ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
27.02.2020 Справа № 5006/28/31/2012
Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.
при секретарі судового засідання Доннік А.В.,
розглянувши заяву б/н від 20.01.2020 Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м.Київ
про видачу дублікату наказу по справі №5006/28/31/2012 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання
у справі за позовом: Акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, м.Київ
до відповідача: Фізичної особи підприємця Юсібова Ільхама Мірбала Огли, м.Донецьк
про стягнення 8889,73грн.
Представники сторін:
від позивача (заявника): не з`явились;
від відповідача: не з`явились.
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.06.2012 по справі №5006/28/31/2012 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, м.Дніпропетровськ до відповідача Фізичної особи підприємця Юсібова Ільхама Мірбала Огли, м.Донецьк задоволено частково.

13.07.2012 на виконання рішення видано відповідний наказ.

Суддя Курило Г.Є. у період з 20.01.2020 по 24.01.2020 (включно) перебувала на навчанні.

22.01.2020 до господарського суду Донецької області надійшла заява б/н від 20.01.2020 Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м.Київ про видачу дублікату наказу по справі №5006/28/31/2012 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.01.2020 заяву б/н від 20.01.2020 Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м.Київ про видачу дублікату наказу по справі №5006/28/31/2012 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання - залишено без руху; надано Акціонерному товариству комерційний банк Приватбанк, м.Київ строк для усунення, допущених при поданні заяви про видачу дублікату наказу, недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

13.02.2020 на адресу суду від Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м.Київ надійшли докази сплати судового збору, а саме недоплаченого судового збору за подання заяви про видачу дублікату наказу по справі №5006/28/31/2012 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання сумі 5,43грн.

Ухвалою суду від 17.02.2020 відновлено частково справу №5006/28/31/2012 в межах процесуальних документів доступних в програмі "Діловодство спеціалізованого суду"; призначено до розгляду заяву Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м.Київ б/н від 20.01.2020 про видачу дублікату наказу по справі №5006/28/31/2012 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, в судовому засіданні на 27.02.2020 на 10:40 год.

В судове засідання 27.02.2020 представник позивача (заявника) не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання 27.02.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином з огляду на наступне.

За змістом наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є м.Донецьк.

У відповідності до листа УДППЗ "Укрпошта" відділення поштового зв`язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк, у зв`язку з чим ухвала суду від 17.02.2020 була розміщена на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, про що свідчить копія витягу з сайту.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність заяви та судового засідання.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

В обґрунтування заяви Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк зазначає, що при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС наказ було втрачено, пошуки не призвели до позитивного результату.

Відповідно до листа №15.13-4/89831 від 05.12.2019 Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області згідно даних виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №5006/28/31/2012 від 13.07.2012 про стягнення заборгованості з Юсібова ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 9503,69грн не перебувало на виконанні та не перебуває.

Відповідно до п.19.4 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст.329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що у заяві про відновлення пропущеного строку повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за клопотанням сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причин пропуску строку з поданням відповідних доказів за загальними правилами глави 5 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

В даному випадку тягар доказування викладених у заяві фактів та обов`язок доведення наявності фактичних обставин, які підтверджують поважність причин пропуску процесуального строку, покладено саме на заявника.

На час набрання судовим рішенням законної сили та видачі наказу від 13.07.2012 діяв Закон України від 21.04.1999 Про виконавче провадження.

Цим Законом (в редакції станом на дату видачі наказу) було встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (ст.17); Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом (ст.22). Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони (ст.23).

Матеріали свідчать, що наказ Господарського суду Донецької області №5006/28/31/2012 від 13.07.2012 до виконання не пред`являвся, та згідно діючої на той момент редакції ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» міг бути пред`явлений до виконання протягом року. Отже, строк пред`явлення наказу до виконання сплинув та у передбаченому законом порядку не поновлювався. Заявник звернувся до суду через майже 7 років після спливу строку для пред`явлення наказу Господарського суду Донецької області від 13.07.2012 №5006/28/31/2012 до виконання.

Акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк про наявність поважності причин пропуску процесуального строку у встановленому порядку не наведено, документально не підтверджено.

Можливість вчасного пред`явлення наказу до виконання залежить виключно від волевиявлення самого стягувача, тобто носить суб`єктивний характер.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено поняття обов`язковості судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі №18-рп/2012 від 13.12.2012 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Суд також зазначає, що окрім права на судовий захист, складовою якого є виконання судових рішень, Конвенція 1950 року про захист прав людини і основоположних свобод передбачає необхідність дотримання принципу юридичної визначеності, який згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини є одним з фундаментальних елементів верховенства права в значенні §1 статті 6 Конвенції (Совтрансавто Холдінг проти України, п.72; Рябих проти Росії, п.66; Брумареску проти Румунії, п.61 та інші). В рішенні Васильєв проти України зазначено, що коли мають місце спеціальні судові процедури, практика Європейського Суду, за дуже незначним винятком, оцінює їх з точки зору сумісності з принципом юридичної визначеності.

Разом з тим, розглядаючи підстави поновлення процесуальних строків, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), у справі "Рябих проти Росії" (заява № 52854/99), у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03).

В свою чергу, принцип юридичної визначеності гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності. У широкому розумінні принцип юридичної визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення, перш за все, стабільного правового становища суб`єкта. Цей принцип означає вимогу щодо чіткості підстав, цілей і змісту нормативних приписів, особливо тих із них, що адресовані безпосередньо громадянам (юридичним особам), які повинні мати можливість упевнено передбачати правові наслідки своєї поведінки.

З урахуванням наведеного, встановлений Законом України Про виконавче провадження строк пред`явлення наказу до виконання, як і строк позовної давності, переслідує мету забезпечення правової певності через унеможливлення позитивного судового розгляду відповідного питання зі спливом певного часу та за умови не доведення поважності причин пропуску встановленого законом строку (див. рішення Джей.Ей.Пай Оксфорд Лтд проти Сполученого Королівства).

Наявність права сторони на поновлення порушених прав не є безумовною підставою для здійснення судового захисту у даному випадку шляхом задоволення заяви про поновлення строків на пред`явлення наказу до виконання, поданої пропуском строку для пред`явлення судового наказу до виконання майже 7 років.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зазначені стягувачем у поданій заяві причини пропуску строку для пред`явлення наказу №5006/28/31/2012 до виконання, який сплинув ще 13.07.2013, не можуть бути визнані поважними, а тривалість пасивної поведінки стягувача щодо реалізації своїх прав на примусове виконання рішення суду не може бути виправданою.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м.Київ в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа по справі №5006/28/31/2012 до виконання. Як наслідок, відсутні підстави для видачі дублікату судового наказу у справі №5006/28/31/2012.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 234, 329, п.19.4 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви б/н від 20.01.2020 Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м.Київ про видачу дублікату наказу по справі №5006/28/31/2012 та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала підписана 27.02.2020.

Суддя Г.Є. Курило