РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2020Справа №910/18179/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР»

про стягнення 30 177,07 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» про стягнення 30 177,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання укладеного з відповідачем у спрощеній формі договору поставки товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» товар, а відповідачем не виконано свої зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 28 439,00 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач просить суд стягнути з нього 3% річних у розмірі 506,37 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 231,70 грн., нараховані за період з 08.04.2019 по 10.09.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2019 відкрито провадження у справі №910/18179/19; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала від 21.12.2019 була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» на адресу місцезнаходження, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03067, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4), однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 03.01.2020 у зв`язку за закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 02.01.2020 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 116 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03 2009, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 вказаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою «повернута відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідками волевої поведінки відповідача у формі бездіяльності щодо її належного отримання.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 21.12.2019 є 02.01.2020 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Наведені положення господарського процесуального кодексу кореспондуються із приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

16.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» (постачальник) поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» (покупець) продукцію на суму 13 010,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №25 від 16.04.2019, 27.02.2019 продукцію на суму 8 145,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №13 від 27.02.2019, 20.02.2019 - продукцію на суму 4 284,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №11 від 20.02.2019, 26.11.2018 - продукцію на суму 5 700,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №176 від 26.11.2018.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями позивача про невиконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» заборгованість у розмірі

28 439,00 грн. Крім того, позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 506,37 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 231,70 грн., нарахованих за період з 08.04.2019 по 10.09.2019.

Видаткові накладні №25 від 16.04.2019, №13 від 27.02.2019, №11 від 20.02.2019 та №176 від 26.11.2018 на загальну суму 31 139,00 грн. підписані від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» та скріплені печатками юридичних осіб позивача і відповідача.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України зазначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Оскільки видаткові накладні №25 від 16.04.2019, №13 від 27.02.2019, №11 від 20.02.2019 та №176 від 26.11.2018 на загальну суму 31 139,00 грн. містять найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, а також враховуючи прийняття відповідачем поставленого згідно вказаних накладних товару, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договорів поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач у змісті своєї позовної заяви зазначає, що сторонами було усно погоджено, що оплата поставленого товару здійснюється покупцем на протязі 10 днів після поставки товару. Проте, якщо відповідач не визнає погодження сторонами такого строку оплати товару в усному порядку, то Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» вважає, що строк необхідно обраховувати у порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, тобто протягом 7 днів після виставлення рахунків на оплату.

Суд вважає, такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки, по-перше, жодних доказів погодження в усному порядку строків оплати поставленого позивачем товару матеріали справи не містять (наприклад, виписок по рахунку позивача, з яких би вбачалось, що саме у такі строки відповідачем здійснювалась оплата товару, та/або листування між сторонами, в тому числі засобами електронного та/або мобільного зв`язку), а Товариством з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» суду не надано. В той же час, рішення суду не може ґрунтуватись на припущенні того, що саме такий строк оплати товару був погоджений сторонами.

По-друге, хоч Товариство з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» і вважає, що строк необхідно обраховувати у порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, тобто протягом 7 днів після виставлення рахунків на оплату, проте не надає жодних доказів направлення відповідачу ні вимоги про сплату коштів, ні рахунків відповідачу. Тобто, позовні матеріали не містять доказів пред`явлення позивачем вимоги відповідачу щодо сплати спірної суми коштів.

По-третє, згідно з частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд відзначає, що нормою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого за видатковими накладними №25 від 16.04.2019, №13 від 27.02.2019, №11 від 20.02.2019 та №176 від 26.11.2018 на загальну суму 31 139,00 грн., суд прийшов до висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №176 від 26.11.2018 товар кошти у розмірі 5 700,00 грн. до 28.11.2018 включно, за видатковою накладною №11 від 20.02.2019 кошти у розмірі 4 284,00 грн. - до 21.02.2019 включно, за видатковою накладною №13 від 27.02.2019 кошти у розмірі 8 145,00 грн. - до 28.02.2019 включно, за видатковою накладною №25 від 16.04.2019 кошти у розмірі 13 010,00 грн. - до 17.04.2019 включно.

При цьому, позивачем долучено до позовної заяви копії рахунків на оплату №2.04.2019 від 01.04.2019 на суму 13 010,00 грн., №2.03.2019 від 26.02.2019 на суму 8 145,00 грн., №3.02.2019 від 20.02.2019 на суму 4 284,00 грн. та №11.04.19 від 02.11.2018 на суму 5 700,00 грн., які було виставлено для здійснення відповідачем оплати за товар, поставлений за видатковими накладними №25 від 16.04.2019, №13 від 27.02.2019, №11 від 20.02.2019 та №176 від 26.11.2018 (найменування товару, кількість та вартість, вказані в рахунку відповідають найменуванню товару, кількості та вартості, що вказані у видаткових накладних).

Позивач вказує, а відповідачем не спростовано таких тверджень, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» було неналежно (не в повному обсязі) виконано свої грошові зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 28 439,00 грн.

Доказів сплати коштів за поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» товар згідно видаткових накладних №25 від 16.04.2019, №13 від 27.02.2019, №11 від 20.02.2019 та №176 від 26.11.2018 на загальну суму 31 139,00 грн. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо наявності у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» у розмірі 28 439,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» у розмірі 28 439,00 грн. (за видатковими накладними №25 від 16.04.2019, №13 від 27.02.2019, №11 від 20.02.2019 та №176 від 26.11.2018) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач просить суд стягнути з нього 3% річних у розмірі 506,37 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 231,70 грн., нараховані за період з 08.04.2019 по 10.09.2019.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних та інфляційних витрат, з урахуванням визначених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання своїх грошових зобов`язань та в межах визначених позивачем періодів нарахування 3% річних та інфляційних втрат за кожною видатковою накладною, прийшов до висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» 3% річних у розмірі 486,32 грн. та інфляційних втрат у розмірі 258,25 грн.

В іншій частині заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 20,05 грн. та інфляційні втрати у розмірі 973,45 грн. розраховані невірно у зв`язку з невірним визначенням позивачем дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати продукції за кожною накладною, а також позивачем не враховано при здійсненні розрахунку інфляційних втрат дефляцію, яка мала місце у червні-серпні 2019 року.

За наведених обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост-Шопінг УКР» (03067, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4; ідентифікаційний код 41808807) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Друкарня «Дизайн-Принт Україна» (03087, м. Київ, вул. Ушинського, буд. 3, кв. 34; ідентифікаційний код 38942621) суму боргу у розмірі 28 439 (двадцять вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 486 (чотириста вісімдесят шість) грн. 32 коп., інфляційні втрати у розмірі 258 (двісті п`ятдесят всім) грн. 25 коп. та судовий збір у розмірі 1 857 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят сім) грн. 76 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 27.02.2020.

Суддя Р.В. Бойко