ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1089/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від боржника: Яковлєва Анастасія Вікторівна, ордер серії АЕ №1006789 від 03.12.2019 р., адвокат;

від ГУ ДФС України: Самсоненко Юрій Григорович, довіреність №13313/04-36-10-08-06 від 07.02.2019 р., представник;

інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 року у справі № 904/1089/19 (суддя Примак С.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР", м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР", 49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б;

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 року у справі № 904/1089/19 Товариство з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР", 49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б; визнано банкрутом.

Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 6 місяців до 18.07.2019 року.

Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР", 49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б; призначено голову ліквідаційної комісії Щербака Андрія Васильовича (ІНН НОМЕР_1 ).

Кандидатуру арбітражного керуючого Поліщука А.П. - відхилено.

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3, 4 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оприлюднено господарським судом Дніпропетровської області повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР", 49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б; банкрутом на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет.

Після закінчення строку для подання кредиторських вимог, зобов`язано ліквідатора надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку п. 5 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скласти реєстр вимог кредиторів та подати на затвердження господарському суду реєстр вимог кредиторів.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що:

- загальними зборами учасників ТОВ "МОРИНЕР" від 24.09.2018 року прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії Щербака А.В.;

- до звернення ліквідатора до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство було дотримано вимоги діючого законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи;

- згідно поданих суду документів встановлено, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, наявні підстави для визнання ТОВ"МОРИНЕР" банкрутом.

Визначаючи кандидатуру ліквідатора, суд зазначив на рішення боржника щодо покладення обов`язку ліквідатора на голову ліквідаційної комісії Щербака Андрія Васильовича.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області оскаржило її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на недотримання судом вимог діючого законодавства в частині порушення провадження у справі, визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури. Також вказував на обставини ненадання боржником документів на перевірку, на неможливість проведення податкової перевірки боржника.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі - Управління) вважає, що відсутні підстави для визнання ТОВ "МОРИНЕР" банкрутом, а постанова суду не містить всіх допустимих доказів, тому неможливо встановити реальний стан боржника та його платоспроможності.

Скаржник зазначав, що:

- постанова суду містить лише інформацію про те, що складено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "МОРИНЕР" станом на 05.03.2019 року, згідно цього балансу кредиторська заборгованість становить 84 557 691,56 грн.; дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно-матеріальні цінності, нематеріальні активи - відсутні, грошові кошти - 192 10,00 грн., що свідчить про наявність ознак неплатоспроможності боржника;

- суд повинен був перевірити обґрунтованість вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, з`ясувати наявність або відсутність у боржника ознак банкрутства, зокрема: наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов`язань боржника над його майном (пасив над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат заходів фінансового оздоровлення боржника, чого зроблено не було;

- боржником не дотримано порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України, фіскальний орган був позбавлений права провести повно та об`єктивно документальну перевірку, у зв`язку із тим, що ліквідатором (головою ліквідаційної комісії) не було надано всі необхідні первинні документи для проведення перевірки;

- судом не надана оцінка тому, що в матеріалах справи відсутні докази надання ліквідатором товариства усіх первинних бухгалтерських документів підприємства, у тому числі первісних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку;

Скаржник наводив інші обставини, які. на його думку, свідчать про передчасний висновок суду про визнання ТОВ"МОРИНЕР" банкрутом.

Просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову від 18.04.2019 року та закрити провадження по справі №904/1089/19.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор ТОВ "МОРИНЕР" не погоджується з доводами скаржника, вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Зазначає, зокрема, що:

- відповідно до п.11.2 Порядку обліку платників податків і зборів ТОВ "МОРИНЕР" листом від 28.09.2018 року №28/09-18/2 направив до ДПІ у Центральному районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, де знаходиться на обліку, заяву про ліквідацію за формою №8-ОПП, копію рішення одноособового учасника товариства від 26.09.2018 року про припинення ТОВ "МОРИНЕР";

- перевірка товариства податковим органом не проведена, відповідний наказ видано не було;

- листом від 23.11.2018 року №71831/10/04-36-50-60 ГУ ДФС у Дніпропетровській області повідомило, що у ТОВ "МОРИНЕР" станом на 23.11.2018 року обліковується податковий борг у сумі 48 575,31 грн., в т.ч. штрафна санкція по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 936,00 грн. та штрафна санкція по акцизному податку на пальне у сумі 47 639,31 грн. і надало дані про банківські рахунки підприємства;

- ліквідатором ТОВ "МОРИНЕР" забезпечено надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, шляхом надсилання документів до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області документи в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 111 ЦК України, що підтверджується листом № 05/03-2 від 05.03.2019 року, що спростовує твердження скаржника про те, що ліквідатором не надавалися до ГУ ДФС у Дніпропетровській області документи, в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 111 Цивільного кодексу України, для проведення перевірки.

На підставі викладеного представник ліквідатора робить висновок про те, що відповідно до наданих до господарського суду документів вибачається, що до звернення до господарського суду товариством було дотримано усі вимоги цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану постанову залишити без змін.

23.01.2020 року від апелянта надійшло клопотання про заміну сторони у справі - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Клопотання обґрунтовано тим, що Постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 року утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу України шляхом поділу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №537 від 19.06.2019 року "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як юридичну особу публічного права Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

На думку скаржника станом на час розгляду апеляційної скарги саме Головне управління ДПС у Дніпропетровській області має бути належною стороною у даній справі.

Відповідно до ст.52 Господарського процесуального кодексу України у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Враховуючи відсутність доказів того, що новоствореній юридичній особі - Державній податковій службі України передано права та обов`язки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних щодо реєстрації на час розгляду клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, відсутність доказів щодо реєстрації у згаданому Реєстрі Державної податкової служби України, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.ст.19 та 20 Податкового кодексу України визначено функції контролюючих органів та їх права.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області відповідно до Податкового кодексу України - є контролюючим органом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР" (надалі - ТОВ "МОРИНЕР") перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Дніпропетровській області, як платник податків за основним місцем обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Враховуючи особливості процедури банкрутства за ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом", правовий статус ГУ ДФС у Дніпропетровській області, як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, то право апелянта підлягає судовому захисту.

Встановлено, що 24.09.2018 року загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР", 49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б; прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії Щербака Андрія Васильовича.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

На виконання вимог частини першої статті 105 Цивільного кодексу України боржник звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради для здійснення реєстраційної дії по внесенню відомостей про припинення юридичної особи, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.03.2019 року № , в якому містяться дані про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про початок процедури припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР", 49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б; .

Згідно ч.ч.1 - 5 ст.111 Цивільного кодексу України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Згідно ч.ч.7,8 вказаної норми передбачено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання податковим органам та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає податковим органам, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається і не оспорюється, що за результатами розгляду пред`явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов`язань, складено проміжний ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР".

Проміжний ліквідаційний баланс складено станом на 05.03.2019 року, протоколом №05/03-2019 від 05.03.2019 року проміжний ліквідаційний баланс затверджено власником Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР".

Згідно цього балансу кредиторська заборгованість становить 84 557 691,56 грн.; дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно - матеріальні цінності, нематеріальні активи - відсутні, грошові кошти - 19 210,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 року на підставі ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", порушено провадження у справі №904/1089/19 про банкрутство ТОВ "МОРИНЕР".

Відповідно до ч.1 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим законом.

Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

При прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, господарський суд повинен з`ясувати наявність або відсутність у боржника ознак банкрутства, зокрема: наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов`язань боржника над його майном (пасив над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат заходів фінансового оздоровлення боржника. Тільки наявність усіх перерахованих ознак дає суду підстави для визнання боржника банкрутом.

Саме господарським судом надається остаточна оцінка у з`ясуванні ознак банкрутства.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що мало місце дослідження судом фінансового становища боржника, з`ясування ознак його неплатоспроможності, встановлено обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та, відповідно, наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Висновки щодо неплатоспроможність боржника суд робить лише на підставі проміжного ліквідаційного балансу.

Аналізу активів та пасивів боржника судом належним чином не проведено, не з`ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, оскільки визнаючи боржника банкрутом, суд у будь-якому випадку має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до п.п.78.1.7 пункту 78.1 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Забезпечення проведення перевірки для достовірного і повного визначення сум податків, що підлягали сплаті ТОВ "МОРИНЕР" до державного бюджету за період його діяльності та відповідно погашення донарахованих сум податків та зборів в межах справи про банкрутство №904/1089/19 на користь бюджету є економічними інтересами Держави, які полягають у отриманні належних сум платежів і відповідно виконання дохідної частини державного бюджету, визначеної Бюджетним кодексом України та забезпечення безумовного дотримання припису ст. 67 Конституції України.

Ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу стверджував, що ним листом від 28.09.2018 року №28/09-18/2 направлено до ДПІ у Центральному районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, де знаходиться на обліку, заяву про ліквідацію за формою №8-ОПП, копію рішення одноособового учасника товариства від 26.09.2018 року про припинення ТОВ "МОРИНЕР", а також забезпечено надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, шляхом надсилання документів до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області документи в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 111 Цивільного кодексу України, що підтверджується листом № 05/03-2 від 05.03.2019 року.

До поданої суду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство боржник дійсно надав докази направлення заяви про ліквідацію товариства та рішення власника товариства про ліквідацію (том 1 а.с.27-32).

Представник ліквідатора стверджував, що відповідно до п. 11.1 розділу XI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за № 1562/20300 (далі Порядок № 1588) він повідомив контролюючий орган за місцем обліку про його ліквідацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення, а у відповідності до п. 11.5 розділу XI Порядку № 1588 контролюючий орган повинен був розпочати та провести процедури, передбачені цим розділом, Зокрема, провести податкову перевірку.

Між тим, представник ліквідатора не враховує, що підприємству теж необхідно вчинити самостійні активні дії, які передбачені ч.7 ст.111 Цивільного кодексу України, зокрема, надати на перевірку контролюючому органу необхідні документи.

В матеріалах справи (том 1 а.с.225 -226) міститься лист № 05/03-2 від 05.03.2019 року, який відправлено товариством цінним листом з описом вкладення. Згідно квитанції про відправлення (том 2 а.с.223) та відбитку поштового штемпеля на опису вкладення, він відправлений на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 18.03.2019 року.

До суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "МОРИНЕР" звернувся 19.03.2019 року, що підтверджується штампом реєстрації заяви (том 1 а.с.5).

Тобто, на час звернення до суду докази отримання Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області зазначеного листа відсутні. Фізично проведення такої перевірки було неможливо навіть за наявності у апелянта необхідних документів.

Між тим, положення ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають обов`язковим дотримання порядку ліквідації юридичної особи саме до звернення підприємства до господарського суду з відповідною заявою.

Таким чином доводи скаржника про те, що товариством не було забезпечено своєчасне надання органам доходів і зборів необхідних документів для перевірки, є обґрунтованими.

Пояснення представника ліквідатора про те, що саме в результаті невчинення апелянтом відповідних дій перевірка товариства не була проведена, колегія суддів вважає такими, що суперечать обставинам справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає також необхідним зазначити, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Оскільки є встановленим, що при зверненні ТОВ "МОРИНЕР" до суду не дотримано порядок ліквідації юридичної особи, провадження у справі порушено судом безпідставно.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, закриття провадження у справі відповідно до ст.83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Керуючись ст.ст.264, 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 року у справі № 904/1089/19 скасувати.

Провадження у справі № 904/1089/19 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР" (49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б; ) закрити.

Постанову для здійснення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРИНЕР" (49000, м. Дніпро, вул. Миколи Руденка, буд. 60Б; ) направити до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр.Д.Яворницького, буд.75).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дати підписання повного тексту постанови.

Повний текст підписано 28.02.2020 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко