ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.02.2020 Справа № 905/7/20 Господарський суд Донецької області у складі судді Г.Є. Курило

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша дорожньо-будівельна компанія", м.Васильків

до відповідача: Дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", м. Покровськ

про стягнення 72250,34грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 04.02.2020

оголошено перерву до 20.02.2020

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша дорожньо-будівельна компанія», м.Васильків, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", м. Покровськ про стягнення 72250,34грн, з яких: 56332,65грн - інфляційне збільшення, 15917,69грн - 3% річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання зобов`язання з оплати заборгованості, що встановлена Постановою Донецького апеляційного господарського суду по справі №905/3064/17 від 01.08.2018, внаслідок чого просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні збільшення.

Ухвалою суду від 10.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/7/20; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

20.01.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому позивач зазначив, що у випадку неможливості проводити судові засідання в режимі відеоконференції, розглядати справу за відсутності представника за наявними в матеріалах справи доказами. Суд задовольняє клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою суду від 27.01.2020 в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

31.01.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просив судове засідання, призначене на 04.02.2020 о 10:40год., відкласти на іншу дату.

Ухвалою суду від 04.02.2020 клопотання відповідача щодо відкладення судового засідання задоволено, оголошено перерву в судовому засіданні до 20.02.2020 о 10:00год.

19.02.2020 до канцелярії суду надійшов відзив, в якому відповідач частково заперечує проти позовних вимог та вважає, що до стягнення підлягають інфляційні в розмірі 54717,54грн за період з грудня 2017р. по квітень 2019р.

Представники сторін у судові засідання не з`явились, про час, дату та місце судових засідань були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвал на їх юридичні адреси.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/3064/17 від 06.03.2018 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дорожньо-будівельна компанія» до Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 972673,36 гривень - задоволені частково; стягнуто з Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», місто Покровськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дорожньо-будівельна компанія», місто Васильків 904166,58 грн, а саме 372481,52грн заборгованості, 58128,06грн 3% річних, 473 557,00 грн інфляційних втрат, а також 13 562,51 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2018 скасовано рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2018 по справі №905/3064/17 в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з чим змінено абзац другий рішення господарського суду Донецької області від 06.03.2018 по справі № 905/3064/17 та викладено в наступній редакції: «Стягнути з Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (85307, Донецька обл., м.Покровськ, вул.Захисників України, б.2, ідентифікаційний код 32001618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дорожньо-будівельна компанія» (08600, Київська обл., м.Васильків, вул.Володимирська, б.57А, оф.10, ідентифікаційний код 38587794) 372481,52грн заборгованості, 47851,21грн 3% річних, 304613,61грн інфляційних втрат та 10874,20грн на відшкодування витрат по оплаті судового збору». В іншій частині рішення Господарського суду Донецької області від 06.03.2018 у справі №905/3064/17 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/3064/17 від 06.032018 та Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2018 встановлено наступне:

05.01.2012 між ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі - Замовник) та ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія» (далі - Виконавець) був укладений договір про надання послуг №1(далі за текстом Договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг при зимовому утриманні автодоріг своїми механізмами за замовленням замовника, згідно Додатку №1.

За п.2.1. Договору ціна послуг, що надається виконавцем згідно п.1.1. договору за 1 машино-годину роботи, визначається у відповідності з калькуляціями, які є додатками до цього договору. Загальна вартість робіт послуг визначається шляхом складення вартості наданих послуг за весь період дії цього договору.

Відповідно до п.2.4. Договору, замовник зобов`язується оплатити надані виконавцем послуги протягом 20 календарних днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг і виставлення рахунка-фактури.

Згідно з п.8.1. Договору, останній набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012.

Позивач протягом 2012 року надав відповідачу передбачені договором послуги на загальну суму 909711,54 гривень:

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0У-0000002 від 31.01.2012 на суму 182337,44 гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0У-0000006 від 29.02.2012 на суму 174419,42 гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0У-0000010 від 12.03.2012 на суму 16050,42 гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0У-0000013 від 30.04.2012 на суму 20544,24 гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0У-0000014 від 30.04.2012 на суму 19798,68 гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №0У-0000015 від 14.05.2012 на суму 42682,27 гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №26 від 31.05.2012 на суму 63951,65гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №27 від 31.05.2012 на суму 17445,90гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №48 від 20.07.2012 на суму 225542,82гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №60 від 30.08.2012 на суму 92711,60гривень;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №131 від 31.12.2012 на суму 54227,10гривень.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобов`язань за договором на загальну суму 909711,54 гривень підтверджено актами звіряння взаємних розрахунків від 08.06.2015 та №464 від 01.11.2016.

Позивач частково розрахувався за надані послуги 15.06.2016 на суму 100000,00 гривень, 11.07.2016 - на суму 56663,25 гривень, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача.

Враховуючи відсутність у призначенні платежу посилання на конкретний акт здачі-приймання, часткові оплати зараховано позивачем в рахунок погашення заборгованості за Актом №0У-0000002 від 31.01.2012 на суму 182337,44 гривень, оскільки зобов`язання з його оплати виникли у позивача раніше за всі інші.

Наведе також свідчить про визнання відповідачем наявності заборгованості перед позивачем за договором про надання послуг №1 від 05.01.2012.

Суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання послуг №1 від 05.01.2012, у сумі 372481,52 гривень обґрунтованими та доведеними матеріалами справи.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні нарахування.

Так, Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2018 по справі №905/3064/17 скасовано рішення Господарського суду Донецької області та прийнято нове - про задоволення вимог в частині стягнення:

1) 3% річних в загальній сумі 47851,21грн:

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №48 від 20.07.2012 за період розрахунку з 10.09.2012 по 29.01.2014 - 9398,65грн, за період з 01.01.2015 по 13.12.2017 - 19983,71грн. Загалом стягненню підлягає 29382грн.;

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №60 від 30.08.2012 за період розрахунку з 20.09.2012 по 29.01.2014 - 3787,12грн, за період з 01.01.2015 по 13.12.2017 - 8214,50грн. Загалом стягненню підлягає 12001,71грн;

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №131 від 31.12.2012 за період розрахунку з 22.01.2013 (враховуючи п.2.4 договору та ст.254 Цивільного кодексу України, оскільки 20.01.2013 - вихідний день) по 29.01.2014 - 1662,47грн, за період з 01.01.2015 по 13.12.2017 - 4804,67грн. Загалом стягненню підлягає 6467,14грн.

2) Інфляційної індексації в загальній сумі 304613,61грн:

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №48 від 20.07.2012 за період розрахунку з жовтня 2012р. по грудень 2013р. - 1345,29грн (сукупний індекс інфляції 100,59%), за період з січня 2015р. по листопад 2017р. - 183201,35грн (сукупний індекс інфляції 181,22%). Загалом стягненню підлягає 184546,64грн.

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №60 від 30.08.2012 за період розрахунку з жовтня 2012р. по грудень 2013р. - 552,99грн (сукупний індекс інфляції 100,59%), за період з січня 2015р. по листопад 2017р. - 75306,72грн (сукупний індекс інфляції 181,22%). Загалом стягненню підлягає 75859,71грн.

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №131 від 31.12.2012р. за період розрахунку з лютого 2013р. по грудень 2013р. - 160,29грн (сукупний індекс інфляції 100,29%), за період з січня 2015р. по листопад 2017р. - 44046,97грн (сукупний індекс інфляції 181,22%). Загалом стягненню підлягає 44207,26грн.»

Відповідно до п.9 ст.129 Конституції України судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню на всій території України.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Господарського суду Донецької області від 06.03.2018 у справі №95/3064/17 встановлений факт наявності у Дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", м.Покровськ перед позивачем, Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша дорожньо-будівельна компанія", м.Васильків за договором про надання послуг №1 від 05.01.2012 боргу у розмірі 372481,52грн, тому цей факт не повинен доводитися знову у відповідності зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач основний борг у розмірі 372481,52грн за вказаним рішенням суду сплатив у повному обсязі 13.05.2019 та 22.05.2019, що підтверджується платіжними дорученнями: №7333 від 13.05.2019 у сумі 142815,00грн, №7463 від 22.05.2019 у сумі 229666,52грн.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 72250,34грн, з яких: 56332,65грн - інфляційне збільшення за період з грудня 2017 року по травень 2019 року; 15917,69грн - 3% річних за період з 14.12.2017 по 21.05.2019.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 15917,69грн за період з 14.12.2017 по 21.05.2019 підлягають задоволенню.

Позивач також заявив до стягнення з відповідача 56332,65грн - інфляційне збільшення за період з грудня 2017 року по травень 2019 року.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як вбачається з розрахунку, позивач нарахував інфляційні за період грудня 2017 року по травень 2019 року, проте, з вищевикладеного виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за травень 2019 року, оскільки прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця.

З огляду на що, суд доходить висновку, що розрахунок інфляційних нарахувань мав бути здійснений позивачем за період з грудня 2017 року по квітень 2019 року та склав суму інфляційних нарахувань у розмірі 54724,98грн, тому суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань частково.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша дорожньо-будівельна компанія", м.Васильків до відповідача, Дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", м.Покровськ про стягнення 72250,34грн, з яких: 56332,65грн - інфляційне збільшення, 15917,69грн - 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (85307, Донецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, буд.2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша дорожньо-будівельна компанія" (08600, Київська обл., м.Васильків, вул.Володимирська, буд.57А, оф.11; ) інфляційне збільшення в розмірі 54724,98грн, 3% річних в розмірі 15917,69грн, витрати на оплату судового збору в розмірі 1878,26грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша дорожньо-будівельна компанія" (08600, Київська обл., м.Васильків, вул.Володимирська, буд.57А, оф.11; ).

Відповідач - Дочірнє підприємство "ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАВТОДОР" Відкритого акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" (85307, Донецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, буд.2; ).

У судовому засіданні 20.02.2020 підписано повний текст рішення.

Суддя Г.Є. Курило