Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1199/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форель"

вул. Довбуша, буд.84, с. Яблунька, Богородчанського району, Івано-Франківської області, 77731

до відповідача: Богородчанської районної державної адміністрації

вул. Т. Шевченка, буд.66, смт.Богородчани, Богородчанського району, Івано-Франківської області, 77731

про визнання протиправним та скасування розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013 та визнання недійсною Додаткову угоду від 24.09.2013 про припинення договору оренди водних об`єктів №10 від 08.07.2013

учасники судового процесу:

від позивача: Татаринов Олександр Сергійович;

від відповідача: Струк Ірина Дмитрівна

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форель" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Богородчанської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013 та визнання недійсною Додаткову угоду від 24.09.2013 про припинення договору оренди водних об`єктів №10 від 08.07.2013.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.12.2019, суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 05.12.2019; задовольнив клопотання ТОВ"Форель" про витребування доказів; зобов`язав Богородчанську районну державну адміністрацію надати суду належним чином засвідчені копії: розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013 та додаткової угоди від 24.09.2013 про припинення договору оренди водних об`єктів №10 від 08.07.2013 та встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

В підготовчому засіданні 05.12.2019, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 15.01.2020, про що представник позивача повідомлений під розписку, а відповідач - відповідною ухвалою.

30.12.2019 через відділ документального забезпечення, канцелярії суду від відповідача надійшли:

- відзив на позов №2608/01-33/164 від 27.12.2019 (вх. №23009/19);

- витребувані копії документів, на виконання ухвали суду від 08.11.2019, а саме: розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013 про припинення договорів водних об`єктів та додаткову угоду від 24.09.2013 про припинення договору оренди водних об`єктів №10 від 08.07.2013.

15.01.2020 до господарського суду від позивача надійшло клопотання від 15.01.2020 (вх.№565/20) про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності у даній справі.

Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2020, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.02.2020.

В судовому засіданні 18.02.2020 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилається на рішення Конституційного суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 яким визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов"язані з реалізацією певних суб"єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб"єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. За таких обставин, стверджує про те, що оскаржувана додаткова угода від 24.09.2013 про припинення договору оренди водних об"єктів від 08.07.2013 №10, яка укладена на виконання розпорядження №281 від 11.09.2013 є протиправною, свідчить про відсутність волевиявлення учасника договірних правовідносин на її укладення та є підставою для визнання такої додаткової угоди недійсною. Вважає, що позивач дізнався про наявність оскаржуваних розпорядження Богородчанської РДА та додаткової угоди від 24.09.2013 про припинення договору оренди водних об"єктів від 08.07.2013 №10 з моменту отримання листа №1903/01-32/164 від 02.09.2019 Богородчанської РДА, у зв"язку з чим просить визнати поважними причини пропуску позовної давності позивачем для звернення з даним позовом до суду.

Представник відповідача проти позову заперечив. У відзиві на позов зазначив, що позивачу було відомо про укладення додаткової угоди про припинення дії договору оренди водних об"єктів №10 від 08.07.2013, оскільки вказана угода укладена за згодою сторін та підписана позивачем, а тому виходячи з положень ст.ст.638, 639 ЦК України вважається укладеною. Зауважує, що строк дії договору оренди водних об"єктів, згідно умов цього договору, не може перевищувати термін дії договору оренди землі від 24.03.2006, яке відповідно до витягу з ДР речових прав припинено 27.01.2014. Крім того, посилається на те, що з моменту припинення договору оренди водного об"єкту в 2013 році Законом України від 06.09.2012 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013, змінено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування. Такі повноваження щодо передачі в оренду земельних ділянок для рибогосподарських потреб, перейшли до відповідних місцевих рад, а за межами населених пунктів - до обласних державних адміністрацій. Зауважує, що про вказані зміни в законодавстві та існуючий порядок надання в оренду водних об"єктів райдержадміністрація неодноразово повідомляла позивача листами, що додано до матеріалів справи. Також, просить суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин, про що заявляє у відзиві на позов. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

24.03.2006 між Яблунівською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "Форель" (орендар) укладено договір оренди землі, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування господарських будівель та споруд форелевого господарства, що знаходиться в с.Яблунька, урочище "Плоска" Богородчанського району.

Об"єктом оренди є земельна ділянка загальною площею 88130 кв.м. (п.2 договору). Договір укладено строком на 30 років(п.8 договору).

Договором визначено також орендну плату, її розмір та порядок і строки внесення, умови, обмеження щодо використання земельної ділянки, та її повернення та інші права і обов"язки сторін.

В п.32 договору визначено що зміна умов договору та його припинення здійснюється за взаємною згодою сторін.

Згідно розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №220 від 05.07.2013 "Про надання водного об"єкту у користування на умовах оренди" надано ТОВ "Форель" в оренду водні об"єкти (ставки) для риборозведення, загальною площею 7,3966 га, які знаходяться на території Яблунівської сільської ради Богородчанського району в урочищі "Плоска".

08.07.2013, на підставі вищевказаного розпорядження, між Богородчанською районною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форель" (орендар) укладено договір оренди водних об"єктів №10, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування водні об"єкти (ставки), які знаходяться на території Яблунівської сільської ради Богородчанського району.(п.1.1 договору).

В розділі 2 договору "Об"єкт оренди", наведено перелік ставків, що передаються в оренду.

Термін дії договору 24 роки, при цьому, термін його дії не може перевищувати терміну дії договору оренди землі від 24.03.2006 (п.3.1 договору) .

В розділі 4 договору сторони погодили розмір та порядок і строки внесення орендної плати.

Пунктом 6.1 розділу 6 договору визначено, що передача водних об"єктів в оренду здійснюється з розробленням проекту відведення, після укладення договору оренди земельної ділянки, на якій знаходиться водний об"єкт, у встановленому земельним законодавством порядку.

Після закінчення дії договору орендар повертає орендодавцеві водні об"єкти у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав його в оренду(п.7.1 договору).

Згідно п.10.3 договору дія договору припиняється у разі: закінчення терміну дії договору; ліквідації суб"єкта підприємницької діяльності - орендаря; розірвання договору (в односторонньому порядку, за згодою сторін чи за рішенням суду); інші випадки, відповідно до законодавства.

Договір погоджено Івано-Франківським обласним управлінням водних ресурсів та Державним управлінням охорони НПС в Івано-Франківській області та підписано сторонами.

Згідно розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №281 від 11.09.2013 "Про припинення договорів оренди водних об"єктів", у зв"язку з набранням чинності Закону України "Про аквакультуру", викладення у новій редакції ст.51 Водного кодексу України та зміною існуючого підходу до процедури надання водних об"єктів в користування на умовах оренди, припинено, шляхом розірвання та укладення додаткових угод, за взаємною згодою, дію договорів оренди водних об"єктів, зокрема: договору оренди №10 від 08.07.2013 між райдержадміністрацією та ТОВ "Форель" щодо оренди ставків загальною площею 7,3966 га, які знаходяться на території Яблунівської сільської ради Богородчанського району в урочищі "Плоска". Рекомендовано ТОВ "Форель" звернутися до облдержадміністрації для укладення договорів оренди водних об"єктів (у зв"язку з тим, що повноваження щодо водних об"єктів у користування на умовах оренди за межами населених пунктів належать обласним державним адміністраціям, відповідно до ст.122 ЗК України).

13.09.2013 Головне управління Держземагенства в Івано-Франківській області відділ Держземагенства в Богородчанському районі повідомленням № 1162/04/60 повідомив голову Богородчанської РДА про те, що земельна ділянка площею 7,3966 га, яка знаходиться на території Яблунської сільської ради Богоодчанського району в урочищі "Плоска" передана ТОВ "Форель", згідно ортофотоплану Богородчанського району, знаходиться за межами населеного пункту.

17.09.2013 голова Богородчанської РДА листом № 819/0137/150 повідомив сільського голову с.Яблунька про те, що згідно інформації відділу Держземагенства у Богородчанському районі земельна ділянка площею 7,3966 га, яка знаходиться на території Яблунської сільської ради Богородчанського району в урочищі "Плоска" та за договором оренди землі від 24.03.2006 зареєстрованим у Богородчанському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" від 28.03.2006 №02, передана ТОВ "Форель", згідно ортофотоплану Богородчанського району знаходиться за межами населеного пункту. Просив розглянути дану інформацію та прийняти відповідне рішення, в межах компетенції, для приведення у відповідність вимогам чинного законодавства договірних відносин.

24.09.2013 між Богородчанською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ "Форель" (орендар) укладено додаткову угоду про припинення договору оренди водних об"єктів від 08.07.2013 №10, за умовами якого сторони, керуючись ст.ст.651,654 ЦК України та п.10.3 договору оренди водних об"єктів №10 від 08.07.2013, домовились про те, що договір оренди водних об"єктів №10 від 08.07.2013 припиняє свою дію за взаємною згодою орендаря та орендодавця з моменту його укладення. Дана додаткова угода є невід"ємною частиною договору оренди водних об"єктів від 08.07.2013 №10.

Додаткова угода скріплена підписами та печатками сторін.

Відповідно до розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №287 від 26.09.2013 "Про втрату чинності розпорядження райдержадміністрації", визнано таким, що втратило чинність розпорядження районної державної адміністрації від 05.07.2013 №220 "Про надання водного об"єкту у користування на умовах оренди".

18.11.2013 між Яблунівською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "Форель" укладено додаткову угоду про припинення договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006, в якій сторони домовились про те, що договір оренди земельної ділянки від 24.03.2006 припиняє свою дію за взаємною згодою сторін з моменту державної реєстрації. Орендар у 2-х місячний термін з моменту видачі рішення від 14.11.2013 №248-31-2013 "Про припинення договорів оренди землі" повертає земельну ділянку площею 8.8130 га орендодавцю шляхом укладення акту прийому-передачі. Додаткова угода підписана сторонами та скріплена печатками сторін.

Згідно акту прийому-передачі об"єкта оренди земельної ділянки від 18.11.2013 до угоди про припинення договору оренди від 24.03.2006, укладеного між Яблунською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "Форель" (орендар) про те, що орендар (ТОВ "Форель") передає земельну ділянку кадастровий номер 1:01:004:0248 площею 8.8130 га, розташовану за межами населеного пункту, а орендодавець приймає вищевказану земельну ділянку. Акт скріплено підписами сторін.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права станом на 27.01.2014 вбачається, що 26.12.2013 зареєстровано припинення речового права на земельну ділянку на підставі рішення Яблунської сільської ради про припинення договору оренди від 15.11.2013, акту прийому-передачі від 18.11.2013, додаткової угоди від 18.11.2013.

ТОВ "Форель" листом №17 від 25.02.2019 звернулося до Богородчанської РДА про перегляд рішення райдержадміністрації від 26.09.2013 та №281 від 11.09.2013 "Про припинення договорів оренди водних об"єктів".

У відповідь на лист №17 від 25.02.2019 Богородчанська РДА листом №622/01-48/200 від 05.04.2019 повідомила ТОВ "Форель" про те, що Законом України "Про аквакультуру", який набрав чинності 01.07.2013, змінено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі водних водних об"єктів у користування та відповідно до зазначених змін повноваження щодо передачі в оренду водних об"єктів перейшли до органів, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під ними.

Листом №77 від 07.08.2019 ТОВ "Форель" звернулося до Богородчанської районної державної адміністрації про надання актуального розрахунку розміру орендної плати за договором оренди водних об"єктів №10 від 08.07.2013 та дійсних реквізитів для перерахування орендної плати.

У відповідь на лист №77 від 07.08.2019, Богородчанська районна державна адміністрація листом №1903/01-32/164 від 02.09.2019 повідомила ТОВ "Форель" про те, що враховуючи той факт, що договірні відносини між районною державною адміністрацією та ТОВ "Форель" припинені на підставі розпорядження РДА від 11.09.2013 №281 шляхом укладення додаткової угоди від 24.09.2913 про припинення договору оренди водних об"єктів від 08.07.2013 №10, повідомити реквізити для перерахування орендної плати по договору оренди неможливо у зв"язку з відсутністю чинного договору.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

У відповідності до ч.ч.1, 4 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" (в редакції 2013 року) на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Заявляючи позов у даній справі з вимогою про визнання протиправним та скасування розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013, позивач посилається на те, що оскаржуваним розпорядження фактично скасовано дію попереднього розпорядження №220 від 05.07.2013 "Про надання водного об"єкту у користування на умовах оренди".

Судом встановлено, що розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013 "Про припинення договорів оренди водних об"єктів" вирішено припинити, шляхом розірвання та укладення додаткових угод, за взаємною згодою, дію договорів оренди водних об"єктів, в т.ч. договір оренди водних об"єктів №10, укладений 08.07.2013, між Богородчанською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форель" не суперечить чинному на час його винесення законодавству, не скасовує розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №220 від 05.07.2013 "Про надання водного об"єкту у користування на умовах оренди" надано ТОВ "Форель" в оренду водні об"єкти (ставки) для риборозведення, загальною площею 7,3966 га, які знаходяться на території Яблунівської сільської ради Богородчанського району в урочищі "Плоска", а відтак рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 у даному випадку судом до застосування не належить.

За таких обставин, вимога позивача про визнання протиправним та скасування розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013 необґрунтована та до задоволення не належить.

Оскаржуючи додаткову угоду від 24.09.2013 про припинення договору оренди водних об"єктів від 08.07.2013 №10, позивач стверджує, що додаткова угода, яка укладена на виконання розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації №281 від 11.09.2013 є протиправною, свідчить про відсутність волевиявлення учасника договірних правовідносин на її укладення, оскільки прийнята в односторонньому порядку та суперечить принципу свободи договору, а тому повинна бути визнана недійсною.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як визначено в ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст.203 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Підставою недійсності правочину у відповідності до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, оспорювана додаткова угода підписана обома сторонами - Богородчанською РДА та ТОВ "Форель" та скріплена печатками сторін. Разом з тим, додаткова угода про припинення договору оренди водних об"єктів укладена за взаємною сторін, як це передбачено п.10.3 розділу 10 Договору №10 від 08.07.2013 "Припинення дії договору".

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для визнання оспорюваної додаткової угоди недійсною.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, слід зазначити, що приписами статей 256, 257, 267 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваним законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Враховуючи, що суд відмовив у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, правила про позовну давність не застосовуються

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 81, 129, 232 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.02.2020

Суддя О.В. Рочняк