ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 910/6097/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

у письмовому провадженні розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17 грудня 2019 року (головуючий - Руденко М.А., судді - Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича,

за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупенія",

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Хронологія подій

1. 12.04.2017 позивач - ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПАТ "Державний ощадний банк України", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2017 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

3. В подальшому, ТОВ "Крупенія" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про вступ у справу № 910/6097/17 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 позовну заяву разом з доданими документами повернуто ТОВ "Крупенія" без розгляду, на підставі пункту 1 частини 1 статті 63 ГПК України (в редакції Кодексу, чинній на момент винесення ухвали).

4.1. Мотивуючи вказану ухвалу, господарський суд першої інстанції зазначив, що позовна заява ТОВ "Крупенія" підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки довіреність № 14/09-16 від 14.06.2016, видана на ім`я Василюка І.С., підписана неуповноваженою особою.

5. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2017, апелянт - ТОВ "Крупенія" звернувся з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду.

6. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 апеляційну скаргу ТОВ "Крупенія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 прийнято до провадження.

6.1. Цією ж ухвалою до провадження апеляційного суду прийнято також апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 та ухвалено об`єднати в одне апеляційне провадження розгляд обох апеляційний скарг.

7. 17.12.2019 відбулося судове засідання апеляційного господарського суду з розгляду вказаних вище апеляційних скарг.

7.1. Так, за наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ "Крупенія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2017, Північним апеляційним господарським судом було прийнято постанову, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

7.1.1. Мотивами прийняття вказаної постанови стало встановлення обставин відсутності повноважень у особи, яка видала довіреність від імені заявника, на представництво ТОВ "Крупенія", що відповідно підтверджувало правильність дій господарського суду першої інстанції і давало останньому законну можливість застосувати положення ГПК України для повернення позовної заяви без розгляду.

7.2. В частині ж розгляду апеляційної скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2017, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність відкладення слухання справи на іншу дату, про що виніс відповідну ухвалу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погодившись з постановою апеляційного господарського суду, ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою у якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 скасувати, а матеріали цієї справи повернути до апеляційного суду для подальшого розгляду апеляційної скарги ТОВ "Крупенія" в рамках об`єднаного апеляційного провадження.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика"

9. Жодним нормативно-правовим актом, якими врегульовано процесуальні питання перебігу розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не передбачено права суду на роз`єднання раніше об`єднаного апеляційного провадження чи розгляду об`єднаних в ньому апеляційних скарг окремо, а тому окремий розгляд апеляційної скарги ТОВ "Крупенія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 є прямим порушенням, закріплених в статті 2 ГПК України засад здійснення господарського судочинства.

10. Розглядаючи об`єднане апеляційне провадження апеляційний господарський суд мав би керуватися статтею 173 ГПК України, а саме її 10 частиною, і врахувати, що справи, об`єднані в одне провадження, роз`єднанню не підлягають. Тому, окремий розгляд апеляційної скарги ТОВ "Крупенія", окрім вказаного вище, є також і порушенням положень частини 10 статті 173 ГПК України.

Узагальнені доводи відзиву АТ "Державний ощадний банк України"

11. У тексті касаційної скарги скаржником взагалі не вказано, яку саме норму процесуального права порушено судом апеляційної інстанції, виходячи із суті оскаржуваної постанови.

12. Постанова апеляційного господарського суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування (за наведених у касаційній скарзі обґрунтувань) не має.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Як вже зазначалося, оскаржуваною постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2017 про повернення позовної заяви ТОВ "Крупенія".

14. Мотиви прийняття зазначених рішень також вказані вище.

15. Так, приписами пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України (тут і надалі в редакції Кодексу, чинній до 08.02.2020) визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

15.1. Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

16. Разом із цим, особи, які звертаються до Верховного Суду мають враховувати, положення частини 2 статті 309 ГПК України ("Підстави для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін"), якими визначено, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань та частини 2 статті 311 ГПК України ("Підстави для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення") у якій вказано, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

17. Крім цього, заявникам слід звернути увагу також і на приписи частини 3 статті 310 ГПК України ("Підстави для повного або часткового скасування рішень і передачі справи повністю або частково на новий розгляд або для продовження розгляду"), якими передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи за передбачених цією частиною умов.

18. З тексту касаційної скарги вбачається, що скаржник взагалі не вказує про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що стосувалися б суті здійсненого апеляційного перегляду, тобто тих норм, які застосовувалися судом при наданні оцінки законності ухвали місцевого господарського суду, як не зазначає він і того, яким чином допущені (на думку скаржника) порушення вплинули на законність прийнятої постанови.

19. Підставою для скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду скаржник фактично вважає "неправильну" процедуру ухвалення судового рішення, а саме вказує, що апеляційний господарський суд не може окремо розглядати апеляційні скарги на різні процесуальні документи у разі, якщо їх об`єднано в одне апеляційне провадження.

20. Проте, наводячи такі доводи скаржник не враховує того, що ГПК України як у чинній редакції, так і у редакції, що діяла на момент відкриття апеляційного провадження у даній справі, взагалі не передбачав такого поняття як "об`єднане апеляційне провадження".

20.1. Змістовним навантаженням вжитого судом словосполучення можна вважати спільний розгляд двох апеляційних скарг на різні процесуальні документи в межах одного судового засідання, що, як правило, здійснюється з метою процесуальної економії.

20.2. При цьому, прийняття в такому засіданні щодо однієї із скарг рішення по суті, а щодо іншою - ухвали про відкладення, не суперечить положенням ГПК України.

21. Посилання скаржника на приписи статті 173 ГПК України є абсолютно необґрунтованими, оскільки цими положеннями врегульовано питання об`єднання і роз`єднання позовів, а всі доводи ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" у цій частині лише спотворюють дійсний зміст вказаної статті.

22. Таким чином, усі наведені у касаційній скарзі доводи щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження. Такі доводи не є підставою для направлення даної справи на новий розгляд (стаття 310 ГПК України), не підтверджують незаконність прийнятої постанови (стаття 311 ГПК України), а є вони лише тими формальними, надуманими міркуваннями скаржника, які не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і законного рішення апеляційного господарського суду (стаття 309 ГПК України).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

23. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Під час касаційного розгляду Верховним Судом не було встановлено допущених апеляційним господарським судом порушень норм процесуального права з наведених у касаційній скарзі мотивів, а тому і підстав для зміни чи відміни оскаржуваної постанови Верховний Суд також не вбачає.

25. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 08.02.2020), Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17 грудня 2019 року у справі № 910/6097/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.