РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2020Справа № 910/14517/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участі секретаря судового засідання Грузького Ю.О., розглянувши у загальному позовному провадженні справу № 910/14517/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

(01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код: 14360570)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електролюкс»

(03110, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 72, офіс 42; ідентифікаційний код: 32400391)

про стягнення 825 000,00 грн

Представники сторін:

від позивача: Гордієнко В.А., довіреність № 121-К-О від 09.01.2020;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електролюкс" (далі - відповідач) про стягнення 825 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором б/н від 29.07.2015, внаслідок чого у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість за кредитом в розмірі 825 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14517/19, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.11.2019.

У підготовче судове засідання 13.11.2019 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 13.11.2019 судом було оголошено перерву до 18.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 сторін в порядку, визначеному статтями 120 - 121 ГПК України, було викликано в підготовче засідання на 18.12.2019.

У підготовче засідання 18.12.2019 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні 18.12.2019 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 22.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 відповідача в порядку, визначеному статтями 120 - 121 ГПК України, було викликано в підготовче засідання на 22.01.2020.

У підготовче засідання 22.01.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому судовому засіданні 22.01.2020 присутнім представником позивача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.02.2020.

У судове засідання 19.02.2020 з`явився представник позивача, надав суду усні пояснення по суті спору, позов підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 19.02.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та у встановлений судом строк своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.02.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Електролюкс" (далі - відповідач, позичальник) звернулось до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач, банк) із заявою про відкриття рахунку та заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг (далі - Заява), згідно з якою відповідач висловив свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які знаходяться на сайті банку www.pb.ua (далі - Умови та Правила), Тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (далі - Договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

Відповідно до пункту 3.2.4.1.1 Умов та Правил банк за наявності вільних грошових ресурсів, згідно зі ст. 212 ЦК України при настанні обставин, зазначених в п. 3.2.4.2.2.17 Договору, зобов`язується здійснити овердрафтове обслуговування позичальника, яке полягає у проведенні платежів позичальника понад залишок коштів на його поточному рахунку, відкритому в банку, номер якого зазначено в Заяві, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, встановленого відповідно до п. 3.2.4.1.3 Договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому, утворюється дебетове сальдо. Овердрафт (далі - кредит) надається для поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів позичальника.

Овердрафтове кредитування позичальника здійснюється банком в межах Ліміту і терміну, відповідно до пунктів 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 Договору, з періодом безперервного користування кредитом згідно з п. А.4 Договору шляхом перенесення дебетового сальдо з поточного рахунку позичальника на його позичковий рахунок.

Виконання банком розрахункових документів позичальника здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів з його позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника. Зазначений спосіб овердрафтового кредитування здійснюється банком з моменту направлення позичальнику відповідного повідомлення способом, визначеним на розсуд банку, і зазначеним в п. А.2 Договору, до моменту його відміни банком в порядку, визначеному цим пунктом.

Згідно з п. 3.2.4.1.2 Умов та Правил кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди в обумовлені цим Договором терміни.

У пункті 3.2.4.1.3 Умов та Правил передбачено, що Ліміт, за умовами Договору, - це сума грошових коштів, в межах якої банк зобов`язується оплачувати розрахункові документи позичальника понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

За умовами п. 3.2.4.1.5 Умов та Правил овердрафтове кредитування позичальника здійснюється банком в межах Ліміту та строку, встановлених відповідно до пунктів 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 Договору, з періодом безперервного користування кредитом відповідно до п. А.4 Договору. Період безперервного користування кредитом - це період, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника.

Відповідно до підпункту А.4 пункту 3.2.4 Умов та Правил період безперервного користування кредитом - не більше 30 днів.

Згідно з підпунктом А.2 пункту 3.2.4 Умов та Правил кредитний ліміт овердрафту за Договором (далі - Ліміт) встановлюється в Заявці на отримання кредиту і може змінюватися банком відповідно до Умов і Правил, у тому числі для оплати витрат, передбачених для пунктів 3.2.4.2.2.14, 3.2.4.2.3.15, 3.2.4.4.8 Договору.

Сторони домовились, що Ліміт може як збільшуватися, так і зменшуватися відповідно до підпунктів А.2.1 і А.2.2 Договору, про що банк направляє керівникові виконавчого органу та головному бухгалтеру позичальника (у разі їх відсутності - особам, які виконують їх обов`язки) повідомлення одним з наступних способів на вибір банку: через встановлені засоби електронного зв`язку банку і позичальника: системи «клієнт-банк», систему інтернет-банку «Приват24», SMS-повідомлення на останні відомі банку номера телефонів, надані банку при ідентифікації та актуалізації даних позичальника, або іншими способами (далі - повідомлення банку) із зазначенням дати вступу змін в силу.

Відповідно до умов укладеного між сторонами Договору позивачем було встановлено відповідачу кредитний ліміт овердрафту на поточний рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 1 000 000,00 грн (на 12.10.2015) та 885 000,00 грн (на 13.03.2016), що підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів клієнту вих. № 08.7.0.0.0/01 від 26.09.2019.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по рахунку відповідача № НОМЕР_1 вбачається, що відповідач скористався кредитним лімітом на цілі, визначені пунктом 3.2.4.1.1 Умов та Правил, з яких 885 000,00 грн було винесено банком, відповідно до умов кредитування, на прострочення від 14.04.2016.

В подальшому, в період з 19.08.2016 по 15.12.2016 відповідачем було здійснено погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі 60 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_2 та перенесено 825 000,00 грн на прострочення (сальдо), у зв`язку зі зміною плану рахунків.

За змістом пункту 3.2.4.2.2 Умов та Правил позичальник зобов`язався:

- використовувати кредит в цілях, зазначених в п. 3.2.4.1.1 Договору (п. 3.2.4.2.2.1 Умов та Правил);

- оплатити відсотки за весь час фактичного використання кредиту згідно з пунктами 3.2.4.3.1, 3.2.4.3.2, 3.2.4.3.3 Договору (п. 3.2.4.2.2.2 Умов та Правил);

- погашати кредит, отриманий в межах встановленого Ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного використання кредиту, встановленого п. 3.2.4.1.5 Договору (п. 3.2.4.2.2.3 Умов та Правил);

- погашати різницю між заборгованістю по кредиту і встановленим угодою сторін Лімітом, відповідно до п. 3.2.4.2.3.2 Договору, якщо заборгованість по кредиту перевищує суму встановленого Ліміту у термін до закінчення періоду безперервного користування кредитом, зазначеного у п. 3.2.4.1.5 Договору, станом на який виникла різниця. Погашення цієї різниці трактується як погашення кредиту (п. 3.2.4.2.2.4 Умов та Правил);

- повернути кредит у строки, встановлені пунктами 3.2.4.1.4, 3.2.4.2.3.4, 3.2.4.2.2.15 Договору (п. 3.2.4.2.2.5 Умов та Правил).

Згідно з п. 3.2.4.3.1 Умов та Правил за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, позичальник сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.5 Договору.

Порядок розрахунку відсотків визначено у підпунктах 3.2.4.3.1.1 - 3.2.4.3.1.6 Умов та Правил.

У пункті 3.2.4.3.2 Умов та Правил передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.4.1.4, 3.2.4.1.5, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.2.4, 3.2.4.2.2.5, 3.2.4.2.3.4, 3.2.4.2.2.15 Договору, позичальник сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. А6 Договору.

У пункті 3.2.4.4.1 Умов та Правил сторони погодили відповідальність позичальника у вигляді пені, у разі порушення ним зобов`язань за Договором, порядок її нарахування та розмір.

За розрахунком позивача, станом на 29.08.2019 заборгованість відповідача за Договором складає 4 526 513,85 грн, з яких 825 000,00 грн заборгованість за кредитом, 1 717 008,97 грн відсотки, нараховані на поточну та прострочену заборгованість, та 1 984 504,88 грн пеня.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідачем допущено порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд, враховуючи положення статей 5, 14 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 825 000,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, сторонами було укладено Договір шляхом приєднання на підставі поданої відповідачем Заяви від 29.07.2015 до вищевказаних Умов та Правил і за своєю правовою природою вказаний правочин є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у межах передбаченого овердрафтом ліміту кредитування, що підтверджується виписками по рахунку відповідача, копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому, надання позивачем кредитних коштів у запитуваних відповідачем розмірах, і отримання відповідачем кредитних коштів без заперечень, сплата відповідачем відсотків за користування кредитом свідчить про те, що сторони фактично виконували Кредитний договір, а отже досягли згоди з усіх істотних його умов.

Заяви про незгоду з Умовами та Правилами, та/або про розірвання Кредитного договору від відповідача до позивача не надходили і матеріали справи не містять доказів протилежного.

За приписами частин 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд, на підставі первинних банківських документів, встановив факт часткового виконання відповідачем зобов`язання з повернення позивачу кредитних коштів у сумі 60 000,00 грн після винесення позивачем кредиту в сумі 885 000,00 грн на прострочення та встановлення ліміту кредитування у розмірі 885 000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом у розмірі 825 000,00 грн.

Судовий збір у розмірі 12 375,00 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись cтаттями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електролюкс" (03110, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 72, офіс 42; ідентифікаційний код: 32400391) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код: 14360570) заборгованість за кредитом у розмірі 825 000 (вісімсот двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 375 (дванадцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25.02.2020.

Суддя О.В. Нечай