ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. Справа№ 910/13400/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін

від позивача Шевцова Т.М.

від відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2019

у справі №910/13400/19 (суддя Кирилюк Т. Ю.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртранснафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранделюкс"

про стягнення 128 575,61 грн штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртранснафта" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранделюкс" про стягнення 81 941, 97 грн. пені та 46 633, 64 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням строків виконання робіт за укладеним сторонами у справі договором №22/114 від 14.02.2019.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 по справі №910/13400/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

При ухваленні зазначеного рішення, місцевим господарським судом встановлено факти порушення зобов`язань позивачем, які унеможливлюють юридично та фізично виконання відповідачем умов договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Укртранснафта" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначає, що на виконання договору, останній направив відповідачу заявку про готовність до виконання договору. Також апелянтом до апеляційної скарги додано акт приймання-передачі проектної документації, акт допуску та дозвіл на виконання робіт. В зв`язку з чим, апелянт вказує, що належним чином виконав свої зобов`язання за договором.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 по справі №910/13400/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2019 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 29.01.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 розгляд справи відкладено на 17.02.2020.

В судовому засіданні 17.02.2020 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розглянути апеляційну скаргу у відсутність представника відповідача.

Колегією суддів встановлено, що позивачем до апеляційної скарги подано додаткові докази, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування тих або інших обставин справи визначається предметом спору.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Із правового контексту вищенаведеної норми слідує, що за загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас, суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак, подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду. Обмеження права на подання доказів в суд апеляційної інстанції покликано активізувати змагальний процес в суді першої інстанції. Його можливо розглядати як своєрідну процесуальну санкцію за невиконання особою, що бере участь у справі, своїх обов`язків по доказуванню в суді першої інстанції.

Таким чином, користуючись правами суду першої інстанції в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, Північним апеляційним господарським судом, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості й балансу інтересів, були досліджені документи на підтвердження доводів, подані позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції. Долучені до апеляційної скарги документи, подані без належного обґрунтування поважності причин неможливості подання їх до суду першої інстанції та не приймаються до розгляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

14 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір підряду №22/114 з використанням власних матеріально-технічних засобів підрядника (з авансом), далі - Договір.

Відповідно до Договору, за результатами проведеної процедури закупівлі (допорогова закупівля: Протокол засідання комісії з допорогових закупівель у місті Києві М° 2597/2 від 29 січня 2019 року) Замовник доручає, а Підрядник забезпечує, відповідно до проектної документації і умов цього Договору, виконання робіт: Ремонт автозаправочної станції (з ємностями 10,5 м. куб. та 10,6 м. куб.) з приміщенням пульту управління розташованої на ЛВДС «Кременчук» з влаштуванням майданчика для встановлення технологічного обладнання: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 9 (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013) (код 45220000-5 за ДК 021:2015, зведення огорож, монтаж поручнів і захисних засобів), надалі - роботи.

Відповідно до п. 1.2. Договору підрядник зобов`язується своїми силами та з використанням власних матеріально - технічних засобів виконувати роботи, що обумовлені в Договорі та визначені проектною документацією. Підрядник має право залучати до виконання Договору третіх осіб - субпідрядників.

Згідно з п. 2.1. Договору договірна ціна є твердою та визначається на основі твердого кошторису, що є невід`ємною частиною Договору (Додаток №1) і становить: без ПДВ - 555 162,42 грн. (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч сто шістдесят дві гривні 42 копійки), ПДВ - 111 032,48 грн. (сто одинадцять тисяч тридцять дві гривні 48 копійок). Разом з ПДВ - 666 194,90 грн. (шістсот шістдесят шість тисяч сто дев`яносто чотири гривні 90 копійок).

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що строки виконання робіт, передбачених п.1.1. Договору, становлять 45 днів з дати початку виконання робіт. Строки виконання робіт визначаються на підставі календарного графіка (додаток №2), що додається до Договору та є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п. 5.1. Договору, Замовник, у термін 10 (десяти) календарних днів з дати підписання Договору забезпечує Підрядника примірником затвердженої проектної документації на обсяги робіт, який повинен виконати Підрядник. Приймання проектної документації здійснюється актом приймання-передачі, який підписують обидві Сторони.

Підрядник протягом 3 (трьох) календарних, днів після отримання проектної документації, перевіряє її комплектність, відповідність установленим вимогам та надає свої зауваження (у разі їх наявності) Замовнику. Замовник письмово повідомляє Підрядника про результат розгляду зауважень протягом 3 (трьох) робочих днів, з дати отримання зауважень від Підрядника. (п. 5.2. Договору).

Згідно з п. 5.4. Договору, у разі необхідності внесення змін до проектної документації, які не повинні впливати на істотні умови цього Договору, Замовник передає Підряднику примірник цих змін протягом 3 (трьох) робочих днів, з дати отримання зауважень від Підрядника.

На основі переданої проектної документації, Підрядник розробляє проект виконання робіт і узгоджує його з Замовником у письмовому вигляді протягом 1 (один) тижня, з моменту отримання такої документації від Замовника (п.5.4. Договору).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, зазначає, що відповідач свої зобов`язання за Договором, в частині своєчасного виконання робіт не виконав, в зв`язку з чим просить стягнути з останнього 81941,97 грн пені та 46633, 64 грн штрафу.

За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, до яких, серед іншого, віднесено умови про предмет договору.

Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У розумінні наведеної норми, основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи, відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу. Додатковим предметом будівельного підряду можуть бути нерозривно пов`язані із місцезнаходженням об`єкта проектні та пошукові роботи щодо розробки за завданням замовника проектної або іншої технічної документації та/або виконання пошукових робіт.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, 04.03.2019 останній направив відповідачу заявку про готовність до виконання договору №22-00/229/959.

В той же час, інших доказів виконання позивачем умов Договору, зокрема передачі відповідачу протягом, десяти календарних днів з моменту підписання цього договору, примірників затвердженої проектної документації на обсяги робіт, які має виконати відповідач, позивачем не надано.

Таким чином, виконання робіт без проектної документації є неможливим, в силу договірної норми пункту 6.1. Крім того, позивачем не надано доказів передачі будівельного майданчика, що відповідно унеможливлює виконання робіт.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок неможливості розпочати відповідачем роботи, передбачені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 216 та частиною другою статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі статтею 614 Цивільного кодексу особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (презумпція вини).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідачем не надано належних доказів виконання своїх зобов`язань за договором, в частині передачі відповідачу необхідної документації для початку виконання робіт, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 по справі №910/13400/19 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2019 по справі №910/13400/19 без змін.

2.Справу №910/13400/19 передати до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.02.2020.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна