СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" лютого 2020 р. Справа № 905/2149/19

Суддя -доповідач: Плахов О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, Донецька область, м.Маріуполь, (вх. №610 Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 постановлену за результатами розгляду заяви Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про винесення додаткового рішення (№09-2/80 від 27.01.2020р.) (суддя Кротінова О.В., постановлену в м.Харків, час постановлення ухвали не зазначено, дата складення повного тексту 30.01.2020р.)

за позовом: Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, Донецька область, м.Маріуполь,

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, Донецька область, м.Лиман,

про стягнення 23681,76грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09-2/80 від 18.11.2019р. до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 23681,76грн., що виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, ЗУ Про залізничний транспорт.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.01.2020р. у справі №905/2149/19 задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця про стягнення збитків у розмірі 23681,76грн., що виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, ЗУ Про залізничний транспорт; стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь 23681,76грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1921,00грн.

27.01.2020р. позивачем подано до господарського суду Донецької області заяву №09-2/80 від 27.01.2020, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №905/2149/19, яким стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області, на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, витрати на правничу допомогу у сумі 2645,21грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь №09-2/80 від 27.01.2020р. про ухвалення додаткового рішення у справі №905/2149/19.

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 та направити справу №905/2149/19 для продовження розгляду заяви від 27.01.2020р. №09-2/80 до господарського суду Донецької області.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік", встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року у розмірі 2102,00грн.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 2102,00грн.

Проте, з доданих до апеляційної скарги матеріалів, вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, апелянт просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19. В обґрунтування наявності підстав для задоволення заявленого клопотання апелянт посилається на те, що у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна сплачувати за таку скаргу судовий збір.

Суддя - доповідач зазначає, що пунктом 5 статті 2 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

Однак, в даному випадку апелянтом оскаржується ухвала місцевого господарського суду, якою було відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про винесення додаткового рішення.

Суддя доповідач також враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018р. у справі №915/955/15 Суд зазначив, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суддя- доповідач дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору, а викладені вище обставини щодо відсутності доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для застосування наслідків, передбачених статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, суддя-доповідач зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 та частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Тобто, строк подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 30.01.2020р. сплив 10.02.2020р.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до господарського суду Донецької області 12.02.2020р., що підтверджується відбитком штампу відділу поштового зв`язку на конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до місцевого господарського суду.

Отже, апелянт звернувся з апеляційною скаргою до господарського суду Харківської області 03.09.2018р., тобто, після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду від 30.01.2020р., апелянт посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали ним було отримано 04.02.2020р., отже лише з вказаної дати він мав можливість ознайомитись зі змістом оскаржуваної ухвали.

Суддя-доповідач зазначає, що практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992 року).

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 36 підтверджується той факт, що лише 04.02.2020р. апелянтом було отримано копію оскаржуваної ухвали, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, суддя-доповідач вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Разом з тим, з урахуванням, тих обставин, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, ст. 258, ст. ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020р. у справі №905/2149/19 залишити без руху.

2.Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Плахов