УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

28.02.2020Справа № 910/2652/20

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛА" (69083, Запорізька область, місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ СХІДНА, будинок 9)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДЖИК УОРЛД" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛАБОРАТОРНА, будинок 33/37)

про стягнення 132679,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕЛА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДЖИК УОРЛД" про стягнення 132 679,57 грн., а саме 119 286,69 грн. штрафу та 133392,88 грн. компенсації за отримані комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором оренди № 21 від 12.02.2019 року, який було розірвано додатковою угодою сторін від 12.12.2019 року, в частині своєчасної та повної оплати отриманих комунальних послуг та штрафу за дострокове розірвання договору, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як встановлено судом, предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за укладеним між сторонами договором оренди, зокрема, в частині повної оплати спожитих відповідачем як орендарем комунальних послуг, а також нарахованої позивачем у зв`язку з достроковим розірванням договору оренди неустойки, під час визначення розміру яких позивачем враховані як внесена відповідачем сума гарантійного платежу, так і сплачені за попередній період суми орендної плати.

Проте, дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов`язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме позивачем не надано: належним чином засвідченої копії додаткової угоди від 12.12.2019 року про розірвання договору оренди № 21 від 12.02.2019 року; копій рахунку № 152 від 18.10.2019 року, акту здачі - приймання робіт № 140 від 31.10.2019 року; належних та допустимих доказів на підтвердження факту сплати орендної плати за попередній період в розмірі 574 362,70 грн.; належних та допустимих доказів на підтвердження внесення відповідачем гарантійного платежу; належних та допустимих доказів на підтвердження підстав визначення розміру орендної плати за листопад 2019 року та грудень 2019 року у визначених позивачем сумах.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 163 ГГПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 грн.

Тобто, звернувшись до суду в лютому 2020 року із позовом з вимогами, що носять майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням змісту заявлених вимог, 2102,00 грн. судового збору .

Натомість, з поданого позивачем в якості доказу сплати судового збору платіжного доручення № 19 від 23.01.2020 року на суму 2027,00 грн. вбачається, що позивачем за подання до суду вказаної позовної заяви сплачено лише 2027,00 грн. судового збору, тобто недоплата становить 75,00 грн. (2102 грн. - 2027 грн.).

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЛА" без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "СТЕЛА" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "СТЕЛА" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту оплати відповідачем орендної плати в сумі 574 362,70 грн. ;

- подання до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у належному порядку та розмірі;

- подання до суду належним чином засвідчених копій додаткової угоди від 12.12.2019 року про розірвання договору оренди № 21 від 12.02.2019 року; копій рахунку № 152 від 18.10.2019 року, акту здачі - приймання робіт № 140 від 31.10.2019 року;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження внесення відповідачем гарантійного платежу;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав визначення розміру орендної плати за листопад 2019 року та грудень 2019 року у визначених позивачем сумах.

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили з моменту підписання 28.02.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон