ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року, м. Херсон, справа № 923/1042/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонбуд", м. Херсон,

про стягнення 746 682,36 грн.

за участю секретаря судового засідання: Короткої Ю.А.

та представників сторін:

від позивача: Колганова Ю.М., адвокат, посвідчення № 6950/10 від 05.09.2018, ордер серія ВТ № 1002052 від 21.01.2020, договір про надання правової допомоги № 1 від 08.01.2020;

від відповідача: не прибув.

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) до ТОВ "Херсонбуд" (відповідач) про стягнення 746 682,36грн, з яких 309314,80грн основного боргу, 26389,21грн річних (3%), 89909,59грн інфляційних збитків та 321068,76грн пені вказано ст.ст.193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст.526, 611,612, 625 Цивільного кодексу України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про порушення ТОВ "Херсонбуд" своїх зобов`язань за укладеним між цими суб`єктами господарювання договором № 247 від 30.10.2015 щодо виконання у встановлений договором строк повного обсягу передбачених договором робіт та щодо повернення у встановлені договором строки невикористаних коштів авансового платежу за виконання робіт, через що у позивача виникло, в силу закону та договору, право на нарахування вказаних сум 3% річних, інфляційних втрат, пені, а також звернення до суду з позовом про їх стягнення, поряд з грошовою сумою невикористаного відповідачем авансового платежу за роботи за договором.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та додано до неї: договір № 247 від 30.10.2015 та додаткова угода від 29.12.2015 до нього (а.с.13-15); акти приймання-виконаних будівельних робіт № 1-4 за грудень 2015року, № 5-7 за травень 2017 (а.с.23-34), платіжні доручення № 3560 від 02.12.2015, № 3598 від 08.12.2015, № 3610 від 10.12.2015, № 3718 від 15.12.2015, № 3821 від 28.12.2015, № 3866 від 30.12.2015, меморіальний ордер № 30 від 13.01.2016 та виписки по рахунку від 09.11.2015 та 15.06.2017 (а.с.36-43).

Позиція та докази позивача

Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд позову: ухвали суду по даній справі надсилалися за вказаною у позовній заяві адресою відповідача, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно вчиненого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.56-59).

Проте, листи з зазначеними ухвалами суду повернуто до суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу з причини - "інші причини" та "організація вибула". Відповідач свого відношення до заявленого до нього позову та його судового розгляду не проявив: відзиву на позов не надав, заяв та клопотань процесуального характеру не подав, в жодне з судових засідань по справі представник відповідача не прибув.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 17.12.2019 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання у справі на 21.01.2020 о 10-00 год., встановлено сторонам строки для надання до суду заяв по суті справи, зокрема, не пізніше 09.01.2020 відповідачу для надання відзиву на позов та позивачу - не пізніше 20.01.2020 для надання відповіді на відзив.

Безпосередньо підготовче провадження проведене у підготовчому засіданні 21.01.2020, а розгляд справи по суті 11.02.2020.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

Після завершення розгляду справи в судовому засіданні 11.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які встановлено судом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонбуд" (надалі - відповідач), як підрядник, та Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (теперішньою назвою якого є Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль") (надалі - позивач), як замовник, уклали 30.10.2015 між собою договір № 247 та, в подальшому, 29.12.2015 додаткову угоду № 1 до нього.

Основними умовами цього договору (в редакції зазначеної додаткової угоди), які впливають на взаємовідносини сторін в межах даного спору між ними, є наступні:

- підрядник на власний ризик зобов`язується за дорученням замовника та у відповідності до умов даного договору виконати капітальний ремонт покрівель кількох будівель ПАТ "Херсонська ТЕЦ", а саме, адміністративного корпусу (Бериславьске шосе,1), адміністративної будівлі Служби збуту теплової енергії (площа П.Дубинди,50), димонасосної котлотурбінного цеху, електромайстерні, клубу (конференц-залу), камери перемикання мазутних баків, слюсарно-механічної майстерні теплових мереж, майстерні теплових мереж (Бериславьске шосе,11), а замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити її вартість (за пунктом 1.1.);

- орієнтована вартість робіт та матеріалів згідно даного договору становить 2825000грн, з урахуванням податку на додану вартість (надалі - ПДВ) (за пунктом 2.1.);

- передбачені договором роботи мають бути виконані підрядником не пізніше 31.12.2016 (за пунктом 1.3.);

- договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016 але, в будь-якому разі, до повного виконання умов договору (за пунктом 1.4);

- замовник до початку виконання робіт може здійснити передплату на розрахунковий рахунок підрядника в обсязі 100 % (сто відсотків) від вартості робіт, що передбачена договором (за пунктом 4.2.);

- після повного виконання робіт, на основі акту здачі-приймання виконаних робіт, не пізніше трьох робочих днів сторони здійснюють звіряння взаєморозрахунків, при цьому ініціатором звіряння взаєморозрахунків виступає підрядник (за пунктом 4.3.);

- якщо розмір перерахованого підрядником авансового платежу є більшим за вартість фактично виконаних робіт згідно цього договору, підрядник повертає різницю шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок замовника протягом десяти банківських днів з дня підписання замовником акта здачі-приймання виконаних робіт (за пунктом 4.5.);

- виконані підрядником роботи згідно з цим договором, оформлюються підрядником актами здачі-приймання виконаних робіт та мають бути підписані замовником в строк протягом десяти календарних днів після отримання кожного акту (за пунктом 6.1.);

- підрядник несе відповідальність за несвоєчасне закінчення робіт з його вини, у вигляді пені в розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) від вартості невиконаних робіт за кожний день затримки (за пунктом 9.4.);

На виконання умов зазначених положень договору від 30.10.2015 № 247 позивачем здійснена попередня оплата робіт за договором на розрахунковий рахунок відповідача в обсязі 2 795 000грн., що підтверджується платіжними доручення № 3560 від 02.12.2015, №3598 від 08.12.2015, № 3610 від 10.12.2015, № 3718 від 15.12.2015, № 3821 від 28.12.2015, №3866 від 30.12.2015, меморіальним ордером № 30 від 13.01.2016 та виписками по банківському рахунку позивача від 09.11.2015 та 15.06.2017 .

В подальшому, між сторонами були підписані акти №/№ 1-7 приймання виконаних будівельних робіт, а саме:

1) за актом № 1 за грудень 2015 року позивачем прийнято виконані відповідачем будівельні роботи по ремонту покрівлі електромайстерні на суму 420 000грн, з ПДВ;

2) за актом № 2 за грудень 2015 року позивачем прийнято виконані відповідачем будівельні роботи по ремонту покрівлі димососної котлотурбінного цеху на суму 365000грн, з ПДВ;

3) за актом № 3 за грудень 2015 року позивачем прийнято виконані відповідачем будівельні роботи по ремонту покрівлі адміністративної будівлі служби збуту теплової енергії на суму 450000грн, з ПДВ;

4) за актом № 4 за грудень 2015 року позивачем прийнято виконані відповідачем будівельні роботи по ремонту покрівлі адміністративного корпусу на суму 390000грн, з ПДВ;

5) за актом № 5 за травень 2017 року позивачем прийнято виконані відповідачем будівельні роботи по ремонту покрівлі будівлі клубу (конференц-залу) на суму 437234грн, з ПДВ;

6) за актом № 6 за травень 2017 року позивачем прийнято виконані відповідачем будівельні роботи по ремонту покрівлі будівлі слюсарно-механічної майстерні теплових мереж на суму 275875 грн, з ПДВ;

7) за актом № 7 за травень 2017 року позивачем прийнято виконані відповідачем будівельні роботи по ремонту покрівлі будівлі майстерні теплових мереж на суму 147576грн, з ПДВ.

Загальна вартість виконаних відповідачем та прийнятих позивачем за вказаними сьома актами робіт складає 2 485 685грн.

В порушення умов зазначеного укладеного між сторонами договору від 30.10.2015 №247, відповідачем не було виконано, а ні у встановлений договором строк (не пізніше 31.12.2016 ), а ні в подальшому, будівельні роботи по ремонту покрівлі камери перемикання мазутних баків (Бериславське шосе,1). При цьому, також, в порушення умов даного договору, відповідачем не було повернуто позивачеві 309 314,80грн коштів з вчиненої позивачем попередньої оплати робіт за договором, які не було використано відповідачем. Вказане спричинило нарахування позивачем відповідачеві 26389,21грн річних (3%), 89909,59грн інфляційних збитків та 321068,76грн пені, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 30.10.2015 №247.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Щодо підстав виникнення та загального порядку виконання зобов`язань

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінськогосподарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо договірних зобов`язань між сторонами

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Щодо наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3%) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за ч.1 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується, зокрема, пеня у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% (сім відсотків) вказаної вартості.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

1. Щодо виконання сторонами своїх господарських зобов`язань

Наявність укладеного між сторонами справи договору № 247 від 30.10.2015 свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За результатами проведеного судом аналізу положень вказаного договору суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою даний договір є, фактично, договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.875-886 Цивільного кодексу України.

Позивач, як замовник робіт, на виконання своїх зобов`язань за даним договором підряду (згідно п.1.1., п.1.2., п.4.2., п.6.1., п.8.2.2.) та приписів закону (ст.875 Цивільного кодексу України), здійснив на користь відповідача попередню оплату за роботи, що передбачені договором, а також прийняв та оплатив роботи, які відповідач фактично виконав.

Проте, відповідач, як підрядник, всупереч положень даного договору (п.1.1., п.4.5., п.5.2., п.6.1., п.8.4.1.) та приписів закону (ст.875 Цивільного кодексу України), не виконав свої зобов`язання щодо завершення у встановлений договором строк повного обсягу передбачених договором робіт, а також щодо повернення у встановлені договором строки 309314,80грн невикористаних коштів попередньої оплати (авансового платежу) за виконання робіт. Докази іншого у справі відсутні.

Негрошове зобов`язання з виконання у встановлений договором строк повного обсягу передбачених договором робіт є простроченим відповідачем з 01.01.2017.

Грошове зобов`язання з повернення, згідно п.4.5. договору підряду, у встановлені договором строки 309314,80грн невикористаних коштів попередньої оплати (авансового платежу) за виконання робіт є простроченим відповідачем, також, з 01.01.2017, оскільки у справі відсутні належні докази погодження сторонами у встановленому договором порядку (за пунктом 12.2 договору - шляхом укладання додаткової угоди до нього) інших строків з виконання робіт як по ремонту покрівлі камери перемикання мазутних баків (Бериславське шосе,1), так і будь-яких інших робіт згідно договору загальною вартістю 309314,80грн.

2. Щодо нарахування річних, інфляційних втрат та пені

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічну правову позицію містить у собі п.3.1. та п.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань". Порядок розрахунку (нарахування) інфляційних втрат детально роз`яснено листом Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Розрахунок заявлених до стягнення з відповідача інфляційних втрат та річних (3%) судом перевірено, ці розрахунки не містять арифметичних помилок, відповідають матеріалам справи та приписам ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а розрахунок інфляційних втрат - ще й, додатково, положенням листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Неустойка (штраф, пеня) має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Позивач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, у розумінні визначення терміну "суб`єкт господарювання державного сектору економіки", яке надано за ч.2 ст.22 Господарського кодексу України. Пеня, що передбачена п.9.4 договору, відповідає за своїм розміром пені, що передбачена абз.3 ч.2 ст.231 Господарського кодексу України.

Позивач та відповідач не узгоджували між собою за умовами укладеного між ними договору більшої тривалості часового періоду нарахування пені, ніж шість місяців від дня, коли відповідач мав завершити виконання повного обсягу передбачених договором робіт (за ч.6 ст.232 Господарського кодексу України). Відповідні положення договору, що передбачають нарахування пені за кожен день затримки виконання робіт не є доказом того, що сторони узгодили нарахування пені до моменту завершення усіх робіт згідно з договором.

Поряд з цим, позивач не надав й доказів встановлення нормою закону часового періоду нарахування пені більшого за тривалістю ніж шість місяців від дня, коли зобов`язання по виконанню робіт за договором підряду мало б бути виконано.

Відповідно до п.1.3 додаткової угоди до договору підряду позивач був зобов`язаний завершити виконання повного обсягу передбачених договором робіт не пізніше 31.12.2016.

Таким чином, заявлена до стягнення пеня, в частині складової цієї пені, яка нарахована після 30.06.2017, є такою, що нарахована всупереч припису ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, за яким "нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором", а саме понад шестимісячний строк від граничних календарних дат, в які відповідач мав завершити виконання повного обсягу передбачених договором робіт.

Судом вчинений власний розрахунок пені, згідно положень укладеного між сторонами договору підряду та норм чинного законодавства, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання з завершення повного обсягу передбачених договором робіт.

Цим розрахунком встановлено, що розмір відповідної пені, що нарахована з 01.01.2017 по 30.06.2017 (за 181 день) складає 55 985,98грн.

55 985,98грн = 309 314,80грн (обумовлена договором вартість невиконаних в строк робіт) х 0,1% (розмір пені згідно договору) х 181 днів /100 %

Відповідно ж до ч.2 ст.258 Цивільного кодексу позовна давність в один рік застосовується до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення, й сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Поряд з цим, суд констатує про відсутність у матеріалах справи заяв про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позовних вимог про стягнення пені, зокрема, щодо пені, що нарахована за період з 01.01.2017 по 30.06.2017.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання його договірних зобов`язань щодо виконання у встановлений договором строк повного обсягу передбачених договором робіт та щодо повернення у встановлені договором строки невикористаних коштів авансового платежу за виконання робіт позовні вимоги в частині стягнення 309314,80грн основного боргу, 26389,21грн річних (3%) та 89909,59грн інфляційних збитків підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги про стягнення 321068,76грн пені, яка нарахована з порушенням приписів закону щодо тривалості періоду нарахування пені (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України), підлягають частковому задоволенню в розмірі (сумі) 55 985,98грн. У стягненні 265 082,78грн пені має бути відмовлено.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 27.11.2019 № 2707 у сумі 11200,24грн, з яких, відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог" 7224,15грн підлягають стягненню з відповідача, а інші відносяться на позивача, у зв`язку з задоволенням позову на 64,5%, а саме 64,5% = 481599,58грн (розмір задоволених вимог)/746682,36грн (розмір заявлених вимог) х 100%

7224,15грн = (11200,24грн/100 %) х 64,5%

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонбуд" (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, проспект Ушакова, буд.25, к.303-Б; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39308683) на користь Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (місцезнаходження: 73036, м. Херсон, Бериславське шосе,1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 00131771) 309314,80грн основного боргу, 26 389,21грн річних (3%), 89 909,59грн інфляційних втрат, 55 985,98грн пені та 7224,15грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити у стягненні 265 082,78грн пені.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.02.2020

Суддя К.В. Соловйов