УХВАЛА

про відмову у виправленні помилки

17.02.2020Справа № 910/32157/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сокур"

про виправлення помилки у виконавчому документі

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСУ"

про стягнення 19 384 504,44 грн.

представники сторін:

від заявника (стягувача): не з`явився

від позивача: не з`явився

від відповідача (боржника): Аністратенко О.О.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сокур" (далі - ТОВ "ФК "Сокур", заявник) про виправлення помилки у мировій угоді, затвердженій ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 р. у процесі виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 р. указану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 17.02.2020 р.

У судове засідання представники заявника (стягувача) та позивача не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник заявника через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача (боржника) у судовому засіданні надав пояснення по суті заяви, проти її задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України заяву про виправлення помилки суд розглядає у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Отже, розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення представника відповідача (боржника) та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2017 у справі № 910/32157/15, яке набрало законної сили, позов ПАТ "Дельта Банк" про стягнення з ТОВ "ЕСУ" заборгованість в сумі 19 384 504,44 грн задоволено частково, стягнуто з ТОВ "ЕСУ" заборгованість з відсоткового доходу в сумі 19 253 160, 96 грн, 3 % річних у сумі 125 804, 90 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 182 647, 80 грн., у решті позовних вимог - відмовлено. Цим же рішенням відстрочено його виконання строком на 1 рік з дня набрання рішенням суду законної сили.

14.08.2017 р. на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва був виданий відповідний наказ, який у подальшому стягувачем був пред`явлений до виконання, у зв`язку з чим 06.12.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жаботинським І.В. було відкрите виконавче провадження № 57871542.

У подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 р. у зазначеному виконавчому провадженні стягувача - ПАТ "Дельта Банк" було замінено на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Сокур" в частині стягнення заборгованості у сумі 19 378 965,86 грн. (відсоткового доходу в сумі 19 253 160, 96 грн. та 3% річних у сумі 125 804, 90 грн.).

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 р. у вказаній частині (про стягнення 19 378 965,86 грн.) між ТОВ "ФК "Сокур" та ТОВ "ЕСУ" була затверджена мирова угода від 23.09.2019 р., укладена сторонами в процесі виконання судового рішення.

Звертаючись до суду з даною заявою, стягувач вказує, що у зазначеній ухвалі Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 р., яка є виконавчим документом, суд не зазначив:

- ім`я, по батькові посадової особи, яка її видала;

- заходи примусового виконання рішення, зокрема, не вказано, що «у разі невиконання умов цієї мирової угоди стягнути з ТОВ "ЕСУ" на користь ТОВ "ФК "Сокур" заборгованість з відсоткового доходу в сумі 19 253 160,96 грн., 3 % річних у сумі 125 804,90 грн.»;

- строк пред`явлення ухвали до виконання;

- підпис особи не скріплений печаткою із зображенням Державного Герба України,

що не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», та має бути виправлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За змістом статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчим документом є, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом, що підлягають примусовому виконанню.

У п. 7.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз`яснено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов`язань сторін, тощо.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначені вимоги до виконавчого документа, а саме - у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Дослідивши ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 р. про затвердження мирової угоди у контексті наведених норм, суд встановив, що дана ухвала містить усі ознаки та відомості, передбачені статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" щодо виконавчого документу.

Так, на виконання вищевказаних вимог Господарським судом міста Києва 17.11.2019 року у процесі виконання рішення суду у справі № 910/32157/15 був виданий виконавчий документ (ухвала про затвердження мирової угоди), де зазначено:

- назва і дата видачі документа - ухвала від 17.11.2019 року;

- найменування органу, який видав виконавчий документ - Господарський суд міста Києва;

- уповноважену посадову особу, яка підписує виконавчий документ, із зазначенням її прізвища та ініціалів - суддя Головіна К .І.

- примірники указаної мирової угоди були отримані сторонами, скріплені гербовою печаткою Господарського суду міста Києва.

Доводи заявника, що зазначений виконавчий документ (ухвала) не містить повних імені і по батькові особи, яка його видала, суд відхиляє та зазначає, що такі твердження є формальними, оскільки згідно з ч. 3 ст. 4 наведеного Закону виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою.

Крім того, на спростування доводів заявника суд, зазначає, що у резолютивній частині вказаної ухвали від 07.11.2019 р. викладений зміст погодженої сторонами та затвердженої судом мирової угоди, в якій зазначено найменування боржника та стягувача (ТОВ "ФК "Сокур" та ТОВ "ЕСУ"), їх реквізити, суму боргу, яку має сплатити боржник та строки її сплати (п. 2, 4 мирової угоди).

Також у зазначеній ухвалі вказано, що у разі невиконання будь-якою із сторін умов мирової угоди вона може бути подана для її примусового виконання до органів виконавчої служби (державних або приватних виконавців) в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (п. 9 мирової угоди).

При цьому слід зазначити, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання встановлений статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

У той же час, зазначити конкретну дату (а не строк) пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання суд позбавлений можливості, оскільки йому невідомо чи буде порушена мирова угода, зокрема, строки її виконання, а рішення на майбутнє судом не приймається.

Отже, вказівка суду в ухвалі від 07.11.2019 р. про те, що у разі невиконання будь-якою із сторін умов мирової угоди вона може бути пред`явлена до примусового виконання органам виконавчої служби в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (п. 9), є визначенням передбаченого законом 3-річного строку пред`явлення до виконання вказаного виконавчого документу (ухвали) з моменту невиконання сторонами мирової угоди.

Щодо незазначення у виконавчому документі заходів примусу, зокрема, про стягнення з ТОВ "ЕСУ" на користь ТОВ "ФК "Сокур" заборгованості з відсоткового доходу в сумі 19 253 160,96 грн. та 3 % річних у сумі 125 804,90 грн. у разі невиконання умов цієї мирової угоди, суд зазначає, що виконавчий документ суду від 07.11.2019 р. містить резолютивну частину ухвали, з якої вбачається зобов`язання боржника - ТОВ "ЕСУ" погасити заборгованість перед ТОВ "ФК "Сокур" у сумі 19 253 160,96 грн. та 3 % річних у сумі 125 804,90 грн. (п. 2 - 4 мирової угоди).

Отже, враховуючи викладене, суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 р. про затвердження мирової угоди, яка є виконавчим документом, містить всі необхідні дані та відомості, що відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

За таких обставин, оскільки при оформленні виконавчого документа помилки відсутні, суд відмовляє ТОВ "ФК "Сокур" у заяві про виправлення помилки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 р. по справі № 910/32157/15.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сокур" у заяві про виправлення помилки у виконавчому документі.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошені її вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 17 лютого 2020 року.

Повний текст ухвали складений 24 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення повного тексту ухвали.

Суддя Головіна К. І.