ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 лютого 2020 р. Справа № 903/995/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача: Фермерського господарства "Досвід Волинь"

про стягнення 147 414 грн. 35 коп.

за відсутності представників сторін

встановив: позивач - АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ФГ "Досвід Волинь" 147 414 грн. 35 коп. заборгованості за договором банківського обслуговування, з яких: 44 996грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 96140,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 6278грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Також просить стягнути з відповідача судовий збір.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського обслуговування №б/н від 02.07.2013, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із заяви про приєднання Умов та правил надання банківських послуг. В порушення умов цього договору відповідач не повернув кредитні кошти та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії. Рішенням Господарського суду Волинської області від 26.12.2014 у справі №903/1273/14 з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитом, по процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та заборгованість по комісії за користування кредитом. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, позивачем нараховано відповідачу суми згідно умов договору банківського обслуговування до теперішнього часу, які не були предметом розгляду попереднього судового процесу.

Ухвалою суду від 21.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.01.2020 призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2020 об 11:00 год.

Ухвали суду, які направлялися на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, а також у витязі з ЄДРПОУ, повернулися до суду з відміткою Укрпошти "Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом для вручення судових рішень.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про вчинення процесуальних дій, направивши на його адресу ухвали суду.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання 11.02.2020 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

02.07.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (Банк) та ФГ "Досвід Волинь" (Клієнт) підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.17).

Згідно даної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 02.07.2013 та зобов`язався виконувати умови зазначеного договору.

Згідно п. 3.18.1.1 наданих позивачем Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта (а.с.19).

Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди ( п. 3.18.1. 3 Умов та правил надання банківських послуг).

Пунктом 3.18.1.8. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Згідно п. 3.18.1.6. вказаних умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Як встановлено судом на підставі вказаного договору (Умов та правил надання банківських послуг ) відповідачу на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт - банк, інтернет банк, sms - повідомлення ) був встановлений кредитний ліміт в розмірі 18 000 грн. (а.с.28, 32).

Відповідно до п. 3.18.4.1 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно п. 3.18.4.1.1 вказаних умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнулені дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. (п. 3.18.4.1.2 Умов та правил надання банківських послуг).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважаться простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь - якого з грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. (п. 3.18.4.1.3 Умов та правил надання банківських послуг).

Під " непогашенням кредиту " мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. (п. 3.18.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. (п. 3.18.4.9 Умов).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626 та 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє суб`єкт підприємництва (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Волинської області від 24.12.2014 у справі №903/1273/14 за договором №б/н від 02.07.2013 було стягнуто з відповідача - ФГ "Досвід Волинь" 28 431,96 грн., з них: 18 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 6 127,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 684,36 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 1 620,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Рішення суду набрало законної сили - 12.01.2015.

У зв`язку з тим, що вказане рішення суду відповідачем не виконано, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 147 414 грн. 35 коп. заборгованості за договором, з яких: 44 996 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 96 140,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 6278грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до п. 3.18.4.4. наданих позивачем Умов клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. ( п. 3.18.1.8 Умов )

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов банк має право при порушенні клієнтом будь - якого із зобов`язань, передбаченого вказаними умовами, змінити умови кредитування і вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Пунктом 3.18.5.1 вказаних умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь - якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.18.2.2, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.18.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно п.3.18.5.4 вказаних умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п.3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюються протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Таким чином, банком нараховано відповідачу 44996грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 96140,35 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та 6278грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.18.2.3.4 Умов передбачено, що при настанні будь-якого з наступних подій, зокрема порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом «Умов та правил надання банківських послуг» банк на свій розсуд має право: змінити умови кредитування - зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення. При цьому, згідно зі ст.ст.212, 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються що настали в зазначену в повідомленні дату. У цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному об`ємі, відмотки за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання.

Згідно п. 3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту у межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

Твердження позивача про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів спростовується наступним.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду №557/922/15-ц від 05.03.2018 року встановлено, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання.

ПАТ КБ "Приватбанк", пред`явивши позов до Господарського суду Волинської області (рішення суду №903/1273/14 від 26.12.2014) про стягнення з ФГ «Досвід Волинь» заборгованості за договором банківського обслуговування №б/н від 02.07.2013, фактично пред`явив вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за вказаним договором, в т.ч. сплату процентів за користування кредитом, пені та комісії за користування кредитом, а тому відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання.

Таким чином, після зміни строку виконання зобов`язань щодо погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань, комісії за користування кредитом.

Наявність судового рішення надає право кредитору лише на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, посилання позивача на "Умови та правила надання банківських послуг" є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду №564/2199/15-ц від 14.02.2018 року.

Крім цього, суд звертає увагу, що в матеріалах справи також відсутні докази щодо невиконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у позові ПАТ КБ "Приватбанк" до ФГ «Досвід Волинь».

У зв`язку з відмовою у позові правові підстави покладення судових витрат на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 202, 233, 236- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 21.02.2020.

Суддя О. Г. Слободян