ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5004/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді судді: Мартинюк С.В.
за участю секретаря судового засідання Кучма Т.В.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкон-Статус ЛТД", м. Дніпро
до Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про визнання дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, про зобов`язання вчинити певні дії
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкон-Статус ЛТД", м. Дніпро звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Дніпровської міської ради, м. Дніпро про:
Рішенням господарського суду від 20.01.2020 позовні вимоги задоволено частково.

22.01.2020 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено на 05.02.2020.

05.02.2020 від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою господарського суду від 05.02.2020 розгляд заяви відкладено на 12.02.2020.

12.02.2020 до господарського суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання, мотивоване участю представника в іншому судовому засіданні.

Господарський суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 244 ГПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви. Крім того, судом враховано, що відповідач мав достатньо часу для надання письмових пояснень щодо заяви позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 2. ст. 221 ГПК України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України врегульовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

01.01.19р. Позивачем (Клієнт) та адвокатським бюро "Адвокатське бюро Валерія Гейка" (Адвокатське бюро) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №1 (далі Договір).

20.10.19р. сторонами укладено додаткову угоду №1 (далі - Додаткова угода) до Договору про надання правничої (правової) допомоги №1.

Відповідно до п. 1 Договору в редакції Додаткової угоди Клієнт в порядку та на умовах, визначених Договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01 січня 2019 року дає завдання-доручення, а Адвокатське бюро зобов`язується відповідно до узгодженого сторонами завдання-доручення Клієнта надати йому за плату наступну правничу (правову) допомогу:

1. Вивчення , попереднє опрацювання та правовий аналіз матеріалів, наданих клієнтом щодо результатів розгляду Дніпровською міською радою на 46 черговій сесії міської ради VII скликання 19.06.2019р. рішення за результатами розгляду проекту рішення Дніпровської міської ради, розробленого департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради «Про поновлення права користування земельною ділянкою, по просп. Олександра Поля у районі буд. №93 (Центральний (Кіровський) район ТОВ «ЮКОН-СТАТУС ЛТД», , для завершення будівництва торговельно-виставочного комплексу з продажу автомобілів (II черга)» про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, та про поновлення позивачу права користування земельною ділянкою, площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148), по просп. Кірова в районі буд. № 93 (Кіровський район) для завершення будівництва торгівельно-виставкового комплексу з продажу автомобілів (II черга)

2. Опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні правовідносини.

3. Формування правової позиції Клієнта щодо захисту прав та законних інтересів щодо визнання протиправними дій та бездіяльність Дніпровської міської ради щодо не прийняття на 46 черговій сесії міської ради VII скликання 19.06.2019р. рішення за результатами розгляду проекту рішення Дніпровської міської ради.

4. Підготовка процесуального документа - позовної заяви клієнта до Дніпровської міської ради про визнання дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, про зобов`язання вчинити певні дії до господарського суду Дніпропетровської області

5. Представництво інтересів Клієнта по справі у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

6. Підготовка усіх необхідних процесуальних документів для представництва інтересів Клієнта, захисту його прав та законних інтересів під час розгляду справи у національних судах всіх інстанцій - у судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій та у Європейському суді з прав людини.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди вона є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському бюро гонорар - винагороду за надання правничої (правової) допомоги Клієнту. Розмір винагороди за надані послуги правничої допомоги розраховується шляхом множення кількості годин, витрачених на надання допомоги, на вартість однієї години роботи адвоката. Оплата винагороди здійснюється шляхом оплати виставлених Адвокатським бюро рахунків за надання правничої (правової) допомоги протягом 3-х робочих днів з дня отримання рахунку, в порядку почасової оплати виходячи із розрахунку вартості 1 год. роботи/2500 гривень шляхом оплати в безготівковому порядку на банківський рахунок Адвокатського бюро. Під годинною роботи адвоката у цьому пункті договору розуміється кожна розпочата година часу незалежно від кількості витрачених у ній хвилин. Датою оплати вартості правової допомоги є дата надходження грошових коштів готівкою або на банківських рахунок Адвокатського бюро.

На підтвердження надання адвокатом правничої (правової) допомоги Позивачеві до матеріалів справи надано акт про надання правничої (правової) допомоги від 20.01.2020р., відповідно до якого, вартість наданих послуг становить 37 500 грн. Акт підписаний Позивачем і Адвокатським бюро В.Гейка.

Адвокатським бюро виставлено Позивачеві Рахунок №1-01/20 від 20.01.2020р. на суму 37 500 грн., як вартість наданої правничої допомоги у справі.

Правову допомогу за вказаним договором надавав клієнту адвокат Гейко В.І.

Доказом того, що Гейко В.І. є адвокатом, свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво (копія) про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.03.2005р. №1374.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також ч. 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Так, матеріалами справи підтверджується факт укладення Позивачем та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Валерія Гейка" договору про надання правничої (правової) допомоги № 1 від 01.01.19р. та додаткової угоди до цього договору №1 від 20.10.19р.

Відповідно до акту наданих послуг за даним Договором, вартість наданих послуг становить 37 500 грн.

Згідно з ч. 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Господарський суд зазначає, що такі види правничої допомоги, як підготовка заяви клієнта про ухвалення додаткового рішення у справі не є обов`язковим процесуальним документом, а є правом сторони, оскільки Позивач мав можливість первісно викласти свої очікувані витрати в повному обсязі у позовній заяві. Також в акті про надання правової допомоги одним з видів правничої допомоги зазначено представництво інтересів клієнта під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення судових витрат, однак представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд заяви без його участі.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Судом враховано факт того, що позовні вимоги було задоволено частково.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у даній справі підлягає задоволенню частково, до стягнення належать 32 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 244 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКОН-СТАТУС ЛТД" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКОН-СТАТУС ЛТД" (49000, м. Дніпро, вул. Новоорловська, 2-б, кв.32; ) суму 32500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 12.02.2020

Суддя С.В. Мартинюк