РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020Справа № 910/13136/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Одеського обласного територіального відділенняАнтимонопольного комітету

України

до Дочірнього підприємства «Науково-виробниче підприємство

«Укрприборсервіс»

про стягнення 272000,00 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Науково-виробниче підприємство «Укрприборсервіс» про стягнення 272000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 03-р/к у справі № 129-02/2015 від 03.07.2018 щодо сплати штрафу, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 136000,00 грн. та пеню у розмірі 136000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 суд ухвалив: позовну заяву Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: надати докази сплати судового збору у розмірі 4080,00 грн. за реквізитами, зазначеними в ухвалі суду від 30.09.2019; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

15.10.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 12.11.2019.

У підготовче засідання 12.11.2019 прибув представник позивача, представники відповідача не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 12.11.2019 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 17.12.2019.

У підготовче засідання 17.12.2019 з`явився представник позивача. Представники відповідача у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 17.12.2019 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2020.

У судове засідання 18.02.2020 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.02.2020 судом було прийнято, складено та підписано скорочене рішення.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.07.2018 № 03-р/к у справі №129-02/2015 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення) визнано, що ДП «Науково-виробниче підприємство «Укрприборсервіс» та ТОВ «Фрі Ко Нет» вчинене порушення, передбачене п. 1 ст. 50, яке кваліфікується п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів процедур закупівлі по предмету : код 72.50.1 - «Послуги з технічного обслуговування і ремонту конторських, лічильних машин (послуги по сервісному обслуговуванню реєстраторів розрахункових операцій) - 6 лотів» у 2012 році, а також код 33.13.1 - «Ремонтування та технічне обслуговування електронного обладнання (послуги з сервісного обслуговування (технічного обслуговування, гарантійного та післягарантійного ремонту) реєстраторів розрахункових операцій модифікації «СПЕККА-00» (6 лотів) у 2015 році.

Відповідно до п. 2, 4 резолютивної частини Рішення, на відповідача було накладено штраф у загальному розмірі 136000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення було надіслано відповідачеві разом з супровідним листом Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.07.2018 №03-03/1230 (поштове відправлення №448) та було отримане відповідачем 13.07.2018.

14.09.2018 до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява про перегляд Рішення в порядку ст. 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Рішенням Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2018 №13-р/к Рішення залишено без змін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем не виконано рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 03-р/к у справі № 129-02/2015 від 03.07.2018 щодо сплати штрафу, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 136000,00 грн. та пеню у розмірі 136000,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як встановлено судом, Рішення було надіслано відповідачеві разом з супровідним листом Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.07.2018 №03-03/1230 (поштове відправлення №448) та було отримане відповідачем 13.07.2018.

Так, кінцевий термін сплати відповідачем штрафу є 13.09.2018.

Згідно ч. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення відповідно документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 136000,00 грн. а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 136000,00 грн. за період з 13.09.2018 по 19.09.2018 та з 31.10.2018 по 03.09.2019 включно.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, суд зазначає, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений перегляд, і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи, коли перегляд не здійснювалися.

14.09.2018 до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява про перегляд Рішення в порядку ст. 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Розпорядженням Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.09.2018 прийнято заяву позивача про перегляд Рішення, розпочато провадження з перегляду Рішення, зупинено виконання Рішення до закінчення перегляду.

Рішенням Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2018 №13-р/к Рішення залишено без змін.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 136000 грн. Розмір пені за один день складає 2040 грн. (136000 х 1,5 %= 2040 грн.)

За період з 14.09.2018 (перший день прострочення сплати штрафу) по 19.09.2018 (останній день перед прийняттям до розгляду заяви про перегляд Рішення) та з 31.10.2018 (день, наступний за прийняттям рішення за результатами перегляду) по 03.09.2019 прострочено 314 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 640560,00 грн.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону), становить 136000 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 136000 грн.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору пеня не сплачена, доказів на підтвердження її оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 136000 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Науково-виробниче підприємство «Укрприборсервіс» (03680, м.Київ, вул. Предславинська, 28; ідентифікаційний код: 25386443) до Державного бюджету України на рахунок територіального органу Державного казначейства за місцем знаходження платника податків, за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106 штраф у розмірі 136000 (сто тридцять шість тисяч) грн. 00 коп., пеню у розмірі 136000 (сто тридцять шість тисяч) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Науково-виробниче підприємство «Укрприборсервіс» (03680, м.Київ, вул. Предславинська, 28; ідентифікаційний код: 25386443) на користь Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код: 20992104) судовий збір у розмірі 4080 (чотири тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.02.2020

Суддя Ю.В. Картавцева