ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 Справа № 917/2090/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД"

до Фізичної особи-підприємця Бажан Віктора Григоровича

про стягнення 15539,70 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

Спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Бажан Віктора Григоровича про стягнення 15539,70 грн. згідно договору поставки № 35762 від 10.09.2018р., у тому числі 12949,75 грн. - основного боргу, 2589,95 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами; а також 1921,00 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений товар.

Ухвалою суду від 24.12.2019 р. було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Зокрема було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.87-88).

Ухвала вважається врученою відповідачу 04.01.2020р., з дати проставлення поштовим відділенням відмітки про відсутність адресата за адресою (а.с.90-92).

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019р. даний позов було передано на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.43).

За ухвалою господарського суду від 06.12.2019р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

За ухвалою суду від 24.12.2019 року відкрито провадження у справі № 917/2090/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони суду не надали.

Заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 24.12.2019р.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.12.2019р., надіслана відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , повернулася до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання (а.с.90-92).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.12.2019р. ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.93-94).

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (така ж правова позиція викладена у постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17).

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи суд 30.01.2020 повторно направив йому копію ухвали від 24.12.2019р.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у договорі поставки № 35762 від 10.09.2018р. зазначена також адреса відповідача - вул. О.Кошового, буд.7, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600. Суд 14.02.2020 направив копію ухвали від 24.12.2019р. на адресу зазначену у договорі, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення від 14.02.2020р.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду вважається врученою відповідачу.

Крім того, про розгляд даної справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення 30.01.2020р., 13.02.2020р. відповідного оголошення на офіційному сайті Судової влади України.

Суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідач належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи у відповідності до ст. ст. 120, 242 ГПК України.

Господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

24.02.2020р. судом було постановлено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Спільним українсько-естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем Бажан Віктором Григоровичем (відповідачем) укладено договір поставки № 35762 від 10.09.2018р. (далі - Договір); (а.с.54-59).

Згідно з п.1.1. Договору позивач (як постачальник) зобов`язується поставити і передати у власність покупцеві (відповідачу), а покупець (відповідач) - прийняти та оплатити певний товар, асортимент, кількість та ціна якого, зазначені в видаткових накладних, які є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.1.2 підп.1.2.1 Договору предметом поставки є наступний товар: лікарські засоби та вироби медичного призначення, предмети та засоби особистої гігієни, косметичні засоби, функціональні харчові продукти, дієтичні добавки та інші товари, які мають право відповідно до законодавства придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи.

Згідно з п.2.2 Договору загальна кількість та асортимент товару, що поставляється за договором, складається з кількості та асортименту товару, погоджених сторонами та вказаних в підписаних видаткових накладних на передачу товару.

Згідно з п.3.5 Договору передача товару постачальником покупцю здійснюється поставкою товару силами постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2010).

Згідно з п.4.1 Договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент передачі товару покупцеві.

Згідно з п.5.3 Договору ціни кожної одиниці товару вказується у видаткових накладних на поставку кожної партії товару.

Згідно з п.6.1 Договору оплата покупцем товару за цим договором здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу. При цьому порядок оплати товару за договором (попередня оплата чи оплата з відстроченням платежу) обирається покупцем при поданні замовлення на поставку.

Згідно з п.6.2 Договору при здійсненні покупцем оплати товару за цим договором з відстроченням платежу строк, протягом якого покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар на користь постачальника, вказується постачальником у видатковій накладній на товар, який поставляється. При цьому перебіг такого строку починається від дати поставки товару покупцю, що вказана у видатковій накладній. Надання постачальником покупцю рахунку-фактури для оплати товару з відстроченням платежу не є обов`язковим.

Згідно з п.7.2 Договору при отриманні товару уповноважена особа покупця повинна надати довіреність, яка оформлена відповідно до чинного законодавства України та вимог постачальника, які не суперечать законодавству України.

В довіреності на право отримання товару зазначаються: реквізити покупця; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, на яку виписується довіреність та надається зразок її підпису; документ, що засвідчує особу - паспорт (серія, номер, ким виданий). Довіреність підписується керівником покупця, або уповноваженою особою та завіряється печаткою.

Згідно з п.7.4 Договору довіреність є дійсною протягом встановленого строку її дії та до моменту, коли покупець не повідомить постачальника про її дострокове припинення. Таке повідомлення має бути здійснено у спосіб, що забезпечує наявність доказів його отримання постачальником. За наслідки поставки постачальником товару третім особам, повноваження яких щодо приймання товару припинені, у випадку неналежного повідомлення/неповідомлення про це постачальника відповідальність несе виключно покупець.

Згідно з п.7.5 Договору покупець гарантує, що в документах (довіреностях, накладних) вписані прізвища та стоять підписи виключно тих осіб, що мають право приймати товарно-матеріальні цінності та ставити свої підписи у накладних та інших товаросупровідних документах від імені покупця. В разі невідповідності підписів в довіреності та накладній підписам осіб, що надані в зразку, але наявності на документах круглої печатки, або штампу покупця, такий документ визнається дійсним сторонами, як документ, що підтверджує отримання товару покупцем. Виправлення, внесені у довіреність, повинні бути підтверджені підписами тих осіб, які її підписали.

На виконання договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 14490,08грн., що підтверджено видатковими накладними № 19250802 від 09.07.2019р. на суму 5931,46 грн., № 19250803 від 09.07.2019р. на суму 477,53 грн., № 19253047 від 10.07.2019р. на суму 3117,95 грн., № 19253048 від 10.07.2019р. на суму 91,56 грн., № 19256657 від 12.07.2019р. на суму 4409,90 грн., № 19256658 від 12.07.2019р. на суму 461,68 грн. (а.с.61-72). Відповідач надав довіреність № 2 від 21.02.2019р. з зазначенням прізвища, паспортних даний та зразків підписів осіб, уповноважених відповідачем на отримання товару від позивача згідно договору (а.с.60).

У вказаних видаткових накладних вкзано про відстрочку платежу товару - 14 днів з дати доставки товару (згідно п. 6.2 Договору). На дату звернення позивача з цим позовом строк оплати за товар настав.

Позивач зазначив, що заборгованість за товар, поставлений згідно вказаних видаткових накладних становить 12949,75 грн. (а.с.8).

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

В порушення договірних зобов`язань відповідач не сплатив позивачу 12949,75грн. основного боргу за отриманий товар.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного, доказів сплати боргу за товар відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 12949,75 грн. основного боргу підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

На підставі п.10.4 Договору позивачем заявлено до стягнення 2589,95 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з п.10.4 Договору за умови прострочення покупцем строків оплати за товар за цим договором, він повинен сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі двадцяти відсотків від простроченої суми оплати.

Дана сума становить 2589,95 грн. (із розрахунку 12949,75 х 20% = 2589,95 грн.).

Оскільки відповідачем прострочено оплату товару, позовні вимоги про стягнення 2589,95 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Таким чином, позов задовольняється судом повністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1921,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 26.11.2019р. № 23578 (а.с.7). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 27.11.2019р. (а.с.44).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бажан Віктора Григоровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" (вул. Кіквідзе, буд. 18-а, м. Київ, 01103; ідентифікаційний код 21642228) 12949грн. 75 коп. основного боргу, 2589грн. 95 коп. - проценти за користування чужими грошовими коштами, 1921грн. 00коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 26.02.2020.

Суддя Т. М. Безрук