ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. Справа№ 910/10884/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2019

у справі № 910/10884/19 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд"

про стягнення 122 100,00 грн.-,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" 122 100,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у залізничних накладних № 37079928 та № 37146065.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 122 100,00 грн. штрафу та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. Видано наказ після набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19 за позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» до ТОВ «Кернел-Трейд» про стягнення 122 100,00 грн. штрафу, та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. скасувати і прийняти нове рішення, яким зменшити суму штрафу до 10% від загальної суми 122 10,00 грн., а саме до 12 210,00 грн.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовується тим, що ключовими обставинами, якими відповідач обґрунтовував правомірність зменшення штрафу, який позивач стягував відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у залізничних накладних № 37079928 та № 37146065 масу вантажу, що вчинене порушення носить ненавмисний характер з боку відповідача, таке порушення не завдало реальної майнової шкоди ані позивачу, ані іншим учасникам господарських відносин.

Скаржник вказує на те, що позивачем не спростовано твердження відповідача, що вчинене порушення не завдало реальної майнової шкоди позивачу, ані іншим учасників господарських відносин та не надав доказів понесення позивачем збитків внаслідок неналежного заповнення відповідачем залізничних накладних, але сума штрафу, яка була нарахована позивачем, є надмірно великою порівняно із тим, що порушення відповідача не завдало жодних збитків позивачу.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019 справу № 910/10884/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Північний апеляційний господарський суд, визнав подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

Згідно з ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 192 00,00 грн (1 921,00 грн.*100=192 100,00 грн.).

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 122 100,00 грн., вказана справа, відповідно до приписів ГПК України, відноситься до малозначних справ.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19 у визначеному складі колегії суддів. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

11.01.2020 від позивача через відділ канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19 залишити без змін, вказує на те, що позивачем належними доказами доведено факт невідповідності зазначеної відповідачем маси вантажу, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу, який застосовано і розрахований згідно із ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, а твердження скаржника про порушення судом процесуального права не мають свого підтвердження та суперечать матеріалам справи, у зв`язку із чим вважає відсутніми підстави для зміни чи скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, доводи відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 05.02.2019 зі станції відправлення Козова Львівської залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" відправило на станцію Чорноморськ-Порт-експорт Одеської залізниці на адресу СП ТОВ "Трансбалкантермінал" вантаж - зерно кукурудзи, насипом, масою, яка визначена відправником на вагонних вагах (150 т) - 211000 кг, зокрема, у вагоні № 95746400 - 70300 кг, що підтверджується залізничною накладною №37079928 від 05.02.2019.

Як вбачається з вказаної залізничної накладної, провізна плата за вагон № 95746400 склала 12210,00 грн.

Як стверджує позивач у позовній заяві, при проходженні вагону № 95746400 через станцію Подільськ Одеської залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут, Статут залізниць України), зазначений вагон було відчеплено від потягу для перевірки маси вантажу, що підтверджується актом загальної форми №1279 від 12.02.2019.

При цьому про невідповідність маси вантажу у вагоні № 95746400 тій масі, яка вказана вантажовідправником у перевізному документі, на станції Подільськ Одеської залізниці складено комерційний акт №406802/3/10 від 12.02.2019.

Із наведеного комерційного акту вбачається, що під час комісійного переважування вагону №95746400, вантажопідйомністю 70,5 т, завантаженого засобами відправника (маса визначена на вагонних вагах (150 т) на справних вагонних електромеханічних вагах ВВ150Э ст.Подільськ (держповірка 05.11.2018), позивачем встановлено розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною в залізничній накладній масою на 7000 кг, вантажопідйомністю вагону на 6800 кг. Результат переважування зафіксовано в звіті про зважування від 12.02.2019. Переважування вагону проводила агент комерційний ОСОБА_1 , в присутності агенту комерційного ОСОБА_2 , ДЗС ОСОБА_4

Даний акт підписано ДС ОСОБА_3 , ДСМ ОСОБА_5 , агентом комерційним ОСОБА_1 .

Відповідно до акту №14 про надлишок вантажу кукурудзи у вагоні № 95746400 від 14.02.2019 зазначений надлишок був відвантажений відправником, а вагон прослідував далі, перевищення понад вантажопідйомність вагону усунено.

Також 09.02.2019 зі станції відправлення Козова Львівської залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" відправило на станцію Чорноморськ-Порт-експорт Одеської залізниці на адресу СП ТОВ "Трансбалкантермінал" вантаж - зерно кукурудзи, насипом, масою, яка визначена відправником на автомобільник вагах - 211000 кг, зокрема, у вагоні №95778858 - 70300 кг, що підтверджується залізничною накладною №37146065 від 09.02.2019.

Як вбачається з вказаної залізничної накладної, провізна плата за вагон №95778858 склала 12210,00 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що при проходженні вагону №95778858 через станцію Подільськ Одеської залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут, Статут залізниць України), зазначений вагон було відчеплено від потягу для перевірки маси вантажу, що підтверджується актом загальної форми №1304 від 17.02.2019.

При цьому про невідповідність маси вантажу у вагоні № 95778858 тій масі, яка вказана вантажовідправником у перевізному документі на станції Подільськ Одеської залізниці складено комерційний акт № 406802/4 від 17.02.2019.

Із наведеного комерційного акту вбачається, що під час комісійного переважування вагону № 95778858, вантажопідйомністю 70,5 т, завантаженого засобами відправника (маса визначена на автомобільник вагах) на справних вагонних електромеханічних вагах ВВ150Э ст.Подільськ (держповірка 05.11.2018), позивачем встановлено розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною в залізничній накладній масою на 6050 кг, вантажопідйомністю вагону на 5850 кг. Результат переважування зафіксовано в звіті про зважування від 17.02.2019. Переважування вагону проводила агент комерційний ОСОБА_2, в присутності ДСМ ОСОБА_5 та бригадира ПКО ОСОБА_6

Даний акт підписано ДС ОСОБА_3 , ДСМ ОСОБА_5 , агентом комерційним ОСОБА_2 .

Відповідно до акту №16 про надлишок вантажу кукурудзи у вагоні № 95778858 від 18.02.2019 зазначений надлишок був відвантажений відправником, а вагон прослідував до станції призначення, перевищення понад вантажопідйомність вагону усунено.

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що відповідачем було порушено правила перевезення вантажу та Статуту залізниць України, зокрема, щодо внесення відомостей про масу вантажу у накладну, у зв`язку з чим Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 122100,00 грн за неправильно визначену масу вантажу.

Пунктом 5 ст. 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача; накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно із ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниця має право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у залізничній накладній.

Відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (ст. 118); за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (ст. 122).

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, встановлено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли; цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

Згідно із ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; порядок складання актів загальної форми та комерційних актів встановлено Правилами складання актів.

Оскільки накладна є письмовою формою договору перевезення вантажу, що укладається вантажовідправником із залізницею згідно зі статтею 24 Статуту і вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то й відповідачем за позовами про стягнення штрафу за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача має бути відправник вантажу (п. 6.3 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", із змінами і доповненнями).

В ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Підставою для застосування до відповідача штрафу в розмірі згідно із статтею 118 Статуту залізниць України було порушення, встановлене залізницею та зазначене у комерційних актах № 406802/3/10 від 12.02.2019 та № 406802/4 від 17.02.2019, яке стосувалось неправильного зазначення маси вантажу у залізничних накладних № 37079928 від 05.02.2019 та № 37146065 від 09.02.2019.

Таким чином, оскільки відповідно до залізничних накладних № 37079928 від 05.02.2019 та № 37146065 від 09.02.2019 провізна плата за вагони № 95746400 та № 95778858 становить 12 210,00 грн за кожен з них, то відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України позивачем правильно нараховано суму штрафу в розмірі 122 100,00 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем правомірно застосовано штрафні санкції на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України, оскільки відповідачем порушені вимоги Статуту залізниць України в частині неправильного зазначення у накладній маси вантажу та вказане порушення відповідачем не спростовано.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні такого клопотання, враховуючи наступне.

Посилання скаржника на те, що позивачем не доведено завдання реальної майнової шкоди позивачу, ані іншим учасникам господарських відносин є безпідставним, оскільки відповідно до п. 6.2 Роз`яснення від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Натомість, згідно із абз. 2 зазначеного пункту, збитки (додаткові витрати), завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у статтях 118 та 122 Статуту, підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки згідно із статтею 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що для застосування норм ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки, відповідач повинен довести наявність тих обстави, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ГПК України наявності обставин, зокрема, тяжкого фінансового становища відповідача, відсутності завдання збитків іншим учасникам господарських відносин, на підставі яких суд би міг дійти висновку щодо наявності підстав з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Нарахування штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у залізничних накладних згідно із ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, не ставиться у залежність до завдання реальної майнової шкоди.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в рішенні Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/10884/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд".

4. Справу № 910/10884/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім