ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Справа № 915/2457/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Ткаченко О.В.,

за участю секретаря Сулейманової С.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Вавілов А.Є.

від відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Афанасьєвої Олени Вікторівни, АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ),

про: визнання договору оренди землі № 10755 від 14.11.2014 поновленим та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі на умовах позивача, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2019 Фізична особа - підприємець Афанасьєва Олена Вікторівна звернулась до господарського суду з позовом до Миколаївської міської ради, за змістом якого просить визнати визнати договір оренди землі № 10755 від 14.11.2014 поновленим та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди на умовах позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на положення ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та вказує на те, що відповідач, всупереч вимогам закону, не розглянув заяву позивача, подану 08.06.2019 про поновлення договору оренди земельної ділянки, а також, що позивач після спливу договору оренди землі продовжує користуватись земельною ділянкою, а відповідачем не направлено протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Ухвалою суду від 28.12.2019 позовну заяву було залишено без руху та встановлено 10-денний термін на виправлення встановлених даною ухвалою суду недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 28.12.2019 від позивача надійшла заява з доказами отримання відповідачем позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 21.01.2020 за правилами спрощеного позовного провадження було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у судовому засіданні 20.02.2020 о 10:00, запропоновано відповідачу в 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всіх наявних доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач в порушення умов договору та приписів ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернувся до відповідача з заявою про намір скористатися переважним правом на поновлення договору лише 08.06.2017 року, тобто з порушенням передбаченого умовами договору шестимісячного строку. Реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої ст. 33 Закону України "Про оренду землі" процедурою. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц, відповідач зазначає, що виходячи з приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" вбачається втрата позивачем переважного права на продовження строку дії договору оренди землі внаслідок несвоєчасного повідомлення про це орендодавця. Також Миколаївська міська рада вважає, що, позивачем не доведено факту порушення відповідачем його права передбаченого ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Ухвала суду від 21.01.2020 вручена відповідачу 24.01.2020, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. (а.с. 85)

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

Враховуючи, що явка відповідача до судового засідання не визнавалась обов`язковою та ним не повідомлено про причини неявки, суд згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

У судовому засіданні 20.02.2020 судом у відповідності до ст.ст. 233, 240 ГПК України судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд встановив.

На підставі рішення Миколаївської міської ради від 16.09.2014 № 43/38 між сторонами було укладено договір оренди землі від 14.11.2014, який зареєстровано в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 за № 10755 строком дії до 20.09.2017, земельної ділянки площею 78 кв.м, для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону поблизу житлового будинку № 4 по вул. Китобоїв /Ленінський район/ (кадастровий номер :05:057:0014). Земельна ділянка передана за актом приймання-передачі земельної ділянки від 14.11.2014.

За передбаченими підпунктом «ж» пункту 9.4. договору оренди землі № 10755 від 14.11.2014 умовами у разі наміру скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк на орендаря покладений обов`язок за шість місяців до спливу строку договору оренди письмово повідомити про це міську раду, при цьому орендна плата за землю вноситься по день фактичного використання земельної ділянки або до укладення нового договору оренди.

Як свідчить наявний у справі опис від 08.06.2017 вх. № 000016, позивач звернувся до відповідача з метою поновлення зазначеного договору оренди землі. (а.с. 29)

Однак, Миколаївською міською радою не прийнято рішення про продовження або відмову в продовженні договору оренди.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що дане звернення позивача все ж таки було розглянуто Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради, яке своїм листом № 02-19/64 від 07.11.2019р. повідомило позивача, зокрема, що питання продовження оренди земельної ділянки площею 78 кв.м. для подальшого обслуговування торгового павільйону поблизу житлового будинку №4 по вул. Китобоїв було розглянуто на засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин та екології від 28.08.2017, протокол № 56, на якому рекомендовано продовження оренди землі. (а.с. 35).

При цьому, позивач продовжив користуватися земельною ділянкою, що не заперечується відповідачем. Будь-які скарги та зауваження до позивача з боку орендодавця у матеріалах справи відсутні. Жодних повідомлень від відповідача щодо відмови в поновленні договору або претензій щодо неналежного виконання орендарем умов договору у матеріалах справи не міститься.

Враховуючи, що відповіді на своє звернення щодо продовження (поновлення) договору оренди землі позивач не отримав, продовжив користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору та не отримав від відповідача листа-повідомлення про заперечення стосовно його поновлення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими з огляду на наступне.

Порядок поновлення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі", якою регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша-п`ята цієї статті), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї статті).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Отже, позивач був зобов`язаний письмово звернутись до відповідача з питання продовження строку договору оренди в строк, не пізніше 20 березня 2017 року.

За приписами ч.ч. 4-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 Цивільного кодексу України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Таким чином, з урахуванням умов договору оренди землі, а також обов`язку позивача звернутись до відповідача щодо продовження строку договору оренди у певний строк (не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору), позивач не набув права на поновлення договору оренди землі на підставі ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Водночас, позивач продовжив користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди земельної ділянки, а відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору не направив позивачу листа-повідомлення про заперечення стосовно його поновлення, що не заперечується відповідачем.

Згідно ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому разі закон також вимагає обов`язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк (частина 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 по справі №912/645/17.

Крім того у відповідності до постанови Верховного Суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17 наведено наступні правові висновки у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутись із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутись із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Таким чином, необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі у даному випадку не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору) у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 19.03.2019р. у справі № 908/2484/17, від 06.12.2018р. у справі №908/1634/17, від 11.12.2018р. у справі №921/43/18, від 05.06.2019р. у справі №904/3392/18, від 23.01.2019р. у справі №911/1136/17, від 05.06.2019р. у справі №915/1004/18 та багатьох інших.

Після 20.09.2017 позивач продовжує користуватись вищевказаною земельною ділянкою на умовах, встановлених договором оренди від 14.11.2014. При цьому відповідачем не надано доказів неналежного виконання позивачем умов договору та доказів направлення позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди.

Доводи відповідача, у яких він, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц та приписи ст. 33 Закону України "Про оренду землі", вказує про втрату позивачем переважного права на продовження строку дії договору оренди землі внаслідок несвоєчасного повідомлення про це орендодавця, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц ухвалена, виходячи з інших обставин справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про набуття позивачем права на поновлення договору оренди земельної ділянки на підставі ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Земельним кодексом України передбачено, що розпорядження землями територіальної громади міста, в тому числі надання її у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу (ст.12 Кодексу). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ч.3 ст.123 Кодексу). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Кодексу).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

Суд враховує, що згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03' у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за наявності визначених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" підстав для поновлення договору оренди землі №10755 від 14.11.2014 та, з огляду на те, що відповідач зволікає в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, яка відповідно до частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" має бути укладена в обов`язковому порядку у місячний строк, суд вважає, що наявні підстави для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі №10755 від 14.11.2014 в редакції, запропонованій позивачем.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного наданого сторонами доказу, а також достатність і взаємний їх зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, у відповідності із п.1 ч.1 ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим з 21 вересня 2017 року строком на три роки договір оренди земельної ділянки площею 78 кв.м. (кадастровий номер :05:057:0014), м. Миколаїв, вул.Китобоїв, поблизу житлового будинку № 4 /Ленінський район/, укладений 14.11.2014 між Миколаївською міською радою та фізичною особою - підприємцем Афанасьєвою Оленою Вікторівною, який зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 р. за №10755.

3. Визнати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 14.11.2014, зареєстрованому в Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 14.11.2014 за № 10755, в такій редакції:

ДОГОВІР ПРО ЗМІНИ №

до договору оренди землі, який зареєстровано

у Миколаївській міській ралі 14.11.2014 р. За № 10755

м. Миколаїв " " 2017 р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та витягу з протоколу І сесії Миколаївської міської ради VII скликання від 24.11.2015, надалі "Орендодавець", з однієї сторони та Фізична особа-підприємець Афанасьєва Олена Вікторівна, що мешкає АДРЕСА_1 та діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, зареєстрованого виконкомом Миколаївської міської ради 27.05.99 за №0033924 надалі "Орендар", з іншої сторони, (надалі за текстом Орендодавець і Оренд р разом іменуються «Сторони»), уклали цей Договір про нижченаведене:

1. На підставі рішення Миколаївської міської ради від ___.___.2017 року № ____ щодо

продовження строку оренди землі в договір внести такі зміни:

1.1. Пункт 1.1 розділу 1 договору доповнити наступним:

«Миколаївська міська рада на піде ґаві рішення від __.___.2017 року № __

ПРОДОВЖУЄ Фізичній особі-підприємцю Афанасьєвій Олені Вікторівні

оренду земельної ділянки (кадастровий № :05:057:0014) для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торгового павільйону м. Миколаїв, вул. Китобоїв, поблизу житлового будинку №4 /Ленінський район/.

1.2. Пункт 3.1 договору доповнити наступним:

«Дію договору продовжено з 21.09.2017 до 21.09.2020».

2. Цей договір про зміни укладено в двох примірниках, що мають однакову юридичну

силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря,

3. Договір про зміни набирає чинності з моменту його укладення.

4. У 5-ти денний термін з дня укладення договору про зміни Орендарю надати його

копію до органу державної фіскальної служби.

Місце знаходження, реквізити та підписи сторін:

«Орендодавець» «Орендар»

Миколаївська міська рада Фізична особа-підприємець

54027, м. Миколаїв, вул.Адміральська, 20 Афанасьєва Олена Вікторівна

Ідентифікаційний код 26565573

АДРЕСА_3 , ідент. код НОМЕР_1

тел. у Миколаєві НОМЕР_2

____________________ _________________Афанасьєва О.В.

(підпис) (підпис)

М.П. М.П.

4. Стягнути з Миколаївської міської ради (54001, вул. Адміральська, 20, м.Миколаїв, ідентифікаційний код 26565573) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Фізичної особи - підприємця Афанасьєвої Олени Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено та підписано: « 25» лютого 2020 року.

Суддя О.В. Ткаченко