ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Справа № 915/1445/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Берегиня, 74323, вул.Центральна, 12, с.Львівські отруби, Бериславський район, Херсонська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ФЛОР, вул. Шевченка, 8-А, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54030

про стягнення грошових коштів в сумі 671 652, 38 грн.

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

встановив:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Берегиня звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 16.05.2019, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ФЛОР заборгованості у розмірі 671652,38 грн., яка складається з: 592000 грн. основна заборгованість, 79652,38 грн. пеня.

Позовні вимоги обгрунтовано посиланням на норми ст. ст. 509, 524, 533-535, 625, 1047, 1049 ЦК України та мотивовано тим, що позивач в рамках договору про надання поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018 здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача на суму 592000 грн., відповідачем зобов`язання за договором не виконано, суму фінансової допомоги у встановлений строк позивачеві не повернуто.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019 головуючим у справі № 915/1445/19 визначено суддю Олейняш Е.М.

Ухвалою суду від 27.05.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.06.2019 судом прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

13.08.2019 судом задоволено самовідвід судді Олейняш Е.М. у справі №915/1445/19, справу передано для визначення судді в порядку ст. 32 ГПК України.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 року №211 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 915/1445/19.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019 головуючим у справі № 915/1445/19 визначено суддю Семенчук Н.О.

Ухвалою від 15.08.2019 справу прийнято до свого провадження суддею Семенчук Н.О., постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

20.08.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, яким відповідач просить суд:

- призначити комплексну судову почеркознавчо-технічну експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставити питання:

1) Чи виконано підпис на договорі поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018 від імені голови ТОВ АГРО-ФЛОР Онищенко Д.Ю. самим Онищенко Д.Ю. чи іншою особою?

2) Чи відповідає відтиск печатки, що стоїть на договорі поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018 відтиску печатки ТОВ АГРО-ФЛОР?;

- витребувати у позивача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Берегиня оригінал договору поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018, копію якого долучено ним до позову;

- відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заперечення обгрунтовані тим, що договір, на який посилається позивач відповідачем не підписувався та не скріплювався печаткою, між сторонами існувала усна домовленість про надання коштів, письмові договори з цього приводу не укладались, надходження коштів від позивача керівник відповідача сприймав як виконання усних домовленостей.

Відповідач також зазначає, що позивач з вимогами про повернення коштів до відповідача не звертався, відтак строк виконання зобов`язання не настав та відсутні підстави для стягнення пені за прострочення виконання зобов`язань.

Відповідач заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

27.08.2019 позивачем подано суду відповідь на відзив, якою позивач просить суд поновити строк для подачі відповіді на відзив, підтримує позовні вимоги повністю, просить суд задовольнити позов повністю.

29.08.2019 судом постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Сторонами подано суду заяви про врегулювання спору за участі судді.

Ухвалою від 11.09.2019 судом постановлено проводити процедуру врегулювання спору за участю судді у господарській справі №915/1445/19.

Ухвалою суду від 11.10.2019 припинено врегулювання спору за участю судді та поновлення провадження у господарській справі №915/1445/19, передано господарську справу №915/1445/19 для визначення іншого судді в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Миколаївської області від 11.10.2019 року №313 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 915/1445/19.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2019 головуючим у справі № 915/1445/19 визначено суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 15.10.2019 справу № 915/1445/19 прийнято до свого провадження суддею Ржепецьким В.О., судом постановлено розгляд справи розпочати спочатку за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 13 листопада 2019 року о 10:15, встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

13.11.2019 судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 12 грудня 2019 о 10:30 год., про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 13.11.2019.

12.12.2019 представником відповідача подано до господарського суду клопотання про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів, відкладення підготовчого засідання на іншу дату для надання додаткового часу для заявлення клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 12.12.2019 задоволено клопотання відповідача, витребувано у позивача оригінал договору поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018, запропоновано відповідачу надати в судове засідання оригінали документів, що містять вільні зразки підписів, що відповідають об`єкту дослідження, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка тощо), за формою документа (накладні, відомості тощо), за його змістом та цільовим призначенням, судом задоволено клопотання представника відповідача від 12.12.2019, продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 14 січня 2020 року о 10:40.

20.12.2019 представником відповідача подано суду клопотання про призначення комплексної судової почеркознавчо-технічної експертизи, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставити питання:

1) Чи виконано підпис на договорі поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018 від імені голови ТОВ АГРО-ФЛОР Онищенко Д.Ю. самим Онищенко Д.Ю. чи іншою особою?

2) Чи відповідає відтиск печатки, що стоїть на договорі поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018 відтиску печатки ТОВ АГРО-ФЛОР?;

Відповідач просить суд витребувати у позивача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Берегиня оригінал договору поворотної фінансової допомоги №20/06-18 від 20.06.2018, копію якого долучено ним до позову та витрати на проведення експертизи покласти на відповідача.

14.01.2020 представником відповідача подано суду заяву, якою просить суд не розглядати клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, подане представником відповідача 20.12.2019.

14.01.2020 суд, не видаляючись до нарадчої кімнати, постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволені клопотання відповідача, яке міститься у відзиві на позовну заяву та клопотанні від 19.12.2019 про призначення комплексної судової почеркознавчо-технічної експертизи, закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 17.02.2020.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 17.02.2020, не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу, суду не повідомлялося.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

На підставі ч. 6 ст. 240 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В ч. 1 ст. 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як визначено статтею другою Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

20.06.2018 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Берегиня» (далі позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ФЛОР» (далі позичальник) укладено договір №20/06-18 про надання поворотної фінансової допомоги (далі Договір) (а.с. 9), за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу шляхом передачі позичальнику у власність на визначений строк тимчасово вільних грошових коштів позикодавця, без нарахування та отримання процентів або надання інших видів компенсації як плати за користування такими грошовими коштами, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів не пізніше дати, визначеної цим договором (п.1.1.).

Відповідно до п. 1.2. Договору грошові кошти позичальнику надаються на поворотній основі.

За умовами п. 2.1. Договору сума допомоги становить за цим Договором не більше 592000,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили, що позикодавець зобов`язується надати позичальнику допомогу, але не більше суми, вказаної у п.2.1. шляхом перерахування суми допомоги на рахунок позичальника протягом 10 банківських днів з дати підписання Договору.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору, отримані від позикодавця в рамках цього Договору суми допомоги позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві до 30 грудня 2018р.

Строк, вказаний у п.3.1. цього Договору може бути змінено за взаємною згодою з обов`язковим складанням письмового документу, що підписується повноважними представниками сторін.

За змістом п.3.3. Договору, допомога повертається позичальником в гривнях, в безготівковому порядку на поточний рахунок позикодавця.

За умовами п.4.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту перерахування позикодавцем грошових коштів позичальнику в рахунок виконання зобов`язання з надання допомоги, і є дійним до дня повернення позичальником всієї суми отриманих грошових коштів від позикодавця в рамках цього Договору.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у разі прострочення повернення суми допомоги, позичальник зобов`язаний сплатити на користь позикодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Договір підписано директором СТОВ «Берегиня» ОСОБА_1 та головою ТОВ «АГРО-ФЛОР» Онищенком Д.Ю., та скріплено печатками сторін договору.

На виконання зобов`язання за договором позивачем (позикодавцем) перераховано відповідачеві (позичальнику) поворотно-фінансову допомогу згідно договору №20/06-18 від 20.06.2018 в сумі 592000,00 грн, про що свідчить платіжне доручення №4845 від 21.06.2018 (а.с. 10).

Відповідачем зобов`язання за договором належним чином не виконано, суму поворотно-фінансової допомоги позивачеві у встановлений строк не повернуто.

02.04.2019 позивачем на адресу відповідача було направлено лист за вих. № 02/04-19-2, в якому повідомлялося про наявність заборгованості перед СТОВ «Берегиня» за договором №20/06-18 від 20.06.2018 в сумі 592000,00 грн та вимогою про повернення грошових коштів, а також сплати пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за вказаним договором.

Зазначений лист повернуто позивачеві без вручення з довідкою поштового відділення «за закінченням строку зберігання».

07.05.2019 позивачем на адресу відповідача було повторно направлено лист за вих. №07/05-19-3 з вимогою повернення вказаних грошових коштів.

Кошти відповідачем не повернуто, що і стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

За змістом статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у строк, встановлений у зобов`язанні. Обов`язковість виконання договору презюмується положеннями статті 629 Кодексу.

Суд зазначає, що укладений між сторонами договір, який є підставою позову, за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до приписів статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частинами 1 та 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що всупереч умовам договору відповідач поворотну фінансову допомогу за договором не повернув.

Заперечення відповідача суд вважає безпідставними та необгрунтованими, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження викладених у відзиві обставин.

Таким чином, наявність заборгованості відповідача перед позивачем в частині повернення суми поворотної фінансової допомоги в сумі 592000,00 грн підтверджується матеріалами справи, вимоги позивача в цій частині законні та обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

За прострочення виконання зобов`язання за Договором, на підставі п. 5.2. Договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню за період з 31.12.2018 по 16.05.2019 в сумі 79652,38 грн.

Відповідно до ст. ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначено вище, п 5.2. Договору встановлено, що у разі прострочення повернення суми допомоги, позичальник зобов`язаний сплатити на користь позикодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Наведений позивачем у позовній заяві розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 14, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО-ФЛОР (, вул. Шевченка, 8-А, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54030) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Берегиня (, вул. Центральна, 12, с. Львівські отруби, Бериславський район, Херсонська область, 74323) 592000,00 грн основного боргу, 79652,38 грн пені та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 10074,80 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

5. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Берегиня (, вул. Центральна, 12, с. Львівські отруби, Бериславський район, Херсонська область, 74323),

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю АГРО-ФЛОР (, вул. Шевченка, 8-А, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54030).

Повний текст судового рішення складено і підписано 27.02.2020.

Суддя В.О. Ржепецький