ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"26" лютого 2020 р. Справа № 911/60/20

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши матеріали

зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Забір`я», Київська область, Києво-Святошинський район, с. Забір`я

до Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, Київська область, Васильківський район, с. Данилівка

про скасування рішення

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/60/20 за позовом Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області до Приватного акціонерного товариства Забір`я про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер 47131258 від 30.05.2019 р. 20:57:05 приватного нотаріуса Колейчика Володимира Вікторовича, Броварський районний нотаріальний округ, Київська область, яким було зареєстровано за відповідачем право власності на об`єкти нерухомого майна: споруда дамба № 1; споруда, гідроспоруда № 2; споруда, гідроспоруда № 3; споруда, гідроспоруда № 4; споруда, дамба № 5; споруда, кормова площадка № 6 на земельній ділянці кадастровий номер :01:030:0002.

21.02.2020 р. Приватне акціонерне товариство «Забір`я» звернулось до господарського суду з зустрічною позовною заявою до Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області «про скасування рішення Данилівської сільської радим від 23.12.2019 р. № 2201-40-VII «Про звернення до господарського суду про скасування на нерухоме майно, що зареєстроване в ДРРП на ПрАТ «Забір`я».

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 46 ГПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (частина третя вказаної статті ГПК України).

Приписами частини четвертої статті 180 ГПК України визначено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець визначив, що зустрічна позовна заява має відповідати загальним правилам пред`явлення позову до господарського суду, отже в даному випадку також слід перевірити чи віднесено даний спір до юрисдикції господарських судів.

Предметом первісного позову є вимога: «про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер 47131258 від 30.05.2019 р. 20:57:05 приватного нотаріуса Колейчика Володимира Вікторовича, Броварський районний нотаріальний округ, Київська область, яким було зареєстровано за відповідачем право власності на об`єкти нерухомого майна: споруда дамба № 1; споруда, гідроспоруда № 2; споруда, гідроспоруда № 3; споруда, гідроспоруда № 4; споруда, дамба № 5; споруда, кормова площадка № 6 на земельній ділянці кадастровий номер :01:030:0002».

Предметом зустрічного позову є вимога: «про скасування рішення Данилівської сільської радим від 23.12.2019 р. № 2201-40-VII «Про звернення до господарського суду про скасування на нерухоме майно, що зареєстроване в ДРРП на ПрАТ «Забір`я».

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви N 29458/04 та N 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" (заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року), висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС України у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб`єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Водночас за приписами пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Виходячи з вищенаведеного, рішення, прийняте суб`єктом владних повноважень в процесі виконання ним владних управлінських функцій може бути оскаржено у порядку адміністративного судочинства.

Поряд з зазначеним, позивач за зустрічною позовною заявою звертаючись з позовом предметом якого є саме оскарження рішення суб`єкта владних повноважень в процесі виконання ним владних управлінських функцій (рішення Данилівської сільської радим від 23.12.2019 р. № 2201-40-VII «Про звернення до господарського суду про скасування на нерухоме майно, що зареєстроване в ДРРП на ПрАТ «Забір`я») на вищенаведені вимоги чинного законодавства України уваги не звернув.

Водночас, відповідно до приписів статті 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 173 ГПК України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

А згідно з положеннями частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що зустрічним позивачем заявлено позов про скасування рішення Данилівської сільської ради від 23.12.2019 р. № 2201-40-VII «Про звернення до господарського суду про скасування на нерухоме майно, що зареєстроване в ДРРП на ПрАТ «Забір`я», тобто рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте в процесі виконання ним управлінських функцій, спір щодо оскарження якого підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, з урахуванням того, що ПрАТ «Забір`я» не оскаржено реалізацію Данілівською сільською радою своїх прав, як власника земельної ділянки, а оскаржується саме реалізація останньою владних повноважень шляхом прийняття рішення, яке не стосується прав та обов`язків заявника, а стосується лише владних функцій Данилівської сільської ради, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем вимоги за зустрічним позовом не можуть бути об`єднані в одне провадження з первісним позовом.

Виходячи з вищенаведених обставин встановлених судом, суд керуючись приписами статті 175 ГПК України відмовляє у відкритті провадження у справі за зустрічною позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Забір`я» про скасування рішення Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, оскільки така заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Суд звертає увагу заявника, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє можливості звернутись з відповідним позовом до адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд зазначеного спору, а саме: до Київського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 21, 46, 173, 175, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за зустрічною позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Забір`я» від 20.02.2020 р. №26/1 до Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області про скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.В. Лопатін