УХВАЛА

27 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 923/1/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестменеджмент"

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі

за позовом Заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області міста Херсон в інтересах держави в особі Херсонської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестменеджмент",

про стягнення 3 498 097,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестменеджмент" (далі - ТОВ "Інвестменеджмент") на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 923/1/19, подана 16.01.2020 через Південно-західний апеляційний господарський суд.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 про повернення апеляційної скарги, з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, згідно з ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Інвестменеджмент" залишено без руху, через відсутність обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду, невідповідність вступної частини апеляційної скарги приписам частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, відсутність доказів сплати судового збору та доказів направлення апеляційної скарги з додатками учасникам справи.

Згідно з ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 апеляційну скаргу ТОВ "Інвестменеджмент" повернуто, оскільки скаржник у строк, встановлений судом, не усунув недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі суду від 13.11.2019 про залишення апеляційної скарги без руху.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд керувався, зокрема, положеннями частини 4 статті 174 і статті 260 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала, якщо цією особою у визначений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 258 Господарського кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема для юридичних осіб повне найменування особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

Як свідчать матеріали справи копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 у справі № 923/1/19 13.11.2019 було направлено на юридичну адресу скаржника ТОВ "Інвестменеджмент", а саме: 73000, м. Херсон, вул. Суворова, буд. 29 (що вказана в апеляційній скарзі), а також 18.11.2019 на адресу засновника скаржника, яка містилась в матеріалах справи: 73039, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської девізії, буд. 24 з оприлюдненням її 24.12.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Як убачається з роздруківки з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення, в якому вищезазначена ухвала направлялась на юридичну адресу скаржника та адресу засновника скаржника, відправлення були неотримані та повернуті за зворотною адресою і 21.12.2019 повернулися до на адресу суду апеляційної інстанції .

За змістом пункту 2 абзацу 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" та яка відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону застосовується для розгляду касаційних скарг на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

В контексті викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги ТОВ "Інвестменеджмент" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 923/1/19 та відмову у відкритті касаційного провадження, так, як у цій справі правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, оскільки за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява № 3236/03).

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестменеджмент" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 923/1/19.

2. Матеріали касаційної скарги з додатками на 5 (п`яти) аркушах повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестменеджмент".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак