РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2020Справа № 910/14696/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 487 874,14 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Шевченко І.В. (ордер серії ВЕ № 1005390 від 14.10.2019);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" (надалі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (надалі за текстом - відповідач) про стягнення 487 874,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 208/191218-23/1г від 19.12.2018 в частині здійснення оплати поставленої продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі № 910/14696/19 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 відкрито провадження у справі № 910/14696/19, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.11.2019.

12.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" про проведення всіх судових засідань по справі № 910/14696/19 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" в задоволенні заяви про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

22.11.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач частково заперечував проти заявлених позовних вимог та зазначив, що позивачем не були враховані платежі на суму 59 563,40 грн. Крім того, за твердженням відповідача, строк оплати продукції по деяким видатковим накладним не настав.

25.11.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники сторін в судове засідання 28.11.2019 року не з`явилися.

Суд, розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

28.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 16.01.2020.

16.01.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 16.01.2020 не з`явився.

У судовому засіданні 16.01.2020 представник позивача не заперечив проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.02.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 13.02.2020 підтримав заявлені позовні вимоги.

У судове засідання 13.02.2020 представник відповідача не з`явився. При цьому, 31.01.2020 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні, оскільки представник відповідача буде брати участь у іншому судовому засіданні.

Відхиляючи наведене клопотання, суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що у відповідних випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно ст. 56, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах

Отже, відповідач не позбавлений можливості залучити іншого представника у судове засідання 13.02.2020, а доказів неможливості розгляду спору без участі представника відповідача матеріали справи не містять.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 року у справі № 927/1091/17.

Крім того, судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІППО" укладено Договір № 208/191218-23/1г (надалі за текстом - Договір), згідно п. 1.1. якого позивач зобов`язувався виробити, упакувати, промаркувати та передати відповідачу продукцію під торговою маркою "АЯ", а відповідач зобов`язувався прийняти та оплатити поставлену продукцію в строки та на умовах передбачених Договором.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що поставка продукції здійснюється окремими партіями згідно заявок відповідача.

Згідно пункту 4.2. Договору відповідач зобов`язувався оплатити вартість кожної поставленої партії продукції протягом п`ятдесяти календарних днів з дати поставки товару.

Пунктами 4.4. та 4.5. Договору визначено, що оплата продукції здійснюється відповідачем шляхом безготівкового перерахунку відповідної суми в гривнях на банківський рахунок позивача. Загальна сума Договору визначається виходячи із загальної вартості всієї продукції, що передається відповідачу за цим Договором та додатками до нього.

Згідно із пунктом 13.1. Договору цей Договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2019.

На виконання умов Договору позивачем було здійснено поставку відповідачу продукції на загальну суму 500 651,01 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних: № АР-0004953 від 15.08.2019 на суму 15 560,16 грн.; № АР-0004807 від 07.08.2019 на суму 26 186,26 грн.; № АР-0004354 від 16.07.2019 на суму 16 228,80 грн.; № АР-0004353 від 16.07.2019 на суму 7 245,00 грн.; № АР-0004352 від 16.07.2019 на суму 19 191,54 грн.; № АР-0004351 від 16.07.2019 на суму 4 927,20 грн.; № АР-0004059 від 02.07.2019 на суму 26 449,61 грн.; № АР-0003941 від 25.06.2019 на суму 5 286,24 грн.; № АР-0003839 від 20.06.2019 на суму 9 563,40 грн.; № АР-0003813 від 18.06.2019 на суму 40 728,88 грн.; № АР-0003649 від 11.06.2019 на суму 27 919,33 грн.; № АР-0003648 від 11.06.2019 на суму 16 297,45 грн.; № АР-0003526 від 04.06.2019 на суму 14 865,97 грн.; № АР-0003404 від 29.05.2019 на суму 14 007,94 грн.; № АР-0003207 від 21.05.2019 на суму 3 789,00 грн.; № АР-0003206 від 21.05.2019 на суму 24 633,00 грн.; № АР-0003048 від 14.05.2019 на суму 7 797,43 грн.; № АР-0002929 від 07.05.2019 на суму 11 406,18 грн.; № АР-0002803 від 02.05.2019 на суму 55 080,00 грн.; № АР-0002802 від 02.05.2019 на суму 12 432, 70 грн.; № АР-0002640 від 24.04.2019 на суму 92 695,14 грн.; № АР-0002638 від 24.04.2019 на суму 16 228,80 грн.; № АР-0002458 від 16.04.2019 на суму 16 760,66 грн.; № АР-0002272 від 10.04.2019 на суму 15 376,32 грн.

Зазначені накладні підписані представниками сторін та засвідчені печатками підприємств. Факт отримання товару за вказаними накладними відповідач не заперечує.

Наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи актами звірки розрахунків № 27396 від 31.08.2019, № 27413 від 30.09.2019 та № 27433 від 31.10.2019.

Зокрема, згідно акта звірки розрахунків № 27396 від 31.08.2019 залишок на користь позивача на 31.08.2019 становить 584 752,62 грн.

Згідно акта звірки розрахунків № 27413 від 30.09.2019 залишок на користь позивача на 30.09.2019 становить 525 669,57 грн.

Згідно акта звірки розрахунків № 27433 від 31.10.2019 залишок на користь позивача на 31.10.2019 становить 508 956,51 грн.

Відповідач не спростовує належними та допустимими доказами наявність перед позивачем заборгованості у розмірі вказаному в актах змірки № 27396 від 31.08.2019, № 27413 від 30.09.2019 та № 27433 від 31.10.2019.

Позивачем заявлена матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений за договором товар у розмірі 487 874,14 грн., що і є предметом розгляду у даній справі.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до пункту 4.2. Договору відповідач зобов`язувався оплатити вартість кожної поставленої партії продукції протягом п`ятдесяти календарних днів з дати поставки товару.

Таким чином, за видатковими накладними: № АР-0004953 від 15.08.2019 на суму 15 560,16 грн.; № АР-0004807 від 07.08.2019 на суму 26 186,26 грн.; № АР-0004354 від 16.07.2019 на суму 16 228,80 грн.; № АР-0004353 від 16.07.2019 на суму 7 245,00 грн.; № АР-0004352 від 16.07.2019 на суму 19 191,54 грн.; № АР-0004351 від 16.07.2019 на суму 4 927,20 грн.; № АР-0004059 від 02.07.2019 на суму 26 449,61 грн.; № АР-0003941 від 25.06.2019 на суму 5 286,24 грн.; № АР-0003839 від 20.06.2019 на суму 9 563,40 грн.; № АР-0003813 від 18.06.2019 на суму 40 728,88 грн.; № АР-0003649 від 11.06.2019 на суму 27 919,33 грн.; № АР-0003648 від 11.06.2019 на суму 16 297,45 грн.; № АР-0003526 від 04.06.2019 на суму 14 865,97 грн.; № АР-0003404 від 29.05.2019 на суму 14 007,94 грн.; № АР-0003207 від 21.05.2019 на суму 3 789,00 грн.; № АР-0003206 від 21.05.2019 на суму 24 633,00 грн.; № АР-0003048 від 14.05.2019 на суму 7 797,43 грн.; № АР-0002929 від 07.05.2019 на суму 11 406,18 грн.; № АР-0002803 від 02.05.2019 на суму 55 080,00 грн.; № АР-0002802 від 02.05.2019 на суму 12 432, 70 грн.; № АР-0002640 від 24.04.2019 на суму 92 695,14 грн.; № АР-0002638 від 24.04.2019 на суму 16 228,80 грн.; № АР-0002458 від 16.04.2019 на суму 16 760,66 грн.; № АР-0002272 від 10.04.2019 на суму 15 376,32 грн. строк оплати є таким, що настав.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що лише частина продукції, загальною вартістю 101 818,33 грн. була поставлена згідно Договору від 19.12.2018 № 208/191218-23/1г, а решта продукції, яка була поставлена за накладними, на загальну суму 386 055,81 грн., не відноситься до торгової марки "АЯ" і відповідно була поставлена згідно Договору поставки від 01.04.2014 № 010414-08/1п та Договору про заміну сторони у зобов`язанні від 19.12.2018.

Також, відповідач вказує, що на виконання своїх зобов`язань за Договором ним було перераховано на рахунки позивача грошові кошти у загальному розмірі 59 563,40 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями № 24682 від 13.08.2019, на суму 30 000,00 грн.; № 22852 від 01.08.2019 на суму 20 000,00 грн. та № 24160 від 09.08.2019 на суму 9 563,40 грн.

Перерахування відповідачем вказаних коштів на рахунок позивача підтверджується також відомостями акта звірки розрахунків № 27396 від 31.08.2019.

З приводу доводів відповідача, суд зазначає наступне.

В жодній із вказаних вище видаткових накладних не має посилання на Договір поставки від 01.04.2014 № 010414-08/1п, на який вказує відповідач, як на підставу здійснення поставки товару, що не відноситься до торгової марки "АЯ".

У суду не має вмотивованих підстав для висновку, що частина продукції була поставлена позивачем відповідачу згідно іншого договору, з іншими строками та порядком проведення розрахунків за поставлений товар, на який посилається відповідач.

Стосовно перерахунку відповідачем на рахунки позивача грошових коштів у загальному розмірі 59 563,40 грн. суд вказує, що в наданих відповідачем копіях платіжних доручень № 24682 від 13.08.2019, на суму 30 000,00 грн.; № 22852 від 01.08.2019 на суму 20 000,00 грн. та № 24160 від 09.08.2019 на суму 9 563,40 грн. у графі "Призначення платежу" вказано "За кетчуп ТМ АЯ згідно Договору № 191218-23/1г від 19.12.2018", без посилання на видаткові накладні, за якими була поставлена ця продукція чи період в якому здійснювалися поставки.

Також, суд враховує, що згідно акта звірки розрахунків № 27396 від 31.08.2019, визнана відповідачем заборгованість перед позивачем на 01.08.2019 становила 664 695,25 грн., тоді як станом на 31.08.2019 заборгованість була в розмірі 584 752,62 грн., що значно перевищує розмір заявлених позовних вимог. Тобто, відповідач протягом серпня 2019 року перерахував позивачу грошові кошти в сумі 121 689,05 грн., в тому числі 59 563,40 грн. за вказаними вище платіжними дорученнями без конкретизації періоду в якому був поставлений товар на оплату якого були перераховані зазначені кошти.

Згідно листа Вищого господарського суду "Про практику застосування Вищим господарським судом України при розгляді справ окремих норм матеріального права" від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем і накладні на товар, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є підставами для виникнення обов`язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Доказів оплати вартості поставленого товару у сумі визнаної відповідачем заборгованості згідно акта звірки розрахунків № 27433 від 31.10.2019 в розмірі 508 956,51 грн. або заявлених позовних вимог в розмірі 487 874,14 грн. відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За наведеного, вимога позивача про стягнення заборгованості у розмірі 487 874,14 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статтей 76, 77, 78, 79 належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" підлягають задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи покладається на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення 487 874,14 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3 корп. 2 каб. 33, ідентифікаційний код юридичної особи: 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А Р Г О Н" (54055, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 16, ідентифікаційний код юридичної особи: 38934451) 487 874 (чотириста вісімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 14 коп. заборгованості та 7 318 (сім тисяч триста вісімнадцять) грн. 11 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 24.02.2020

Суддя С. В. Стасюк