РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2020Справа № 910/16781/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ"

про стягнення 241 818,52 грн.

Представники сторін:

від позивача: Цогоєва О.А.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" про стягнення 241751,04 грн. заборгованості, з яких 205 700,00 грн. основного боргу та 36051,04 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг екскаватора № 03/06 від 11.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16781/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 24.12.2019.

24.12.2019 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених втрат, пов`язаних з розглядом справи.

24.12.2019 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 21.01.2020.

20.01.2020 від відповідача надійшли письмові пояснення до позовної заяви, в яких останній зазначає, що у відповідача виникає обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги лише після надання позивачем відповідних рахунків та лише на підставі відомостей, що викладені в останніх. Відсутність рахунків свідчить про те, що у відповідача відсутні підстави для сплати та не виникло обов`язків щодо здійснення оплати. Крім того, відповідач зазначає, що позивач всупереч вимогам п. 7.1 договору не здійснив заходів щодо досудового врегулювання спору, у зв`язку з чим звернення до суду є передчасним.

20.01.2020 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, а також інших документів.

Також 20.01.2020 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 205 700,00 грн. основного боргу та 36 118,52 грн. пені.

У підготовчому засіданні 21.01.2020 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Також 21.01.2020 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.02.2020.

11.02.2020 від позивача надійшли заперечення на пояснення відповідача та клопотання про долучення додаткових доказів понесення витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У судовому засіданні 11.02.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином ухвалами суду, направленими на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які отримані відповідачем.

У судовому засіданні 11.02.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" (далі - замовник) укладено договір про надання послуг екскаватора № 03/06 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надавати послуги Екскаватора-навантажувача JCB 4 CX, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати вартість фактично наданих послуг на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 договору, послуги надаються виконавцем на підставі заявок замовника. Замовник надає заявки виконавцю будь-яким способом.

Згідно з п. 2.1. договору, вартість 1 години роботи екскаватора визначається на підставі виставлених рахунків-фактур.

Положеннями п. 2.5. договору сторони погодили, що замовник здійснює 100% оплату наданих послуг на підставі наданого виконавцем рахунку за тарифами згідно п. 2.1. протягом 1 банківського дня з дня підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

Згідно з п. 5.2. договору, в разі порушення терміну розрахунку за надані послуги замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2019 і може бути продовжений сторонами за взаємною згодою. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності, яка мала місце під час дії даного договору (п. 6.1., 6.3. договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги екскаватора за період з червня 2018 по січень 2019 на загальну суму 753 650,00 грн., що підтверджується наступними Актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № 244 від 10.11.2018 на суму 40800,00 грн., № 248 від 17.11.2018 на суму 39 950,00 грн., № 255 від 24.11.2018 на суму 27 200,00 грн., № 270 від 30.11.2018 на суму 11050,00 грн., № 277 від 10.12.2018 на суму 17000,00 грн., № 284 від 18.12.2018 на суму 33 150,00 грн., № 5 від 15.01.2019 на суму 27 200,00 грн., № 7 від 18.01.2019 на суму 9350,00 грн., № 89 від 23.06.2018 на суму 25800,00 грн., № 107 від 13.07.2018 на суму 30 000,00 грн., № 111 від 23.07.2018 на суму 36 600,00 грн., № 108 від 17.07.2018 на суму 21 000,00 грн., № 17 від 31.10.2018 на суму 10200,00 грн., № 14 від 27.10.2018 на суму 26350,00 грн., № 210 від 20.10.2018 на суму 36200,00 грн., № 202 від 11.10.2018 на суму 50400,00 грн., № 187 від 29.09.2018 на суму 42000,00 грн., № 172 від 10.09.2018 на суму 32400,00 грн., № 175 від 19.09.2018 на суму 14 400,00 грн., № 166 від 15.09.2018 на суму 25800,00 грн., № 130 від 13.08.2018 на суму 46 800,00 грн., № 148 від 31.08.2018 на суму 24000,00 грн., № 131 від 13.08.2018 на суму 6000,00 грн., № 140 від 18.08.2018 на суму 26400,00 грн., № 135 від 24.08.2018 на суму 24600,00 грн., № 113 від 28.07.2018 на суму 24600,00 грн., № 115 від 31.07.2018 на суму 9600,00 грн., № 95 від 30.06.2018 на суму 34 800,00 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, за надані позивачем послуги розрахувався частково на суму 547 950,00 грн.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за надані послуги за договором становить 205 700,00 грн.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 205 700,00 грн., а також у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання - 36 118,52 грн. пені.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач надав відповідачу послуги на суму 753 650,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями Актів здачі-приймання робіт (надання послуг).

Вищевказані акти надання послуг підписані відповідачем без заперечень та зауважень.

Вартість наданих позивачем послуг оплачена відповідачем частково на суму 547 950,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

Вартість неоплачених позивачем послуг становить 205 700,00 грн. Так, неоплаченими відповідачем є наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) : № 244 від 10.11.2018 на суму 40800,00 грн., № 248 від 17.11.2018 на суму 39 950,00 грн., № 255 від 24.11.2018 на суму 27 200,00 грн., № 270 від 30.11.2018 на суму 11050,00 грн., № 277 від 10.12.2018 на суму 17000,00 грн., № 284 від 18.12.2018 на суму 33 150,00 грн., № 5 від 15.01.2019 на суму 27 200,00 грн., № 7 від 18.01.2019 на суму 9350,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у договорі погоджено, що замовник здійснює 100% оплату наданих послуг на підставі наданого виконавцем рахунку за тарифами згідно п. 2.1. протягом 1 банківського дня з дня підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, невиконане зобов`язання за договором у розмірі 205700,00 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 205 700,00 грн.

При цьому, що заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, то суд вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що у відповідача виникає обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги лише після надання позивачем відповідних рахунків та лише на підставі відомостей, що викладені в останніх. Відсутність рахунків свідчить про те, що у відповідача відсутні підстави для сплати та не виникло обов`язків щодо здійснення оплати. Крім того, відповідач зазначає, що позивач всупереч вимогам п. 7.1 договору не здійснив заходів щодо досудового врегулювання спору, у зв`язку з чим звернення до суду є передчасним.

Однак, суд зазначає, що за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити надані послуги.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 37/405 від 29.09.2009 та Верховний суд у постанові від 23.01.2018 у справі № 910/9472/17.

Більше того, підписані відповідачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) : містять необхідні банківські реквізити сторін.

Позивачем долучені до матеріалів справи усі рахунки на оплату за договором, а при здійсненні часткових оплат за договором в призначенні платежу відповідач посилався на відповідні рахунки.

Також суд враховує, що до матеріалів справи долучені копії талонів замовника, підписані відповідачем, у яких визначено вартість послуг.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач всупереч вимогам п. 7.1 договору не здійснив заходів щодо досудового врегулювання спору, то суд зазначає таке.

Згідно позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні № 15-рп/2002 від 09.07.2002 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України, випливає, що кожен із суб`єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб`єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб`єкти цих правовідносин. Зазначена норма, як й інші положення Конституції України, не містять застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування.

Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі, і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Більше того, законодавством не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання спору для правовідносин із надання послуг.

Факт надання послуг підтверджується належними доказами, зокрема, підписаними між сторонами без зауважень та заперечень актами надання послуг.

Отже, доводи відповідача, викладені у поясненнях на позовну заяву не спростовують обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 205700,00 грн. основного боргу.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 36 118,52 грн. пені.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені передбачена сторонами у п. 5.2. договору, відповідно до якого в разі порушення терміну розрахунку за надані послуги замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунки пені, суд встановив, що він є вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 36 118,52 грн.

Підсумовуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 15 800,00 грн. витрат на правову допомогу та 9369,50 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, в судовому засіданні 11.02.2020 встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку та розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи становить 9227,50 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката та витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем надано: договір про надання правової допомоги №36 від 18.11.2019, укладений між адвокатом Цогоєвою Оксаною Анатоліївною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бронта", розрахунок розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги за договором № 36 від 18.11.2019 станом на 28.01.2020, копії квитанцій про оплату поштового зв`язку, добові на відрядження, витрати на проїзд та відповідні платіжні доручення: № 135 від 22.11.2019 на суму 5400,00 грн., № 544 від 16.12.2019 на суму 5746,70 грн., № 171 від 10.01.2020 на суму 5380,70 грн., № 217 від 24.01.2020 на суму 6760,00 грн., № 243 від 10.02.2020 на суму 1740,10 грн.

Так, відповідно до п. 4.3.4. договору про надання правової допомоги, фактичний розмір гонорару адвоката визначається адвокатом в акті про надання правової допомоги, складеному не пізніше 10 днів до дати ухвалення рішення судом І інстанції. Строк підписання акту про надання правової допомоги становить 3 дні з моменту його отримання.

Отже, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи наявний акт розрахунку розміру винагороди, а також платіжні доручення на загальну суму 25027,50 грн., суд дійшов висновку, що позивачем надано суду належні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також фактично понесених витрат адвоката, необхідних для розгляду справи, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 25027,50 грн. витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" (04074, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВИШГОРОДСЬКА, будинок 4, офіс 4, ідентифікаційний код 35215323) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" (61105, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ МОРОЗОВА, будинок 18, ідентифікаційний код 33898092) 205 700,00 грн. основного боргу, 36 118,52 грн. пені, 3627,28 грн. витрат зі сплати судового збору та 25027,50 грн. витрат на правову допомогу та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.02.2020.

Суддя С.О. Турчин