ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

27 лютого 2020 рокуСправа № 912/790/20

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Макаренко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби (№37)", 28624, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Інгульське

до Приватного підприємства "Удача", 28622, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Ганно-Требинівка, вул. Дзержинського, 4

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби (№37)" до Приватного підприємства "Удача" про визнання недійсним з моменту укладення Договору проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції №Г-0089/17 від 03.03.2017 р. з Додатком №1, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Згідно з ч.2 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За положеннями ч.1 ст.62 Господарського кодексу України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Як визначено у змісті ч.5, 6 ст.65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно з ч.3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № станом на 26.02.2020 року, керівником Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби (№37)" від 28.01.2020 зареєстровано Шевченка Івана Олександровича та визначено, що останній є підписант.

Разом з тим, подана позовна заява підписана в.о. директора О.В. Вишніцьким та у додатках до позовної заяви додано копію наказу № 3228/к від 29.08.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби (№37)", однак не додано належним чином підтверджені повноваження представника, який підписав вказаний позов.

Реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16).

При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 910/8012/17).

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Проте, хоча право порушити судове провадження може, звичайно ж, залежати від встановлених законом умов, суди під час застосування процесуальних правил повинні уникати зайвого формалізму, котрий може стати на перешкоді справедливості судового розгляду (Walchli проти Франції, § 29; Evaggelou проти Греції, § 23).

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищенаведене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху, з наданням позивачу строку на усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства "Сільськогосподраське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" до Приватного підприємства "Удача" про визнання недійсним договору - залишити без руху.

2. Державному підприємству "Сільськогосподраське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" усунути встановлені при поданні позовної заяви, недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

надати суду документи, які підтверджують повноваження особи, яка підписала позовну заяву.

3. Роз`яснити позивачу, що у відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймає до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку норм ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

5. Копії ухвали надіслати Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально - виконавчої служби (№37)" (28624, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Інгульське).

Ухвалу підписано 27.02.2020.

Суддя Т. В. Макаренко