УХВАЛА

м. Київ

25.02.2020Справа № 910/2528/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ СЕРВІС УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛС КАРГО"

про стягнення заборгованості 18 565,00 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ СЕРВІС УКРАЇНА" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЛС КАРГО" (відповідач) про стягнення 18565,00 грн заборгованості за транспортно-експедиторські послуги на підставі Договору № ЛТЛ00306 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні від 11.10.2018 згідно Заявки № ЛТ59407 від 22.08.2019.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 17.01.2020 (вх. № 2528/20 від 20.02.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У позовній заяві позивач стверджує, що виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу Заявку № ЛТ59407 від 22.08.2019 (далі - Заявка) послуги на загальну суму 18565,00 грн. Вказану суму позивачем визначено до стягнення з відповідача (ціна позову).

Разом з цим, позовна заява не містить обгрунтованого розрахунку суми у розмірі 18565,00 грн, враховуючи при цьому, що у п. 21 Заявки визначено суму фрахту в розмірі 670 євро по курсу НБУ на день вивантаження.

З огляду на наведене, позивач не дотримався вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В абз. 5 стор. 1 позовної заяви позивач стверджує, що 03.09.2019 оформив та надав для підписання відповідачу Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ЛТ1501 від 03.09.2019 і в той же день виставив відповідачу рахунок № ЛТ1422 від 03.09.2019 на оплату на суму 18 565,00 грн. Проте, позовна заява не містить зазначення доказів, які мають підтверджувати направлення позивачем відповідачу вказаних акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунку на оплату.

Суд звертає увагу, що умови оплати визначені у п. 22 Заявки. Проте, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження вивантаження вантажу (відповідна CMR) та надання відповідачу копій документів, визначених у п. 22 Заявки,

З огляду на наведене, позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують викладені позивачем обставини, а відтак, позивач не дотримався вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Між тим, позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 1561 від 18.02.2020, що підтверджується Актом відділу діловодства Господарського суду міста Києва від 20.02.2020. Проте, копія платіжного доручення не може бути належним доказом сплати судового збору.

За наведених обставин, позивач не дотримався вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивач також не дотримався вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, позивачем в якості додатків до позовної заяви додано копії письмових доказів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, оскільки останні не містять зазначення посади особи, яка засвідчувала копії.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 3, 5 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати обгрунтований розрахунок суми, що стягується;

- зазначити / надати докази на підтвердження вивантаження вантажу (відповідна CMR) та надання відповідачу копій документів, визначених у п. 22 Заявки;

- надати докази сплати (доплати) судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного доручення № 1561 від 18.02.2020);

- надати копії письмових доказів (додатки до позовної заяви), засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованого розрахунку суми, що стягується;

- зазначення / надання доказів на підтвердження вивантаження вантажу (відповідна CMR) та надання відповідачу копій документів, визначених у п. 22 Заявки;

- надання доказів сплати (доплати) судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного доручення № 1561 від 18.02.2020);

- надання копій письмових доказів (додатки до позовної заяви), засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.02.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Гумега