтвердження права власності на спірну нафту.

21.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" надійшов відзив на апеляційну скаргу, подану на рішення Господарського суду міста Києва 15.08.2019 у справі № 910/4715/19, згідно з яким, відповідач-3 просить у задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" - відмовити у повному обсязі.

21.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким відповідач-2 простить у задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" - відмовити у повному обсязі.

22.10.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від акціонерного товариства "Укргазвидобування" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким відповідач-1 просить залишити рішення Господарського суду міста Києва 15.08.2019 у справі № 910/4715/19 без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" - без задоволення.

11.02.2020 в судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва 15.08.2019 у справі № 910/4715/19 - скасувати.

В судовому засіданні 21.01.2020 представник відповідача-1 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" - без задоволення.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні 21.01.2020 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" - без задоволення.

21.01.2020 представник відповідача-3 у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" - без задоволення.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" та "Skywalk Trading OU" укладено контракт № SB-280918/CR від 28 вересня 2018 року, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" придбало у "Skywalk Trading OU" (Естонія) нафту сиру (надалі - товар) на умовах поставки DAP (Інкотермс 2010) (п. 3.1. контракту).

01.10.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (продавець) укладено Договір поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018 (надалі - Договір від 01.10.2018).

Пунктом 1.1. Договору від 01.10.2018 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 26.11.2018 до Договору) визначено, що постачальник зобов`язався передати у власність покупця нафту сиру та нафтопродукти (мазут паливний, дизельне паливо, бензин), (товар), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.2.1. Договору від 01.10.2018, поставка товару здійснюється залізничним та/або автотранспортом на умовах Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року.

Згідно з п.3.1. Договору від 01.10.2018 перехід права власності на товар відбувається після підписання сторонами відповідних видаткових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що згідно товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 26/11/18/2 від 26.11.2018, № 28/11/18/1 від 28.11.2018, № 26/11/18/1 від 26.11.2018, № 30/11/18/1 від 30.11.2018, № 30/11/18/2 від 30.11.2018, № 30/11/18/3 від 30.11.2018 та залізничної накладної № 46400966 від 21.11.2018 товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" було поставлено нафту (сиру) до акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп", про що вказано у зазначених товарно-транспортних накладних.

Так, відвантажена нафта згідно вищевказаних товарно-транспортних накладних зберігається на нафтобазі акціонерного товариства "Укргазвидобування" згідно договору по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини № 570/6-П/Ш-18 від 13.11.2018, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" та акціонерним товариством "Укргазвидобування".

Пунктом 3.7. Договору від 01.10.2018 визначено, що постачальник зобов`язався надати оформлену, відповідно до вимог чинного законодавства, податкову накладну в електронній формі, зареєстровану у встановлені законодавством терміни в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (постачальник) були зареєстровані податкові накладні від 26.11.2018 на поставку товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" нафти сирої, що підтверджується квитанціями на реєстрацію податкової накладної від 29.11.2018.

Так, між товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" та товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" підписано Акт звірки взаєморозрахунків станом на 17.04.2019 по договору № 01-10/2018 від 01.10.2018 щодо здійснення поставки 26.11.2018 товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" нафти сирої на ім`я товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп", згідно якого вбачається наявність кредиторської заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" перед товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг". Вказаний акт звірки взаєморозрахунків підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами статті 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що поставка нафти (сирої) до акціонерного товариства "Укргазвидобування" здійснена у 2018 році на підставі Договору № 570/6-П/Ш-18 від 13.11.2018 по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини, укладеного між акціонерним товариством "Укргазвидобування" та товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп", знаходиться на зберіганні у акціонерного товариства "Укргазвидобування".

Так, товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" виконано умови Договору поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018, укладеного із товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" та здійснено поставку обумовленої Договором нафти (сирої) товариству з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп".

Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Отже, з урахуванням наявності первинних документів, якими підтверджується здійснення поставки нафти у 2018 році на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" за Договором поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018, право власності на нафту перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп".

Відповідно до п. 4.2.1 Договору по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини № 570/6-П/Ш-18 від 13.11.2018 замовник (товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп") має право здійснювати передачу права власності на сировину третій стороні, що належить замовнику при погодженні з Виконавцем (акціонерне товариство "Укргазвидобування"). Передача права власності підтверджується актами приймання-передачі сировини та листами від замовника, які надаються виконавцю в оригінальному вигляді. Обов`язковою умовою передачі права власності на Сировину третій Стороні є укладений (чинний) договір між акціонерним товариством "Укргазвидобування" та третьою стороною на надання послуг з переробки вуглеводневої сировини на Шебелинському ВПГКН.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" передало право власності на нафту сиру у кількості 210,823 т. третім сторонам, у зв`язку із чим підтверджується здійснення поставки товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" нафти сирої у кількості 210,823 т. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" та перебування вказаної нафти на зберіганні у акціонерного товариства "Укргазвидобування" згідно укладеного між акціонерним товариством "Укргазвидобування" та товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" договору по наданню послуг по переробці вуглеводневої сировини № 570/6-П/Ш-18 від 13.11.2018, за яким товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" здійснює оплату наданих послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Також, позивач звертає увагу на наявність укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" та товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" Договору поставки нафтопродуктів № 11/03 від 11.03.2019, вказуючи, що є власником нафти (сирої), яка зберігається на нафтобазі акціонерного товариства "Укргазвидобування". Позивач зазначає, що товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" помилково зазначено у товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) товариство з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест", як одержувача нафти.

Приписами статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Однак, матеріали справи не містять доказів розірвання чи визнання недійсним Договору поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" та товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп", а відтак, такий договір є дійсним та обов`язковим до виконання його сторонами.

Так, договір поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018 укладений із товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" раніше, ніж Договір поставки нафтопродуктів № 11/03 від 11.03.2019. Матеріали справи містять докази виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" умов укладеного із товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" Договору поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018 та здійснення поставки нафти (сирої) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп". Також, первинними документами, в тому числі квитанціями на реєстрацію податкової накладної від 29.11.2018 підтверджується здійснення реєстрації податкових накладних від 26.11.2018 на поставку нафти сирої на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп". При цьому, твердження позивача про помилковість реєстрації вказаних податкових накладних є лише припущенням позивача та не підтверджуються належними доказами.

Отже, здійснення товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" односторонньої відмови від раніше укладеного Договору поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018, шляхом укладення в подальшому Договору поставки нафтопродуктів № 11/03 від 11.03.2019 на користь позивача, не допускається та суперечить приписам статті 525 ЦК України.

Також, позивач посилається на заяву свідка ОСОБА_1 , який був генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" з березня 2014 року по березень 2019 року, в якій стверджує, що дійсно 01.10.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (продавець) укладено Договір поставки нафтопродуктів № 01-10/2018 від 01.10.2018, однак поставка нафти (сирої) у листопаді 2018 року за даним договором на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" не здійснювалось; реєстрація податкових накладних проведена товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" помилково; фактично нафта (сира) була поставлена товариству з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" згідно Договору поставки нафтопродуктів № 11/03 від 11 березня 2019 року.

Частиною 1 статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Разом з тим, показання свідка (колишнього директора ОСОБА_1 ) не можуть спростовувати наявні в матеріалах справи письмові докази.

Таким чином, товариством з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" не надано належних доказів на підтвердження поставки спірної нафти, оскільки останнім було долучено до матеріалів справи накладні № 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30 від 18.03.2019, які підписані ОСОБА_1, в той час, як поставка спірної нафти відбувалась у 2018 році, що підтверджується наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів, які підписані уповноваженими представниками товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" та скріплені печаткою останнього у листопаді 2018 року.

Отже, суд першої інстанції, належним чином оцінивши всі доводи сторін у даній справі прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Статтями 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо доводів наведених у апеляційній скарзі, то слід зазначити наступне.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно було відмовлено у долученні до матеріалів справи копій: договору № 339/6-П/Ш-16 від 06.07.2016 укладеного між акціонерним товариством «Укргазвидобування» та товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжінірінг»; договору № 123/6-П/Ш-19 від 18.02.2019, який укладено між акціонерним товариством «Укргазвидобування» та товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжінірінг»; заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою начебто, підтверджується факт проведення взаєморозрахунків між товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжінірінг» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вентурє Інвест» та рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/5509/19 від 19.06.2019 щодо обставин вчинення реєстраційних дій по відношенню до учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжінірінг».

Проте, позивачем був пропущений встановлений статтею 80 ГПК України строк для подачі доказів, а доказів на підтвердження неможливості їх подачі у визначені законодавством терміни не було надано, відтак судом першої інстанції правомірно було не прийнято вищевказане клопотання до розгляду.

Також, як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжінірінг» у листопаді - грудні 2018 року складено та зареєстровано податкові накладні в адресу товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп", які підтверджують факт передачі у власність нафти останньому. Податкові накладні були складені: № 26 від 26.11.2018; № 27 від 26.11.2018, № 28 від 28.11.2018, № 40 від 30.11.2018, № 41 від 30.11.2018, № 42 від 30.11.2018 та № 11 від 12.12.2018 на загальну суму 4 588 840,85 грн.

З урахуванням приписів пунктів 198.1, 198.2. статті 198, пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, наявність виписаних товариством з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжінірінг» та зареєстрованих податкових накладних на суму поставленої нафти є доказом проведення господарської операції за умовами договору № 01-10/2018 від 01.10.2018, а відтак, у даному випадку набуття товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ Юкрейн Енерджі Груп" права власності на нафту.

Інші твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва 15.08.2019 у справі № 910/4715/19 та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що Господарським судом міста Києва при ухваленні оскаржуваного рішення правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до приписів статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вентурє Інвест" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва 15.08.2019 у справі № 910/4715/19 залишити без змін.

3. Справу № 910/4715/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 12.02.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко