ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2020 р. Справа № 907/664/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Матущака О.І.,

розглянув апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС України б/н та дати та клопотання про звільнення від сплати судового збору

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2019, суддя: Ушак І.Г.

м. Ужгород, повний текст рішення складено 28.12.2019

за позовом Берегівського міськрайонного центру зайнятості, м. Берегово

до відповідача Закарпатської митниці ДФС України, м. Ужгород

про стягнення 6715,56 грн. виплаченого матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2019 позов задоволено повністю . Стягнуто з Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України на користь Берегівського міськрайонного центру зайнятості заборгованість на суму 6715,56 грн. та у відшкодування судових витрат суму 1921,00 грн.

15.01.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Закарпатської митниці ДФС України б/н та дати на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2019 в справі № 907/664/19.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено без руху апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС України б/н та дати на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2019 в справі №907/664/19, рекомендовано скаржнику, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 2881,50 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 2881,50 грн. та подати суду докази надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні у справі в розумінні ч. 1 ст. 259 ГПК України.

Вказана ухвала суду направлена апелянту 24.01.2020, а отримана ним 28.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Статтею 5 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 1 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, ця Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ГПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом ч. 1, 4, 6, 7 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Враховуючи вищезазначене, перебіг встановленого апеляційним господарським судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги починається за спливом десяти днів з моменту отримання апелянтом ухвали, тобто 29.01.2020, а завершується 07.02.2020.

03.02.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшов лист Закарпатської митниці ДФС України б/н та дати про звільнення від сплати судового збору. Подане клопотання обґрунтоване посиланням на те, що Закарпатська митниця ДФС України має недостатнє фінансування, а тому просить звільнити апелянта від сплати судового збору.

На підтвердження вказаних обставин апелянт не подає жодних документів.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Відповідно до статті 1 Закону України Про судовий збір судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України Про судовий збір судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг.

Частина друга статті 3 Закону України Про судовий збір визначає єдине виключення щодо несправляння судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, а саме за подання заяв, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб (пункт 14 частини другої статті 3 Закону України Про судовий збір).

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України Про судовий збір, на яку посилався апелянт, судовий збір не справляється виключно за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 4, 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги та за подання касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються:

- позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

- позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

- позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

- позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

- особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

- позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

- громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

- особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

- особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

- позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- виборці - у справах про уточнення списку виборців;

- військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

- учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

- позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

- фізичні особи (крім суб`єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

- органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

- позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

- заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

- позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

Дана стаття містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

При цьому звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідачем у справах за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, дана стаття не містить.

Системний аналіз норм Закону України Про судовий збір дає можливість зробити висновок, що законом чітко встановлені випадки, коли заявник звільняється від сплати судового збору або судовий збір не справляється за подання саме апеляційної і касаційної скарг, і вільне трактування Закону з проведенням аналогій щодо несправляння судового збору за подання позовних заяв є помилковим.

Згідно з частиною восьмою статті 6 Закону України Про судовий збір розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Частиною другою статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Тобто у даному випадку судовий збір за подання апеляційної скарги відповідачем розраховується відповідно до частини восьмої статті 6, частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір та статті 129 ГПК України з розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви і розраховується з ціни позову, яка визначається відповідно до статті 163 ГПК України та є обов`язковим реквізитом позовної заяви згідно з пунктом 3 частини третьої статті 162 ГПК України.

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи згаданий принцип, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору. Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян, законодавець поставив у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір.

За таких обставин, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом, зокрема, відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, це право суду закон пов`язує із встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Водночас, законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов`язку вчинення відповідних дій, а обґрунтування відповідних обставин покладається на заінтересовану сторону.

За вказаних обставин, апеляційний суд залишає без задоволення клопотання апелянта (відповідача) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2019 в справі № 907/664/19.

Крім цього, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи зазначене, покладення обов`язку сплатити судовий збір не є обмеженням Закарпатської митниці ДФС України його права на доступ до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Закарпатською митницею ДФС України не усунуто недоліки апеляційної скарги в строк, встановлений ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020.

Згідно з частиною 4 статті 174 та статті 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, така апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За змістом ч. 7 ст. 260 ГПК України, про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання Закарпатської митниці ДФС України про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2019 в справі № 907/664/19 відмовити.

Повернути Закарпатській митниці ДФС України апеляційну скаргу б/н та дати на рішення Господарського суду Закарпатської області від 19.12.2019 в справі № 907/664/19.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

О.І. Матущак

Дата підписання ухвали 10.02.2020.