ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Справа№ 910/7844/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи:

позивача не з`явився

відповідача 1 не з`явився

відповідача 2 не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України

на рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2019 (повне рішення складено 30.09.2019)

у справі № 910/7844/19 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство"

до 1. Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України

2. Державної казначейської служби України

про стягнення 662 673,79 грн

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Шепетівське лісове господарство" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України про стягнення 662 673,79 грн в якості відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Закарпатської митниці ДФС.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.09.2019 у справі № 910/7844/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" грошові кошти в розмірі 662 673 (шістсот шістдесят дві тисячі шістсот сімдесят три) грн 79 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України. Стягнуто з Закарпатської митниці ДФС в доход спеціального фонду Державного бюджету України 9 940 (дев`ять тисяч дев`ятсот сорок) грн 11 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Закарпатська митниця Державної фіскальної служби України за допомогою засобів поштового зв`язку подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі №910/7844/19 залишено без задоволення, а рішення залишено без змін.

10.02.2020 Державне підприємство "Шепетівське лісове господарство" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, а саме стягнення з Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України на користь Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" витрат на правничу допомогу в розмірі 26 000, 00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 10.02.2020 заяву Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення передано на розгляд колегії суддів головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Сітайло Л.Г., Ткаченко Б.О.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на лікарняному, неможливо вирішити процесуальні питання по даній справі, було здійснено повторний авторозподіл заяви, згідно витягу з протоколу від 12.02.2020 визначено колегію суддів головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №910/7844/19 заяву Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 910/7844/19, призначено до розгляду на 20.02.2020.

В судове засідання, яке відбулось 20.02.2020 представники учасників справи не з`явились, судом вся кореспонденція направлялась на адреси, які містяться в матеріалах справи та згідно відомостей ЄДРПОУ.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи заяви Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" вирішила відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України з наступних підстав.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що 29.01.2020 ДП «Шепетівське лісове господарство» та АО «Прайм» було підписано Акт здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги, в якому відображені обсяг правничої допомоги, пов`язаний з апеляційним оскарженням Закарпатською митницею ДФС України рішення суду І інстанції, та сума гонорару по кожній із дій. На підставі даного Акту 05.02.2020 ДП «Шепетівське лісове господарство» перерахувало АО «Прайм» кошти в розмірі 26 000,00 грн, згідно Акту здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги від 29.01.2020. Тобто, з дати перерахування ДП «Шепетівське лісове господарство» коштів за надані послуги правничої допомоги адвокатському об`єднанню, ДП «Шепетівське лісове господарство» понесло реальні витрати за надані їм правові послуги, тому вважаємо, що саме з цієї дати в ДП «Шепетівське лісове господарство» виникає право на відшкодування витрат. Крім того заявник зазначив, що разом з першою заявою по суті спору ДП «Шепетівське лісове господарство» подавало попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, що наявний в матеріалах справи, та вказувалось про неможливість до закінчення судових дебатів надати остаточний розрахунок витрат, оскільки він може бути відомий лише після підписання сторонами Акту здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги та реальної сплати ДП «Шепетівське лісове господарство» на рахунок АО «Прайм» коштів за надані послуги (т. 1, а.с. 82-86).

Отже, як було вказано вище, порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, статтею 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу

Отже, умовою ухвалення рішення про судові витрати, є звернення до суду із вказаною заявою до закінчення судових дебатів.

Як убачається із матеріалів справи, у суді апеляційної інстанції відбулось три судових засідання у справі №910/7844/19 під час слухання апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, а саме, 18.12.2019, 21.01.2020 та 27.01.2020. Відповідно до відомостей, які відображенні в протоколах судових засідань, судові дебати відбулись 27.01.2020.

Крім того, з протоколів судових засідань убачається, що Державне підприємство "Шепетівське лісове господарство" не заявляло у суді апеляційної інстанції ані усні, ані письмові заяви стосовно розміру понесених нею судових витрат, до закінчення судових дебатів під час розгляду судом апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України.

Посилання заявника про неможливість до закінчення судових дебатів надати остаточний розрахунок витрат, оскільки він може бути відомий лише після підписання сторонами Акту здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги та реальної сплати ДП «Шепетівське лісове господарство» на рахунок АО «Прайм» коштів за надані послуги, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вказані умови визначені лише договором про надання правничої допомоги між позивачем та адвокатським об`єднанням, як факт надання послуг. І це не позбавляє позивача подати до суду апеляційної інстанції попередній розрахунок, що підтверджує розмір понесених нею судових витрат, у строки передбачені ст. 221 ГПК України.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена відповідно до ч. 5 ст. 244, ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.02.2020.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло