ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" лютого 2020 р. м. ХарківСправа № 922/3833/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши клопотання представника відповідача про призначення експертизи по справі в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Декор Меркет", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ Фабрік", м. Харків
про за участю: стягнення коштів
представника позивача - Рись В.Г., за довіреністю від 02.01.2020 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 20.05.2011 року; Бичко О.І. на підставі наказу №11-к від 20.05.2019 року.

представника відповідача - Малиновська В.О., на підставі ордеру від 28.01.2020 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Декор Меркет" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ Фабрік" про стягнення заборгованості за договором поставки № 1 від 01.02.2019 року в розмірі 1869972,10 грн.

Хід розгляду справ викладено в попередніх ухвалах суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2020 року представником відповідача було подано до суду клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (вх. № 2286).

Представник відповідача в підготовчому засіданні 19.02.2020 року підтримав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, просив суд його задовольнити.

Представник позивача в підготовчому засіданні 19.02.2020 року проти клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, дійшов висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

Як вбачається, в обґрунтування поданого клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відповідач посилається на те, що видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження поставки товару відповідачу підписані з боку останнього нібито директором Квєткіним Романом Олексійовичем , в той як за твердженням представника відповідача Квєткіним Р.О. вказані накладні не підписувались.

Також в підготовчому засіданні 19.02.2020 року під час розгляду клопотання відповідача, відповідачем було також зазначено, що останній ставить під сумнів підпис на видаткових накладних, здійснений від імені директора ТОВ "Арт-Фабрік" Квєткіна Р.О., в той час, як стосовно видаткових накладних за підписом менеджера Медведєвої Юлії Ігорівни представником відповідача клопотання про призначення експертизи не підтримувалось.

Крім того представник відповідачав підготовчому засіданні 19.02.2020 року зазначив, що печатка, відтиск якої наявний на видаткових накладних могла бути використана іншими особами та на даний час прославлення печатки не є обов`язковим.

З огляду на вказане, представник відповідача вважає, що існують підстави для призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для дослідження вказаних накладних та встановлення чи належать підписи на накладних Квєткіну Р.О.

Згідно з частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здіснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У контексті приписів ст.99 ГПК України призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується за наявності дійсної необхідності призначення такої експертизи (за сукупності наступних умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів). У свою чергу, питання щодо необхідності вирішується на підставі оцінки відповідних доказів та аналізу фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення заборгованості з відповідача за поставлений позивачем товар на підставі видаткових накладних.

В матеріалах справи наявні оригінали видаткових накладних, з яких вбачається, що у частині даних накладних у графі підпис з боку ТОВ "Арт-Фабрік" міститься підпис із зазначенням директор Квєткін Р.О., а у іншій частині накладних в графі підпис з боку ТОВ "Арт-Фабрік" міститься підпис із зазначенням менеджер із збуту Медведєва Юлія Ігорівна.

Однак, відповідач в підтвердження сумнівів щодо підписаня накладних боку ТОВ "Арт-Фабрік" директором Квєткін Р.О. не надав ні заяви даної особи щодо підтвердження даних обставин ні інших доказів.

Крім того на вказаних оригіналах видаткових накладних наявні відтиски печаток як позивача так і відповідача.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що печатка ТОВ "Арт-Фабрік" могла бути використана іншими особами та її проставлення не є обов`язковим, суд зазначає наступне.

В даному випадку, відповідач на підтвердження вищезазначених обставин також не надав жодного доказу, як то докази втрати або викрадення печатки ТОВ "Арт-Фабрік" чи протиправного використання печатки іншими особами.

Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Таким чином, експертиза не може мати для суду заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися судом з урахуванням всіх встановлених обставин справи в сукупності з поясненнями сторін, як того вимагає стаття 86 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року по справі № 914/1019/16.

Суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення у справі судової експертизи, у зв`язку з чим клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 74, 99,104, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу підписано 20.02.2020 року.

Суддя Н.С. Добреля
922/3833/19