РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2020Справа №910/12597/19

За позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на
стороні відповідача -1. ОСОБА_2 2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» 3. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича
провизнання незаконним та скасування наказу, визнання незаконними дій та скасування реєстраційних дій
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Отцевич Є .Ю.
від відповідача:Шевченко О.С.
від третьої оосби-1:не з`явився
від третьої оосби-2:ОСОБА_4
від третьої оосби-3:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який було прийнято за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017;

2) визнати незаконними дії Міністерства юстиції України щодо виконання наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»;

3) поновити реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, скасовану на підставі наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а саме:

- скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.12.2017 №0001030 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)», проведену головним спеціалістом Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Золотаренко Т.А. щодо СТОВ «Колос» ();

- поновити реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 03.02.2014 №1000421 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Башевою Ю.В. щодо СТОВ «Колос» ();

4) скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведені щодо СТОВ «Колос» після виконання наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (після проведення реєстраційної дії №0001030 від 07.12.2017), а саме:

- №1001030 від 08.12.2017 «Актуалізація реєстраційної дії»;

- №2001030 від 08.12.2017 «Актуалізація реєстраційної дії».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що Міністерство юстиції України не мало належних повноважень на розгляд скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 та відповідачем не було належним чином повідомлено позивача та СТОВ «Колос» про розгляд такої скарги. Попри наведене, позивач також зазначає про необґрунтованість такого наказу в цілому. Крім того, позивач стверджує, що виконання спірного наказу було здійснене відповідачем в супереч існуючій судовій забороні на вчинення реєстраційних дій.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.09.2019 (суддя Алєєва І.В.) відкрито провадження у справі №910/12957/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 28.10.2019.

15.10.2019 через відділ діловодства суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про продовження строку на подання відзиву.

17.10.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому Міністерство юстиції України вказує, що оголошення про розгляд скарги по суті, розміщене на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України раніше розгляду скарги є належним повідомленням скаржника та заінтересованих осіб. Також, відповідач стверджує про наявність у нього повноважень з розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державних реєстраторів в незалежності від дати їх прийняття (вчинення) та не пропущення ОСОБА_2 строків на звернення із такою скаргою. Крім того, відповідач вказує, що 07.12.2019 о 14 год. 20 хв. приватним нотаріусом Нотарі О.І. було вимкнено попередження про заборону внесення будь-яких відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про СТОВ «Колос», в той час як посадовою особою Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України було вчинено реєстраційну дію 07.12.2019 о 14 год. 31 хв. У зв`язку з наведеним відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

24.10.2019 через відділ діловодства суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про зупинення провадження у справі №910/12597/19 до перегляду в касаційному порядку справи №826/16385/17.

Підготовче засідання, призначене на 28.10.2019, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Алєєвої І.В. на лікарняному.

Відповідно до ч. 9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України та п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв`язку із лікарняним судді Алєєвої І.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №05-23/2838 від 18.11.2019 справу №910/12597/19 направлено на повторний автоматичний розподіл.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справу №910/12597/19 передано на розгляд судді Бойко Р.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.11.2019 прийнято справу №910/12597/19 до провадження; постановлено здійснювати повторне проведення підготовчого провадження у справі №910/12597/19; залучено до участі у справі ОСОБА_2 та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Колос» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; встановлено залученим третім особам строк на подання пояснень по суті спору; підготовче засідання призначено на 10.12.2019.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 10.12.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про зупинення провадження у справі до перегляду в касаційному порядку справи №826/16385/17, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 у справі №826/16385/17 про закриття провадження є чинною, в той час як подібні спори належать до юрисдикції господарських судів, а отже відсутні підстави для зупинення провадження у справі, тому суд вправі самостійно встановити обставини справи, які можуть бути встановлені в межах справи №826/16385/17; залучено до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача; зобов`язано учасників направити залученій третій особі копії заяв по суті спору протягом двох днів з дня одержання ухвали, а докази такого направлення надати суду; запропоновано залученій третій особі у строк протягом 10 днів з дня одержання ухвали надати суду письмові пояснення щодо заяв по суті спору, з доказами їх направлення іншим учасникам справи; продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 21.01.2020, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи.

03.01.2020 через відділ діловодства суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про приєднання доказів, в якому позивач вказує, що у відповідь на адвокатський запис позивача Міністерство юстиції України повідомило, що у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань наявна інформація щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про проведення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотари Олегом Івановичем реєстраційних дій №1001030 від 08.12.2017 «Актуалізація реєстраційної дії» та №2001030 від 08.12.2017 «Актуалізація реєстраційної дії». Тому позивач просить суд приєднати до матеріалів справи відповідний лист Міністерства юстиції України в якості доказу, який був одержаний після подання позову у даній справі.

В підготовчому засіданні 21.01.2020 представником третьої особи-1 було подано відзив на позов, в якому ОСОБА_2 вказує, що Міністерство юстиції України правомірна прийнято скасовано реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань від 03.02.2014 №1000421, оскільки 1) у своїй заяві про вихід із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» та передачу частки ОСОБА_2 висловив лише свій намір на вихід, проте не вказав чітко про вихід із складу часників; 2) заява ОСОБА_2 про вихід із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» та передачу частки не може засвідчувати факт передачі частки; 3) вихід із товариства та передача частки є різними юридичними діями, які мають різні правові наслідки. У зв`язку з наведеним третя особа-1 вказує, що її заява ОСОБА_2 про вихід із товариства та передачу частки від 31.01.2014 не може вважатись документом, на підставі якого відбувся вихід третьої особи-1 із складу учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» та вступ до складу учасників товариства ОСОБА_5 , а також така заява не може вважатись документом, на підставі якого відбулася передача корпоративних прав. Водночас, як стверджує ОСОБА_2 , жодних правочинів щодо відчуження 100% статутного капіталу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» ним з ОСОБА_5 не укладалось.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 21.01.2020 долучено поданий третьою особою-1 відзив (який за своєю суттю є поясненнями третьої особи) до матеріалів справи та прийнято до розгляду; закрито підготовче провадження у справі, встановлено порядок дослідження доказів та призначено справу до розгляду по суті на 06.02.2020.

06.02.2020 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що представник ОСОБА_2 не може з`явитись у судове засіданні з підстав її хвороби.

В судове засідання, призначене на 06.02.2020 представник позивача з`явився, надав пояснення по суті спору, згідно яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи у судове засідання 06.02.2020 також з`явився та надав свої пояснення по суті спору, за змістом яких проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Треті особи 1 та 3 явку своїх представників у судове засідання 06.02.2020 не забезпечили, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нотари Олег Іванович про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час засідання був належним чином повідомлений.

Щодо клопотання представника третьої особи-1 про відкладення судового засідання, то за інформацією з Автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» таке клопотання було подано особисто представником ОСОБА_2 - ОСОБА_14 до відділу діловодства суду 06.02.2020 близько 15 год. 10 хв., тобто менш як за годину до призначеного по справі судового засідання. Жодних доказів на підтвердження вказаних у клопотанні причин неможливості забезпечення участі представника третьої особи-1 у судовому засіданні до даного клопотання не додано.

У зв`язку з наведеним протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, оскільки відсутні доказів тимчасової непрацездатності представника, тобто з підстав недоведення заявником поважності причин неявки.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розглянути справу №910/12597/19 по суті без участі третіх осіб 1 та 3.

В судовому засіданні 06.02.2020 судом завершено розгляд справи №910/12597/19 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи-2, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про розгляд скарги, в якому зазначалось, що 04.12.2017 о 14:00 год. відбудеться засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на якому буде розглядатися, серед іншого, скарга ОСОБА_2 від 13.10.2017, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.11.2017 за №34782-0-33-17 (щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос»).

Публікація вказаного оголошення 01 грудня 2017 року (о 15:05:05) підтверджується листом ДП «Національні інформаційні системи» від 19 березня 2018 року №24907-61-18.

Наказом Міністерства юстиції України від 07.12.2017 №3898/5 задоволено у повному обсязі скаргу ОСОБА_2 від 10.11.2017 та скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 03.02.2014 №1000421 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Башевою Ю.В. щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (СТОВ «Колос»).

На підставі вказаного наказу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено зміни, згідно з якими єдиним учасником, власником 100% статутного капіталу та керівником СТОВ «Колос» визначено ОСОБА_2 .

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про незаконність дій Міністерства юстиції України щодо виконання наказу Міністерства юстиції України від 07.12.2017 №3898/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який було прийнято за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 стосовно державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи СТОВ «Колос», які порушують право ОСОБА_1 , пов`язане із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності юридичної особи.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 16.07.2019 у справі №911/2656/19, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 станом на 31.01.2014 (станом на момент складання заяви про вихід із складу учасників товариства) був учасником СТОВ «Колос», якому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі

56 250, 00 грн., що становило 100% статутного капіталу товариства, що підтверджується пунктами 5.1., 6.1. Статуту СТОВ «Колос», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 04.10.2011, оформленим протоколом №4 від 04.10.2011, та зареєстрованого державним реєстратором Кагарлицької районної державної адміністрації від 24.11.2011, та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до СТОВ «Колос» із заявою від 31.01.2014, у якій заявив про свій намір вийти із складу учасників (засновників) СТОВ «Колос» та зазначив, що припиняючи свою участь у складі засновників (учасників) товариства, він має намір відступити належну йому частку у статутному капіталі цього товариства у повному обсязі - 100%, що у грошовому виразі становить 56 250,00 грн., на користь ОСОБА_5 , будь-яких претензій до СТОВ «Колос» не має, а також просив загальні збори учасників товариства розглянути дану заяву та з урахуванням викладеного у ній затвердити відповідні зміни до статутних документів товариства, справжність підпису ОСОБА_2 на якій було нотаріально посвідчено державним нотаріусом Ржищівської міської державної нотаріальної контори Отькало С.В., а заяву зареєстровано в реєстрі за №244.

Рішенням №16 від 31.01.2014 засновника СТОВ «Колос» ОСОБА_2 «Про внесення змін до установчих документів СТОВ «Колос» вирішено корпоративні права засновника СТОВ «Колос» передати ОСОБА_5 ; у зв`язку із внесеними змінами затвердити нову редакцію статуту СТОВ «Колос»; обов`язки по державній реєстрації нової редакції статуту покласти на ОСОБА_6

Листом №16 від 03.02.2014 СТОВ «Колос» в особі директора ОСОБА_2 визначено, що ОСОБА_2 уступає свою частку в статуті на користь ОСОБА_5 , а дії пов`язані із реєстрацією статуту доручено ОСОБА_6

03.02.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Башевою Ю.В. на підставі рішення №16 від 03.02.2014 засновника СТОВ «Колос» ОСОБА_2 «Про внесення змін до установчих документів СТОВ «Колос» та інших документів, поданих особисто ОСОБА_2 , було проведено державну реєстрацію статуту СТОВ «Колос», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 30.01.2014, оформленим протоколом №16 від 31.01.2014, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено реєстраційний запис №1000421.

Згідно з пунктами 5.1., 6.1. статуту СТОВ «Колос», затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства від 30.01.2014, оформленим протоколом №16 від 31.01.2014 та зареєстрованого державним реєстратором Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Башевою Ю.В. від 03.02.2014, та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, учасником товариства станом на 03.02.2014 був ОСОБА_5 , якому належав внесок у статутному капіталі товариства у розмірі 56 250,00 грн., що становило 100% статутного капіталу товариства.

Станом на 12.03.2014 в реєстр внесено відомості про належність ОСОБА_5 частки в статутному капіталі товариства в розмірі 100% - в сумі 56 250,00 грн.

В період з 03.02.2014 по 30.10.2017 склад учасників товариства змінювався і станом на 30.10.2017 учасниками СТОВ «Колос», згідно даних реєстраційної справи, значились - СТОВ «Сіті Інвест», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

30.10.2017 між ОСОБА_11 , як покупцем, та ОСОБА_7 , як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі СТОВ «Колос», відповідно до якого ОСОБА_11 набув у власність частку у статутному капіталі СТОВ «Колос» розміром 13 146,08 грн., що становить 20% статутного капіталу товариства.

30.10.2017 між ОСОБА_12 , як покупцем, та ТОВ «Компанія з управління активами «Сіті-Інвест», як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі СТОВ «Колос», відповідно до якого ОСОБА_12 набула у власність частку у статутному капіталі СТОВ «Колос» розміром 13 146,08 грн., що становить 20% статутного капіталу товариства.

30.10.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено договір, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав частку у статутному капіталі СТОВ «Колос» у розмірі 13 146,08 грн., що становить 20% статутного капіталу.

За договором від 30.10.2017, укладеним ОСОБА_1 (покупець за договором) та ОСОБА_8 (продавець за договором), покупець придбав частку у статутному капіталі СТОВ «Колос» у розмірі 13 146,08 грн., що становить 20% статутного капіталу товариства.

30.10.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 було укладено договір, за умовами якого ОСОБА_1 придбано частку у статутному капіталі СТОВ «Колос» у розмірі 13 146,08грн., що становить 20% статутного капіталу.

Рішенням загальних зборів учасників СТОВ «Колос», що оформлено протоколом №30/10/2017 від 30.10.2017, погоджено та затверджено продаж учасниками товариства часток у статутному капіталі, зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , затверджено новий склад учасників та нову редакцію статуту СТОВ «Колос», відповідно до якого учасниками товариства є:

- ОСОБА_1 - 60% статутного капіталу, що складає 39 438,22 грн.;

- ОСОБА_11 - 20% статутного капіталу, що складає 13 146,07 грн.;

- ОСОБА_12 - 20% статутного капіталу, що складає 13 146,07 грн.

03.11.2017 було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів СТОВ «Колос», а саме змінено склад учасників товариства (реєстраційний запис №9001030), згідно з яким станом на 04.12.2017 засновниками СТОВ «Колос» значились ОСОБА_1 ; ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

07.12.2017 за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04.12.2017, Міністерством юстиції України прийнято наказ №3898/5 від 07.12.2017 про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб від 03.02.2014 за №1000421.

Згідно листа Міністерства юстиції України №5380/489-26-18/19.2.2 від 15.02.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотари О.І., 08.12.2017 проведено актуалізацію реєстраційних дій (№№8001030, 9001030) відносно СТОВ «Колос» та зазначено єдиним учасником ОСОБА_2

09.12.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 відчужено ОСОБА_13 частку у статутному капіталі СТОВ «Колос» у розмірі 100%, яка становить в грошовому еквіваленті 56 250,00 грн.

Рішенням єдиного учасника (засновника) СТОВ «Колос» №1 від 09.12.2017, ОСОБА_2 передав ОСОБА_13 100% частки у статутному капіталі СТОВ «Колос».

26.12.2017 між ОСОБА_13 та ТОВ «Агрохолдинг «Легіон» було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі СТОВ «Колос» у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті складає 56 250,00 грн.

Рішенням позачергових загальних зборів СТОВ «Колос», оформленого протоколом б/н від 26.12.2017, затверджено продаж ОСОБА_13 частки в статутному капіталі товариства та відповідно новий розподіл часток, за яким учасником товариства є ТОВ «Агрохолдинг «Легіон» з часткою у статутному капіталі СТОВ «Колос» 100%, що в грошовому еквіваленті складає 56 250,00 грн.

Наведені обставини були встановленні остаточним судовим рішенням - рішенням господарського суду Київської області від 16.07.2019 у справі №911/2656/19.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.05.2018 у справі №911/3773/17 визнано недійсними рішення загальних зборів учасників СТОВ «Колос», оформлене рішенням №1 єдиного учасника (засновника) СТОВ «Колос» від 09.12.2017, та договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі СТОВ «Колос», укладений 09.12.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 ; скасувано реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2017 за №№4001030, 500103, 3001030, проведені державним реєстратором Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав»; визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Колос», укладений 26.12.2017 між ОСОБА_13 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг «Легіон»; визнано за ОСОБА_1 право власності на частку у статутному капіталі СТОВ «Колос»; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24.10.2018, рішення господарського суду Київської області від 25.05.2018 у справі №911/3773/17 в частині вимог, щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» змінено, викладено частину 6 резолютивної частини рішення господарського суду Київської області від 25.05.2018 у справі № 911/3773/17 в новій редакції, згідно якої визнано за ОСОБА_1 право власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» у розмірі 60%, що становить 39 438,22 грн., а в іншій частині рішення господарського суду Київської області від 25.05.2018 у справі №911/3773/17 залишено без змін.

Крім того, постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2019 рішення господарського суду Київської області від 25.05.2018 у справі №911/3773/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково та визнано за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» у розмірі 20%, що становить 13 146,07 грн.; визнано за ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» у розмірі 20%, що становить 13 146,07 грн., а в іншій частині позовних вимог - відмовлено; вирішено питання розподілу судового збору.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Аналогічні за суттю приписи законодавства також містяться у ст. 18 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" передбачено, що за змістом частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, наведені судові рішення в силу приписів господарського процесуального закону набрали законної сили, а відтак, встановлені ними обставини мають преюдиційне значення, тобто є неспростованими, доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, позивач вказує, що незважаючи на встановлення судовими рішеннями недійсності правочинів, які мали своїм наслідком вибуття із власності ОСОБА_1 частки у статутному капіталі третьої особи-2, та визнання за останнім прав на частку у статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» у розмірі 60%, неправомірні дії та оспорюваний наказ відповідача порушують корпоративні права ОСОБА_1 , оскільки оспорюваний наказ та вчинені на підставі нього реєстраційні дії є чинними та містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги), визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 (надалі - Порядок №1128).

Суд відзначає, що надалі будуть наводитись положення Порядку №1128 в редакції, що була чинною станом на дату подання ОСОБА_2 скарги від 10.11.2017, її розгляду та прийняття оспорюваного наказу, тобто в редакції від 21.12.2016.

Для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом (пункт 2 Порядку №1128).

За результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу (пункт 12 Порядку №1128).

Рішення, дії або бездіяльність суб`єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду (пункт 19 Порядку №1128).

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (частина десята статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Суд, прийшов до висновку про незаконність прийнятого Міністерством юстиції України наказу №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», який було прийнято за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017, з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

З 01 січня 2016 року набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128, яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами (далі - суб`єкт розгляду скарги) відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Таким чином, повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Порядку №1128 Міністерство юстиції України отримало з 01 січня 2016 року, та порядок реалізації таких повноважень визначено з 01 січня 2016 року. Тобто, до 01.01.2016 повноваженнями розглядати скарги на дії державних реєстраторів були наділені виключно суди.

Як вбачається з матеріалів справи, за скаргою третьої особи-1 перевірці підлягали реєстраційні дії, вчиненні у 2014 році, тобто до набрання чинності відповідними нормативними актами.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, Конституційний суд України в рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що у відповідача були відсутні повноваження для розгляду скарги на дії державних реєстраторів, вчинені до 01.01.2016.

Аналогічна позиція щодо недопущення застосування положень законодавства, які розширюють повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації до дій (правовідносин), що здійснені до набрання чинності відповідних змін до відповідних Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» була викладена Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 у справі №826/12868/16 та від 06.02.2019 у справі №826/4906/17.

Таким чином, відповідач не був наділений повноваженнями на розгляд скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017, предметом якої слугувала реєстраційна дія від 03.02.2014 №1000421 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведена державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Башевою Ю.В., оскільки таке право виникло у відповідача лише з часу набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та відповідно з набранням чинності Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а саме з 01.01.2016. Отже норми Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (зі змінами) та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації не могли застосовуватись відповідачем до подій, що відбулись до набрання ними чинності.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для висновку про незаконність дій відповідача з розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 та задоволення позовної вимоги про скасування наказу №3898/5 від 07.12.2017.

Попри наведене, суд вважає за необхідне надати правову оцінку всім діям відповідача, пов`язаним з розглядом скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017, а відтак, по-друге, у відповідності до пункту 9 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Тобто, у відповідності до вказаного пункту на відповідача покладено обов`язок встановити коло заінтересованих осіб, зокрема, на підставі відомостей реєстрів, та повідомити таких осіб про розгляд скарги.

На думку суду, є очевидним, що заінтересованими особами з розгляду скарги, предметом якої слугувала реєстраційна дія щодо державної реєстрації змін до установчих документів третьої особи-2 (що стосується складу учасників та розміру часток у товаристві), є учасники такого товариства станом на дату розгляду скарги, в тому числі ОСОБА_1 , а також інші особи, які були учасниками СТОВ «Колос» у період з дати оскаржуваної реєстраційної дії до дати розгляду скарги, про склад яких відповідач міг та повинен був довідатись з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та відповідно повинен був вжити заходи для повідомлення таких осіб про розгляд скарги.

Згідно пункту 10 Порядку №1128 суб`єкт розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); 2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; 3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Пунктом 11 Порядку №1128 передбачено, що копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

З аналізу пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128 вбачається, що фактично повідомлення про розгляд скарги та запрошення до розгляду скарги є тотожними за своєю суттю діями, які спрямовані на надання можливості скаржнику та заінтересованим особи взяти участь у розгляді скарги, надати свої пояснення, висловити думки. Суд не вбачає підстав вважати, що дані поняття є відмінними, а повідомлення про розгляд справи має інші правові наслідки для заінтересованої особи ніж запрошення до розгляду скарги.

Таким чином, на виконання пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128 відповідач зобов`язаний був завчасно повідомити про розгляд скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 всіх заінтересованих осіб, зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які станом на дату подання вказаної скарги та її розгляду були учасниками (засновниками) СТОВ «Колос» та про це значились у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таке повідомлення (запрошення) повинне надати можливість заінтересованим особам взяти участь у розгляді скарги, надати свої пояснення, висловити думки, що є можливим виключно за умови обізнаності таких осіб із змістом скарги, у зв`язку з чим п. 11 Порядку №1128 передбачає обов`язок надання копії скарги та доданих до неї документів особам, запрошеним до розгляду скарги по суті не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті.

При цьому, п. 11 Порядку 1128 передбачає саме «надання» копії скарги, а не надсилання, тобто для належного повідомлення про розгляд скарги відповідач повинен вжити заходів для забезпечення наявності у фактичному володінні заінтересованих осіб копії скарги не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті, зокрема, шляхом завчасного направлення копії скарги засобами поштового зв`язку, оскільки розміщення копії такої скарги у вільному доступі в мережі Інтернет (для ознайомлення заінтересованих осіб) може порушувати права скаржника.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа ДП «Національні інформаційні системи» від 07.03.2018 №968/03.2-11 та вказується відповідачем у своєму відзиві, 01.12.2017 (п`ятниця) на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про розгляд скарги, в якому зазначалось, що 04.12.2017 (понеділок) о 14:00 год. відбудеться засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на якому буде розглядатися, серед іншого, скарга ОСОБА_2 від 10.11.2017, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.11.2017 за №34782-0-33-17 (щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос»). Публікація вказаного оголошення 01.12.2017 була здійснена о 15 год. 05 хв. 05 сек.

Відповідач стверджує, що наведена публікація є належним повідомленням скаржника та/або його представник, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі або встановлених відповідно до відомостей реєстрів у розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128.

Натомість, суд вважає, що розміщення повідомлення про розгляд скарги менш ніж за 1 робочий день (та фактично за три години до кінця робочого дня) до такого розгляду, за відсутності у такому повідомленні будь-якої інформації щодо підстав подання скарги, реєстраційних дій (рішень), які є предметом оскарження, і, тим більше, доводів скаржника, не може бути визнане належним повідомленням заінтересованих осіб в розумінні пунктів 9, 10, 11 Порядку №1128, оскільки є унеможливленою (суттєво ускладненою) реалізація прав таких осіб на надання своїх пояснень, заперечень та висловлення думок по суті скарги.

Аналогічні правові висновки викладені постанові Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №826/1632/17.

Якщо в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо.

Повідомлення від 01.12.2017 про розгляд 04.12.2017 скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 (щодо СТОВ «Колос») шляхом публічного повідомлення на сайті Міністерства юстиції України, з урахуванням обставин цієї справи, було недостатнім та прогнозовано не надавало можливості Комісії пересвідчитись у його отриманні всіма зацікавленими особами.

Більше того, як вбачається із наявного в матеріалах справи конверту копія скарги була направлена (здана до установи поштового зв`язку) відповідачем СТОВ «Колос» лише 05.12.2017 (тобто на наступний день після її розгляду) та отримана адресатом лише 07.12.2017, а учасникам СТОВ «Колос» взагалі не направлялась, хоча спірна скарга надійшла до Міністерства юстиції України 17.11.2017. Наведені обставини відповідачем не спростовані.

Отже, при розгляді Комісією скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 (щодо СТОВ «Колос») та прийнятті оскаржуваного наказу Міністерства юстиції №3898/5 від 07.12.2017, відповідач діяв необґрунтовано, з порушенням принципів рівності та змагальності, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішень. Порушення відповідачем цих принципів виключає висновок про правомірність розгляду зазначеної скарги та законність прийнятого наказу.

При цьому, зважаючи на те, що скарга була подана ОСОБА_2 більш як через 3,5 роки після вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, при тому, що така реєстраційна дія була вчинена на підставі поданих самим же ОСОБА_2 документів, а також враховуючи наявність відомостей з реєстру, що протягом трьох років особи (учасники товариства) мирно та вільно володіють корпоративними правами СТОВ «Колос», у суду відсутні жодні підстави вважати, що поспіх Міністерства юстиції України з розгляду скарги за відсутності доказів належного повідомлення зацікавлених осіб є виправданим та/або розумним.

Варто відзначити, що до аналогічних висновків при тотожних обставинах (розміщення повідомлення про розгляд скарги на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за один робочий день до такого розгляду) прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 12.12.2018 у справі №826/8976/17.

По-третє, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в редакції, що діяла на дату подання спірної скарги, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Зважаючи на те, що оскаржувані згідно скарги ОСОБА_2 реєстраційні дії були вчинені на підставі особисто заповненої третьою особою-1 картки форми 3 та поданих ОСОБА_2 документів (наведені обставини та докази не оспорювались ні під час розгляду скарги, ні в межах даної справи) відсутні будь-які підстави вважати, що останній не був обізнаний про вчинення таких реєстраційних дій та про порушення його прав на протязі більш як 3,5 років.

Отже, скарга ОСОБА_2 від 10.11.2017 (щодо СТОВ «Колос») була подана із пропуском встановленого ч. 3 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» строку більш як на 3,5 роки, а тому Міністерство юстиції України повинне було відмовити в її задоволенні на підставі п. 8 ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Жодного мотивування щодо розгляду скарги через 3,5 роки від дати вчинення оскаржуваної реєстраційної дії ні висновок, ні наказ не містять.

По-четверте, згідно пункту 8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Тобто, відповідач повинен був здійснювати розгляд скарги ОСОБА_2 в першу чергу в межах доводів скарги, натомість в основу висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04.12.2017 переважно були покладені доводи, на які скаржник не посилався.

Окремої уваги заслуговує надуманість підстав для висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації про необхідність задоволення скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017.

Так, до прикладу, у висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 04.12.2017 вказано, що за відомостями ЄДР засновник ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак в реєстраційній картці зазначено, що інше проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 . У зв`язку з наведеним Комісія прийшла до висновку, що державний реєстратор Башева Ю.В. мала відмовити у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів, оскільки має місце невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в ЄДР.

При цьому, Комісією жодним чином не надано правової оцінки тим обставинам, що ОСОБА_2 у своїй скарзі від 10.11.2017 вказано наступну адресу свого місця проживання: АДРЕСА_3 , а також у документах, що були підписані особисто ОСОБА_2 та надані державному реєстратору Башевій Ю.В. (рішення про внесення змін до установчих документів СТОВ «Колос», договір купівлі-продажу частки в статуному капіталі, заява від 31.01.2014, заява від 11.03.2014 тощо) містять наступну адресу третьої особи-1 (скаржника): АДРЕСА_2 .

Проте, у суду наявні підстави вважати, що відповідачу могло бути невідомо про вказані обставини у зв`язку з відсутністю у нього станом на дату розгляду скарги ОСОБА_2 матеріалів (документів), на підставі яких державним реєстратором Башевою Ю.В. було внесено зміни до відомостей про СТОВ «Колос», оскільки Міністерство юстиції України лише листом вих. №/19к, датованим 27.11.2017 (тобто, складеним за 4 робочі дні до дати розгляду скарги за відсутності в матеріалах справи доказів направлення такого листа), звернулось до Кагарлицької РДА Київської області із запитом про надання таких документів.

Водночас, як вбачається із листа Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області вих. №01-04-2893 від 17.11.2017, наданим у відповідь на лист Міністерства юстиції України вих. №/19к від 27.11.2017, Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області було надіслано відповідачу копію реєстраційної дії №1000421 від 03.02.2014 та дані матеріали були одержані відповідачем 04.12.2017.

Жодних доказів одержання таких матеріалів до початку розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 матеріали справи не містять, в той час як надання відповіді на запит за 10 днів до створення такого запиту, за відсутності жодних доказів здійснення поштового пересилання як запиту, так і відповіді на такий запит та враховуючи визначені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку, а також з огляду на доводи Комісіі, що викладені у висновку від 04.12.2017, викликають сумніви з приводу наявності у Комісії станом на дату розгляду скарги матеріалів реєстраційної дії №1000421 від 03.02.2014.

По-п`яте, ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14.11.2017 у справі №368/1561/17 про забезпечення позову заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - СТОВ «Колос» (, адреса: 09236, Київська обл., Кагарлицький район, село Великі Пріцьки, вул. Центральна, будинок 16), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідачу достеменно було (повинно було бути) відомо про наявність заборони, встановленої ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14.11.2017 у справі №368/1561/17, ще 04.12.2017, оскільки відомості про таку заборону були внесені до реєстру юридичних осіб, відомості з якого досліджувалися Комісією під час розгляду скарги.

На момент виконання наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 06.12.2017 у справі №368/1561/17 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Нотари О.І. (діяльність якого припинена з 11.12.2017 на підставі його заяви від 07.12.2017) 07.12.2017 було вимкнено попередження про заборону проведення суб`єктами державної реєстрації будь-яких реєстраційних дій відносно СТОВ «Колос», яке встановлено ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14.11.2017 у справі №368/1561/17 та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань 16.11.2017.

Відповідно до повідомлення Апеляційного суду Київської області №03-16/165/17 від 15.12.2017 у відповідь на заяву представника СТОВ «Колос» від 13.12.2017 вх. №20576/17 про надання інформації по цивільній справі №368/1561/17, згідно бази даних автоматизованої системи Апеляційного суду Київської області КВ «Д-3» станом на 15.12.2017 до апеляційного суду не надходила, не реєструвалась та не розглядалась цивільна справа №368/1561/17 за скаргою на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14.11.2017.

Тобто, Апеляційним судом Київської області 06.12.2017 не ухвалювалось судове рішення у вищевказаній справі.

Крім того, за повідомленням працівника апарату Кагарлицького районного суду Київської області, будь-яка апеляційна скарга у вищевказаній справі в канцелярії суду першої інстанції не зареєстрована.

Як вбачається з листа Міністерства юстиції України №5380/489-26-18/19.2.2 від 15.02.2018 у відповідь на звернення від 19.12.2017, надіслане листом Національного антикорупційного бюро України від 22.12.2017 №11-192/47796, зокрема, стосовно вимкнення 07.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотари О.І. зазначеного вище повідомлення про заборону на вчинення реєстраційних дії відносно СТОВ «Колос», а також проведеною ним 08.12.2017 актуалізацією реєстраційних дій (№№ 8001030, 9001030 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи»), де зазначено, що єдиним учасником СТОВ «Колос» є ОСОБА_2 , відповідачем вказано, що про дані факти було повідомлено Національну поліцію України для вжиття відповідних заходів.

Прикметно, що 07.12.2019 о 14 год. 20 хв. приватним нотаріусом Нотарі О.І. було вимкнено попередження про заборону внесення будь-яких відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про СТОВ «Колос», в той час як посадовою особою Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України було вчинено реєстраційну дію 07.12.2019 о 14 год. 31 хв., тобто через 11 хв. після неправомірного вимкнення приватним нотаріусом Нотарі О.І. попередження про заборону внесення будь-яких відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про СТОВ «Колос» на підставі неіснуючої ухвали.

Попри наведене, у суду є підстави для висновків, що відповідачем в результаті неправомірного розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 (реєстраційний Мін`юсту №34782-0-33-17 від 17.11.2017) винесено наказ №3898/5 від 07.12.2017, на виконання якого скасовано реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 03.02.2014 №1000421 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Башевою Ю.В. щодо СТОВ «Колос», попри заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно СТОВ «Колос», встановлену ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14.11.2017 у справі №368/1561/17 та внесеної до Єдиного державного реєстру 16.11.2017, яка в свою чергу була неправомірно вимкнена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотари О.І.

При цьому, Міністерство юстиції України у своїх роз`ясненнях для нотаріусів неодноразово вказувало про необхідність перевірки у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявності цифрової копії судового рішення, на підставі якого підлягає прийняттю рішення про вчинення реєстраційної дії.

Однак, у даному випадку, будучи обізнаним про наявність на дату розгляду скарги встановленої ухвалою суду заборони щодо вчинення реєстраційний дій щодо СТОВ «Колос», та вбачаючи, що повідомлення про таку заборону було вимкнене кілька хвилин тому, Міністерство юстиції України мало пересвідчитись чи наявна у Єдиному державному реєстрі судових рішень цифрова копія ухвали Апеляційного суду Київської області від 06.12.2017 у справі №368/1561/17, на підставі якого було вимкнено повідомлення про заборону вчинення реєстраційних дій.

Підсумовуючи викладене, суд з прикрістю констатує, що прийняття наказу №3898/5 від 07.12.2017 та його виконання супроводжувались великою кількістю грубих порушень та свавільних дій Міністерства юстиції України, які ставлять під сумнів не лише законність дій представників відповідача, а й неупередженість таких осіб в цілому щодо розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017 та прийняття оспорюваного наказу.

Внаслідок таких дій Міністерства юстиції України мало місце порушення гарантованого позивачу ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права мирне володіння майном, позивача було протиправно позбавлено права власності на корпоративні права та зумовили необхідність осіб, зокрема, ОСОБА_1 впродовж трьох років у судовому порядку відновлювати свої порушені права.

За таких обставин, доводи позивача щодо незаконності оскаржуваного наказу відповідача та подальших дій на його виконання, направлених на скасування вказаної реєстраційної дії є обґрунтованими, а отже і твердження про передчасність та безпідставність проведення всіх подальших реєстраційних дій, що мали місце після його прийняття також є обґрунтованими.

За таких обставин наказ Міністерства юстиції України від 07.12.2017 року №3898/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та вчинені на підставі вказаного наказу реєстраційні дії підлягають скасуванню.

Зокрема, суд погоджується з доводами позивача про те, що чинність вчинених на підставі оспорюваного наказу реєстраційних дій та відображення їх в реєстрі порушує права та інтереси ОСОБА_1 та може вводити в оману інших осіб щодо складу учасників СТОВ «Колос» у різний проміжок часу.

В той же час, вимоги про визнання незаконним та про скасування наказу відповідача №3898/5 від 07.12.2017 є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача.

При цьому, скасування відповідного наказу не потребує його додаткового визнання незаконним, оскільки встановлення обставин незаконності наказу Міністерства юстиції України є фактично мотивами суду для його скасування, в той час як в резолютивній частині підлягають відображенню наслідки розгляду судом викладених мотивів.

Отже, суд вважає, що ефективним способом захисту права позивача є скасування наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017.

Відповідно й вимога позивача про визнання неправомірними дій Міністерства юстиції України щодо виконання №3898/5 від 07.12.2017 не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, задоволення такої вимоги не призведе до поновлення прав та інтересів позивача, по-друге, встановлення обставин неправомірними дій Міністерства юстиції України щодо виконання №3898/5 від 07.12.2017 є підставою для скасування реєстраційних дій.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 про поновлення реєстраційних дій, які були скасовані на підставі наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017, то суд зазначає, що представником відповідача у судовому засіданні було підтверджено наявність у Міністерства юстиції України можливості із вчинення таких дій, в той час як дана вимоги позивача є похідною від вимоги про скасування наказу, яка задоволена судом.

У відповідності до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Белеш та інші проти Чеської Республіки» зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Згідно ж із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України №6-32цс13 від 12.06.2013.

Зважаючи на характер, спосіб та обставини порушення прав та інтересів позивача, які супроводжувались великою кількістю грубих порушень та свавільних дій Міністерства юстиції України, а також враховуючи велику кількість спорів щодо корпоративних прав СТОВ «Колос», які перебували та перебувають на розгляді судів різних юрисдикцій, суд вважає доцільним не лише скасувати прийняті на підставі оспорюваного наказу реєстраційні дії, а й з метою недопущення будь-яких сумнівів з приводу того, як саме має бути поновлене порушене право позивача, задовольнити вимогу ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача поновити реєстраційну дію, що була скасована наказом Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017, що не суперечить закону, проте матиме наслідком остаточне вирішення спору у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на приписи частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача як особу, внаслідок неправильних дій якої виник даний спір.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати наказ Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який було прийнято за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 від 10.11.2017.

3. Поновити реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, скасовану на підставі наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а саме: скасувати реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.12.2017 №0001030 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)», проведену головним спеціалістом Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Золотаренко Т.А. щодо СТОВ «Колос» (); поновити реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.02.2014 №1000421 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Башевою Ю.В. щодо СТОВ «Колос» ().

4. Скасувати реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведені щодо СТОВ «Колос» після виконання наказу Міністерства юстиції України №3898/5 від 07.12.2017 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (після проведення реєстраційної дії №0001030 від 07.12.2017), а саме: №1001030 від 08.12.2017 «Актуалізація реєстраційної дії» та №2001030 від 08.12.2017 «Актуалізація реєстраційної дії».

5. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; адреса для листування: АДРЕСА_5 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 7 684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. Видати наказ.

6. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 20.02.2020.

Суддя Р.В. Бойко