ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" лютого 2020 р. Справа № 924/1279/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Козій Т.М., розглянувши матеріали

за позовом ТОВ "Сервіс - Агрозахід", с.Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області

до Селянського фермерського господарства "Левада", с.Постолівка, Волочиського району, Хмельницької області

про стягнення 988 700,84 грн. заборгованості

Представники сторін: не з"явились

Суть спору:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ТОВ "Сервіс - Агрозахід", с.Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області до Селянського фермерського господарства "Левада", с.Постолівка, Волочиського району, Хмельницької області про стягнення 988 700,84 грн. заборгованості за неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу від 20.03.2018р..

Ухвалою суду від 10.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

На адресу суду 25.02.2020р. до початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами в додаток із актом здачі - прийняття виконаних робіт від 24.02.2020р. щодо надання професійної правничої допомоги, згідно Договору про надання юридичних послуг №8 від 01.08.2019р.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, вимог ухвали суду від 10.12.2029р. та від 26.12.2019р. щодо подання відзиву на позов не виконав, однак на адресу суду повернулись вказані ухвали суду направлені на адресу відповідача із відміткою Укрпошти "адресат відсутній".

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Враховуючи обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

20 березня 2018 року між ТОВ «Сервіс-Агрозахід», с.Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області та СФГ «Левада», с.Постолівка, Волочиського району, Хмельницької області укладено Договір поставки №83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу, згідно умов якого Постачальник (ТОВ «Сервіс-Агрозахід») поставляє, а Покупець (СФГ «Левада») зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна (вартість) Товару узгоджується у додаткових угодах (специфікаціях), а також визначаються умови оплати.

На виконання умов Договору позивач належним чином виконав свої зобов`язання по поставці товару, а саме поставив Товар відповідачу відповідно до видаткових накладних:

- №380 від 13.04.2018р. на суму 622006,48 грн.;

- №1233 від 04.07.2018р. на суму 80633,62 грн.

Всього поставлено товару на загальну суму 702 640,10 грн.

Відповідачем частково оплачено Товар відповідно до платіжних доручень №348 від 05.04.2018р. - в сумі 150000,00 грн. та №366 від 20.04.2018р. - в сумі 36601,94 грн.

Всього на загальну суму 186 601,94 грн.

Станом на 03.12.2019 року СФГ «Левада» своїх зобов`язань згідно договору поставки № 83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу від 20.03.2018р. по оплаті Товару не виконало у встановлений договором термін та у повному обсязі, у зв"язку із чим утворилась заборгованість СФГ «Левада» перед ТОВ «Сервіс-Агрозахід» в сімі 516 038,16 грн.

Таким, чином станом на дату подання позову розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений Товар складає 516 038,16 грн.

У відповідності до пунктів 8.2., 8.3. Договору поставки № 83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу від 20.03.2018р. відповідач (Покупець) несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості Товару, сплачуючи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на відповідний момент, від суми простроченого платежу, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 39 % річних від простроченої суми. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни Товару сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 10 % (тридцять відсотків) від суми боргу.

Крім суми основного боргу позивачем відповідно до пунктів 8.2., 8.3. Договору нараховано відповідачу 166 517,74 грн. - 39% річних, 151 333,49 грн. - пені та 154 811,45 грн. - штрафу за період з 01.11.2018р. по 27.08.2019р.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 та ст. 509 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

20 березня 2018 року між ТОВ «Сервіс-Агрозахід» та СФГ «Левада» укладено Договір поставки № 83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу, згідно умов якого Постачальник (ТОВ «Сервіс-Агрозахід») поставляє, а Покупець (СФГ «Левада») зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна (вартість) Товару узгоджується у додаткових угодах (специфікаціях), а також визначаються умови оплати.

На виконання умов Договору позивач належним чином виконав свої зобов`язання по поставці товару, а саме поставив Товар відповідачу відповідно до видаткових накладних:

- №380 від 13.04.2018р. на суму 622006,48 грн.;

- №1233 від 04.07.2018р. на суму 80633,62 грн.

Всього поставлено товару на загальну суму 702 640,10 грн.

Відповідачем частково оплачено Товар відповідно до платіжних доручень №348 від 05.04.2018р. - в сумі 150000,00 грн. та №366 від 20.04.2018р. - в сумі 36601,94 грн.

Всього на загальну суму 186 601,94 грн.

Підпунктами 4.5.1 - 4.5.3 пункту 4.5 Договору передбачено, що Покупець при оплаті Товару в платіжному документі (дорученні тощо) повинен правильно вказати призначення платежу, а саме:

- вказати назву, номер і дату Договору та номер і дату додаткової угоди (специфікації), по якому здійснюються платіж;

- або вказати назву, номер і дату видаткової накладної чи рахунка-фактури, за яким здійснюється платіж.

У випадку, якщо Покупець не вказав чіткого призначення платежу, Постачальник має право на свій розсуд зарахувати відповідні кошти за певну партію Товару.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення №348 від 05.04.2018р. на суму 200000,00 грн. та №366 від 20.04.2018р. на суму 39 284,87 грн. із призначення платежу згідно договорів №82 від 20.03.2018р. та №83 від 20.03.2018р. Зарахування 186 601,94 грн. суми часткової оплати відповідачем за поставлений Товар, позивачем здійсненні на підставі п.4.5 Договору.

Станом на 03.12.2019 року СФГ «Левада» своїх зобов`язань згідно договору поставки № 83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу від 20.03.2018р. по оплаті Товару не виконало у встановлений договором термін та у повному обсязі, у зв"язку із чим утворилась заборгованість СФГ «Левада» перед ТОВ «Сервіс-Агрозахід» в сумі 516 038,16 грн.

Таким, чином станом на дату подання позову розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 516 038,16 грн.

У відповідності до пунктів 8.2., 8.3. Договору поставки № 83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу від 20.03.2018р. відповідач (Покупець) несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості Товару, сплачуючи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на відповідний момент, від суми простроченого платежу, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 39 % річних від простроченої суми. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни Товару сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 10 % (тридцять відсотків) від суми боргу.

Крім суми основного боргу позивачем відповідно до пунктів 8.2., 8.3. Договору нараховано відповідачу 166 517,74 грн. - 39% річних, 151 333,49 грн. - пені та 154 811,45 грн. - штрафу за період з 01.11.2018р. по 27.08.2019р.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення з відповідача 166 517,74 грн. - 39% річних 01.11.2018р. по 27.08.2019р., судом встановлено, що заявлені суми нараховані обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених до стягнення 154 811,45 грн. - штрафу, вказані нарахування підлягають частковому задоволенню в сумі 51 603,81 грн., що становить 10%, як це передбачено п.8.3 Договору.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до пункту 8.2. Договору поставки № 83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу від 20.03.2018р. відповідач (Покупець) несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості Товару, сплачуючи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на відповідний момент, від суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

З огляду на викладене, позивачем додатково заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 151 333,49 грн. за період з 01.11.2018р. по 27.08.2019р. відповідно до зазначеного у позовній заяві розрахунку, тобто більше ніж за шість місяців.

Судом здійснено перерахунок пені за період з 01.11.2018р. по 01.05.2019р. з урахуванням вимог законодавчих приписів в межах шести місячного терміну та встановлено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню в сумі 92 038,59 грн.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Судові витрати за ст. 129 ГПК України у зв"язку із частковим задоволенням позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До судових витрат, поряд з судовим збором, ГПК України відносить також витрати на професійну правничу допомогу, які за ч. 2 ст. 126 ГПК України підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зокрема, згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, за ч. 3 названої статті, в тому числі відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у позовній заяві додатково просить суд стягнути з відповідача 9 900,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на Договір про надання юридичних послуг №8 від 01.08.2019р.

У статті 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Водночас відповідно до ч.5 ст. 131-2 Конституції України та ч.1 ст. 58 ГПК України представником в суді може бути адвокат або законний представником.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ "Сервіс - Агрозахід", с.Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області та ОСОБА_1 , який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ТР №00299 укладено Договір про надання юридичних послуг №8 від 01.08.2019р.

Відповідно до п.1, п.2 даного Договору виконавець зобов`язується надати замовнику необхідні юридичні послуги щодо документального супроводу та/або представництва прав та інтересів замовника по справі про стягнення заборгованості за договором поставки № 83 насіння/2018 на умовах розстрочення платежу з СФГ «Левада».

Замовник зобов`язується сплатити виконавцю грошову винагороду в розмірі 9900,00 гривень. Оплата здійснюється на підставі акту виконаних робіт після отримання замовником судового рішення.

Представником позивача долучено до матеріалів справи акт здачі - прийняття виконаних робіт від 24.02.2020р. щодо надання професійної правничої допомоги, згідно Договору про надання юридичних послуг №8 від 01.08.2019р. та ордер серія ТР №053672 від 17.11.2019р. на надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

Судом встановлено, що понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 900,00 грн. є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Селянського фермерського господарства "Левада", (с.Постолівка, Волочиського району, Хмельницької області код: 31623741) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс - Агрозахід", с.Великі Гаї, Тернопільського району, Тернопільської області, вул.Підлісна, 27, код: 38038313) - 516 038,16 грн. (п"ятсот шістнадцять тисяч тридцять вісім гривень 16 коп.) - основного боргу, 166 517,74 грн. (сто шістдесят шість тисяч п"ятсот сімнадцять гривень 74 коп.) - 39% річних, 92 038,59 грн. (дев"яносто дві тисячі тридцять вісім гривень 59 коп.) - пені, 51 603,81 грн. (п"ятдесят одну тисячу шістсот три гривні 81 коп.) - штрафу, 12 392, 97 грн. (дванадцять тисяч триста дев"яносто дві гривні 97 коп.) - судового збору та 9 900,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

В решті позову відмовлено.

Згідно з ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - 47722, ТОВ "Сервіс - Агрозахід", с.Великі Гаї, Тернопільського району, вул.Підлісна, 27;

3 - відповідачу - 31274, СФГ "Левада", с.Постолівка, Волочиського району.

Виготовлено з АСДС помічник судді Т.М.Козій дата 25.02.2020р.