ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2020 р. м. ХарківСправа № 922/3875/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши клопотання Фізичної особи ОСОБА_1 про призначення судової технічної експертизи документів (вх.№ 4126 від 17.02.2020), про долучення доказів (вх. 4130 від 17.02.2020), про допит свідків (вх. № 4132 від 17.02.2020), про витребування доказів (вх. № 4133 від 17.02.2020) по справі

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків,
до Садівничого товариства "Гермес", смт.Пісочин Харківського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , м.Харків,
про за участю представників: визнання недійсним рішення
позивача - Єрьоменка А.В. (ордер серія АХ № 1009045 від 07.02.2020);

ОСОБА_1., особисто;

відповідача - Зінченка Ю.В. (ордер серія ВІ № 1006130 від 03.01.2020);

третьої особи - ОСОБА_2 , особисто;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа 922/3875/19 за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків, до Садівничого товариства "Гермес", смт.Пісочин Харківського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , м.Харків, про визнання недійсним протокольного рішення загальних зборів Садівничого товариства "Гермес" № 21 від 02.06.2013 в частині прийняття в члени Садівничого товариства "Гермес" ОСОБА_2 .

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

17.02.2020, в межах підготовчого провадження у справі, позивачкою були заявлені наступні клопотання: про призначення судової технічної експертизи документів (вх.№ 4126 від 17.02.2020), про долучення до матеріалів справи доказів (вх. 4130 від 17.02.2020), про допит свідків (вх. № 4132 від 17.02.2020), про витребування доказів (вх. № 4133 від 17.02.2020).

У підготовчому засіданні, яке відбулося 18.02.2020, заявлені клопотання були підтримані позивачкою та її представником у повному обсязі.

Представник відповідача клопотання позивачки про призначення у справі судової технічної експертизи документів залишив на розсуд суду; проти задоволення інших клопотань ФО ОСОБА_1 заперечував повністю.

Розглянувши клопотання позивачки про призначення судової технічної експертизи документів (вх.№ 4126 від 17.02.2020), суд дійшов висновку про його необґрунтованість та безпідставність, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов`язок суду, щодо призначення судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, зокрема, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

Клопотання позивачки обґрунтовано наявністю сумнівів щодо дати створення доказів, на які посилається відповідач у справі, а саме: оголошення про проведення 02.06.2013 загальних зборів Садівничого товариства "Гермес"; протоколу загальних зборів № 21 від 02.06.2013 та заяви ОСОБА_2 про вступ до Садівничого товариства "Гермес".

Проте, заявником не надано доказів на підтвердження існування таких сумнівів, доводи, викладені у клопотанні доводи ґрунтуються лише на припущеннях.

Отже, оскільки клопотання позивачки не містить обґрунтованого мотивування необхідності призначення судової технічної експертизи, а також враховуючи пояснення відповідача та свідків щодо існування вказаних документів, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ФО ОСОБА_1 (вх. № 4126 від 17.02.2020).

Відповідно до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Клопотання позивачки про долучення доказів (вх. 4130 від 17.02.2020) подано з порушенням вищевказаного строку без зазначення поважності причин такого пропуску.

Проте, вирішуючи питання щодо долучення наданих ФО ОСОБА_1 доказів, а саме: нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_4 ; CD диск з письмовим розшифруванням розмови між головою садівничого товариства "Гермес" та мною; заяви свідка ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу в ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що до основних засад (принципів) господарського судочинства належить, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення доказів .

Статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України та, відповідно, статті 13, 14 Господарського процесуального кодексу України також гарантують те, що цивільне та господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу.

Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи "Щодо якості судових рішень" міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

У справі "Салов проти України" (заява № 65518/01, п. 87) Європейський суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу ("Руїс-Матеос проти Іспанії" (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63). У справі "Лазаренко та інші проти України" (№ 70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, з метою дотримання основних принципів господарського судочинства та запобігання порушення права позивача на справедливий судовий розгляд, суд вважає за можливе задовольнити клопотання ФО ОСОБА_1 (вх. № 4130 від 17.02.2020) та долучити надані позивачкою докази до матеріалів справи.

Щодо клопотання позивачки про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (вх. № 4132 від 17.02.2020), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Зі змісту наданих третьою особою на стороні відповідача заяв вищевказаних свідків, крім іншого вбачається, що між позивачкою - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2012 року до травня 2019 року мав місце факт спільного проживання та ведення побуту, спільне облаштування та покращення будинку на земельній ділянці НОМЕР_1.

Вказаний факт повністю заперечується позивачкою, яка наполягає, що будь-яких стосунків між нею та ОСОБА_2 , як дружиною та чоловіком, не існувало.

Отже, обставини, викладені свідками у своїх заявах, викликають у суду сумнів щодо їх достовірності, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне викликати свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для допиту в судовому засіданні.

Проте, суд не вбачає підстав для допиту позивачки в якості свідка з огляду на наявні в матеріалах справи пояснення та докази, які є достатніми для встановлення позиції позивачки щодо обставин, які досліджуютьтся в цій справі.

На підставі викладеного, клопотання ФО ОСОБА_1 про допит свідків (вх. № 4132 від 17.02.2020) підлягає частковому задоволенню.

Також ФО ОСОБА_1 заявлено клопотання про витребування доказів: у Садівничого товариства "Гермес" - книги доходів та витрат за період з 2007 по 2020 рік, книги обліку членів садівничого товариства за період з 2007 по 2020 рік, а також у ОСОБА_2 - оригіналу його членської книжки (вх. № 4133 від 17.02.2020).

Клопотання позивачки обґрунтовано тим, що вступний та членські внески платила завжди голові СТ "Гермес" ОСОБА_9 вона особисто, а не ОСОБА_2 , та ставила свій підпис в книзі доходів та витрат СТ "Гермес". Крім того, позивачка вважає, що на підставі книги обліку членів СТ "Гермес", а також оригіналу членської книжки ОСОБА_2 суд може встановити час створення відповідного облікового запису та час створення членської книжки ОСОБА_2 .

Суд вважає вищевказане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки третьою особою на стороні відповідача - ОСОБА_2 та відповідачем до матеріалів справи надано копії відповідних документів, оригінали яких будуть досліджуватись під час розгляду справи по суті. Суд не вбачає необхідності витребувати та долучати оригінали цих документів до матеріалів справи. Ненадання їх для огляду на вимогу суду у судовому засіданні з метою підтверження дійсності їх засвідченим копіям , буде впливати на оцінку достовірності таких доказів .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 76, 80, 89, 99, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Фізичної особи ОСОБА_1 про призначення судової технічної експертизи документів (вх. № 4126 від 17.02.2020) - відмовити.

2. Клопотання Фізичної особи ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи доказів (вх. 4130 від 17.02.2020) задовольнити.

3. Клопотання Фізичної особи ОСОБА_1 про допит свідків (вх. № 4132 від 17.02.2020) задовольнити частково.

Викликати в судове засідання по справі № 922/3875/19 для допиту в якості свідків:

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 - секретаря загальних зборів Садівничого товариства "Гермес".

В іншій частині клопотання відмовити.

4. У задоволенні клопотання Фізичної особи ОСОБА_1 про витребування доказів (вх. № 4133 від 17.02.2020) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на дану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2020.

Суддя Н.М. Кухар