ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року Справа № 923/133/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю " ТРАНСЛОЙД", м. Херсон

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро", м.Монастирище Черкаської області

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Теком", м.Одеса

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Евраліс Семенс Україна", м.Київ

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ставангер", м.Херсон

за участю третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця Міщенко Наталії В`ячеславівни, м.Черкаси

про відшкодування вартості втраченого вантажу в сумі 689 144,88 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник Клюйко А.А.;

від відповідача: уповноважений представник Поліщук Д.О.;

від третьої особи-1: не прибув;

від третьої особи-2: не прибув;

від третьої особи-3: не прибув;

від третьої особи-4: не прибув;

від третьої особи-5: не прибув

25.02.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява № 84 від 20.02.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД", за участю третіх осіб: Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Теком", Товариства з обмеженою відповідальністю "Евраліс Семенс Україна" про відшкодування вартості втраченого вантажу в сумі 689 144,88 грн.

Позовні вимоги розглядаються з урахуванням заяви № 128 від 05.04.2019 про зміну підстав позову, яка прийнята судом до розгляду ухвалою суду від 08.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 26.02.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

19.03.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшло клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою від 23.04.2019 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 925/1183/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Транслойд" про примусове виконання обов`язку в натурі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 у справі №925/1183/18 залишено без змін резолютивну частину рішення від 07.03.2019, яким в задоволенні позову було відмовлено.

З огляду на викладене, ухвалою від 03.09.2019 провадження у справі поновлено, продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 08.04.2019 року задоволено клопотання ПАТ "Страхова компанія "Теком" (вх.№444/19 від 14.03.2019) про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ставангер", Фізичну особу - підприємця Міщенко Наталію В`ячеславівну, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки вищевказаних осіб, як безпосередніх перевізників втраченого товару; та залучено до участі у справі в якості третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Ставангер» та в якості третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФОП Міщенко Н.В.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.10.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду від 02.10.2019 скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання ТОВ "ТРАНСЛОЙД" про призначення судової почеркознавчої експертизи, витребувати матеріали у ТОВ "Флора" та зупинити провадження у даній справі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.10.2019 у справі № 923/133/19.

Ухвалою від 14.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 10.12.2019.

Ухвалою від 14.11.2019 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи.

Не погоджуючись з постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

З огляду на викладене, ухвалою від 06.12.2019 суд зупинив провадження у справі до її повернення з Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 змінено ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2019, виклавши пункт 1 резолютивної частини ухвали в такій редакції: "Апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Херсонської області від 02.10.2019 зі справи № 923/133/19 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Транслойд". Матеріали справи повернуто до Господарського суду Херсонської області.

З огляду на викладене, ухвалою від 04.02.2020 поновлено провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 25.02.2020.

24.02.2020 року від третьої особи-2 - ПАТ Страхова компанія «Теком» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому товариство просить відкласти розгляд справи у зв`язку із заміною уповноваженого представника - адвоката Закліцької І.В. і необхідністю останнього ознайомитися з великим обсягом інформації. Суд, враховуючи строки розгляду даної справи, а саме: відкриття провадження у справі - 26.02.2019 року, закриття підготовчого провадження 14.11.2019 року, - відмовляє в задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки його задоволення призведе до порушення строків розгляду справи по суті, передбачених нормами ГПК України.

25.02.2020 року відповідачем подано заяву про порушення порядку подання доказів та про відсутність підстав для прийняття його до уваги та розгляду, додаткові пояснення із застосування практики Верховного Суду та заяву про визнання недопустимими та неналежними доказами, які судом залишено без розгляду з огляду на приписи ст..118, ч.2 ст.207 ГПК України.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові.

Відповідач проти позову заперечує з огляду на наступне.

Стосовно укладання між сторонами договору перевезення вантажу та заявки на перевезення вантажу № 01: ТОВ «Транслойд» в особі директора Баденко Олександра Олександровича зазначає, що директором ТОВ «Транслойд» договір транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 31 не укладався та не підписувався. Підпис на зазначеному договорі не належить директору ТОВ «Транслойд» Баденко О.О. Подана Позивачем заявка на перевезення вантажу взагалі не містить ані підпису Баденко О.О. , ані печатки ТОВ «Транслойд». Згідно поданих доказів позивач надає скрин-шот відправлення заявки (Заявка во вложении) з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2, адресовану на ім`я ОСОБА_1 на електронну адресу mailto :ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, Відповідач зазначає, що ні на момент розгляду справи, ні в період з 01.01.2018 по 14.03.2019 року не має в штаті працівника ОСОБА_1 ( Прізвище не відоме), та не має жодних трудових або партнерських відносин з подібною особою. Електронна адреса mailto :ІНФОРМАЦІЯ_1 не має жодного відношення до Відповідача. Позивачем не надано доказів направлення на його адресу Відповідачем Договору-замовлення. Також не надано доказів направлення на адресу Відповідача письмової пропозиції. Позивачем надано лише скрин-шот з електронної адреси Позивача та направлення листа начебто з заявкою у вкладенні на невідому електронну адресу. Виходячи зі змісту Договору № 31 від 31.01.2018 року, надана позивачем Заявка на перевезення вантажу № 01 за змістом є разовим договором на перевезення та не має посилання на відношення до жодного іншого договору

Стосовно виконання перевезення ТОВ «Транслойд»:Згідно наданої позивачем копії ТТН № П20-1 перевезення здійснювалось на автомобілі ДАФ НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 . ТОВ «Транслойд» повідомляє, що не володіє та не має права користування вищевказаними транспортними засобами, товар згідно ТТН № П20-1 Відповідачем до перевезення не приймався. До позовної заяви Відповідачем не долучено доказів приналежності ТОВ «Транслойд» вищевказаних транспортних засобів, тобто перевезення за ТТН № П20-1 здійснювалось іншою, невідомою Відповідачу особою. ТОВ «Транслойд» не укладав договорів перевезення з власником транснпортного засобу ДАФ НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 .

Стосовно визначення вартості вантажу: Відповідно до п. 11.5. Наказу «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14.10.1997 року - після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Підтвердженням прийняття вантажу до перевезення є підпис водія в Товарно-транспортній накладній. В долученій до матеріалів позовної заяви ТТН № П20-1 відсутні відомості стосовно вартості ватажу, що перевозився. Причини зазначення в графі перевізник ТОВ «Транслойд» Відповідачу невідомі. В позовній заяві позивач посилається на видаткову накладну № 361 від 20.02.2018 року, виписку з банківського рахунку та рахунок № 5455 від 23.10.2017 року, як на визначення вартості вантажу, що перевозився за ТТН № П20-1. Проте, вищевказані документи не є належним доказом підтвердження вартості вантажу, перевезення якого здійснювалось за ТТН № П20-1 з огляду на наступне: згідно рахунку № 54555 від 23.10.2017 року для прикладу вартість одиниці насіння соняшника EC Ніагара - 3293,19 грн. без ПДВ, а згідно з видатковою накладною № 361 - 3062,67 грн. без ПДВ, насіння соняшника EC Яніс імпорт - 3477,61 грн. без ПДВ, а згідно з видатковою накладною № 361 - 3233,60 грн. без ПДВ - така різниця в цінах стосується усіх 5-ти позицій товару, зазначених в видатковій накладній. Тобто, відсутнє підтвердження, що сплата 23.10.2017 року відбулась саме за товар згідно видаткової накладної №361. Також у видатковій накладній в п. 3 товаром зазначено ннасіння соняшника ЕС Генезіс номер партії (міні. UA-24-21-029/297-17) проте в ТТН зазначено інший номер партії, а саме: UA-24-17-029/297-17. Відповідно до п. 5.2. Договору поставки насіння 2018 № 002-ФЛ від 11.10.2017 року, укладеного між ТОВ «Седна-Агро» та ТОВ «Флора», приймання передача Товару здійснюється уповноваженими представниками Сторін та оформлюється шляхом підписання відповідних видаткових накладних на товар, датою поставки Товару вважається дата, вказана у видаткових накладних на відпуск товару. Тобто, посилання Позивача на визначення вартості товару згідно видаткової накладної спростовуються проставленням підпису та печатки ТОВ «Флора» на видатковій накладній № 361. В графі «Товар отримав» наявна відмітка про отримання товару, датою накладної зазначено 20.02.2018, тобто вказаний Товар Позивачем отримано в повному обсязі, а стосовно вартості товару, перевезення якого здійснювалось згідно ТТН № П20-1 (вартість вантажу в ТТН не зазначено) Позивачем не надано належних доказів його вартості та відповідної сплати за нього.

Надана позивачем копія відповіді на претензію від 16.03.2018 не підписувалась Директором ТОВ «Транслойд» Баденко Олександром Олександровичем .

ТОВ «Транслойд мало намір співпрацювати з Позивачем, проте на день виникнення нестачі велись перемовини стосовно укладання договору та подальшої співпраці. 21.02.2018 року від представників ТОВ «Флора» було повідомлено, що між нами укладено договір та заявку на перевезення (оригінали у Відповідача відсутні), під час перевезення сталась крадіжка вантажу. З метою уникнення непорозумінь, та встановлення обставин укладання заявки та договору на адресу розвантаження було направлено представника Поліщук Д.О. Твердження відповідача стосовно присутності представників ПАТ СК «ТЕКОМ» не відповідають дійсності, оскільки представники страхової компанії на місці розвантаження були відсутні.

Позивачем не долучено до матеріалів справи акти виконаних робіт через їх відсутність.

Позивачем пропущено строк позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 315 Господарського кодексу України, до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів. Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи

відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п`яти днів. Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді. Для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. Враховуючи вищевикладене, просимо застосувати до позивача строк позовної давності.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «Седна-Агро» в судове засідання 25.02.2020 р. не прибула, причини неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлена про розгляд справи в Господарському суді Херсонської області; просить задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Відповідач прийняв до перевезення всю партію товару і прийняття засвідчено підписом водія перевізника в документах (в даному випадку товарно-транспортна накладна, акти про нестачу на складі Позивача), що є належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, які підтверджують зазначені в позові факти. З матеріалів справи та доказів можливо встановити, що ТОВ «СЕДНА-АГРО» передав Позивачу весь товар, що передбачений договором поставки насіння 2018 № 002-ФЛ від 11.10.2017 р. та зокрема за видатковою накладною № 361 від 20.02.2018 р. Відповідно до пункту 1.1. Договору поставки Сторони, узгодили, що поставка Товару здійснюється за рахунок Покупця. Пунктом 1.5. Договору поставки сторони прийшли до згоди, що Товар може постачатися партіями або загалом (повністю), Відповідно до умов даного договору та/або Специфікацій до нього. Пунктом 2.2.2. Договору поставки, Покупець зобов`язаний, приймати Товар від Постачальника в порядку, передбаченому цим Договором за якістю, кількістю, комплектністю в порядку та терміни, встановлені цим Договором та чинним законодавством. Тобто, Договором поставки, Сторони передбачили обов`язок Покупця-Позивача здійснювати поставку всієї кількості Товару за рахунок та силами Позивача. Позивач зобов`язувався надавати транспортні засоби для завантаження товару. Враховуючи вищевказані, умови, пунктом 5.1. Договору поставки, Сторони узгодили, поставка Товару здійснюються на умовах: EXW - склад Постачальника, відповідно до Правил МТП з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі «ІНКОТЕРМС 2010», які застосовуються Сторонами з урахуванням особливостей, пов`язаних з внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, які випливають з умов цього Договору.

Позивач засобами телекомунікаційного зв`язку, а саме електронної пошти, надавав ТОВ «Седна-Агро» вказівки, щодо транспортних засобів та перевізників, які були залучені самостійно Позивачем для перевезення та доставки Товару Позивачу зі складу (складів) Постачальника-ТОВ «Седна-Агро».

Так, 20.02.2018 р. об 11:31 год. Позивач (уповноважена особа Позивача), ОСОБА_3 , який зазначений в видатковій накладній № 361 від 20.02.2018 р., довіреності на отримання ТМЦ № 24/01-1 від 24.01.2018 р. направив ТОВ «Седна-Агро» електронний Лист, в якому містилось розпорядження із зазначенням перевізника, який буде здійснювати перевезення, доставку товару для ТОВ «Флора», а саме: визначено перевізником ТОВ «ТРАНСЛОЙД», автомобіль ДАФ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вказано водієм ОСОБА_4 , його телефон та посвідчення водія. Сторони узгодили, завантаження та передача Товару Позивачу згідно № 361 від 20.02.2018 р. в кількості 1 470, 00 мішків, буде здійснюватися зі складу в с. Білозір`я, Черкаської області, вул. Незалежності 2-А. Виконуючи розпорядження Позивача, перевізника, ТОВ «Седна-Агро» сформовано та передано на вищевказаний склад, заявку № 20/02/2018-2 від 20.02.2018 р. щодо відвантаження Товару. 20.02.2018 р. вказаний Позивачем транспортний засіб автомобіль ДАФ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та водій ОСОБА_4 прибули за вищевказаною адресою складу Постачальника - в с. Білозір`я Черкаської області, вул. Незалежності 2-А. Як вбачається з товарно-транспортної накладної № П20-1 від 20.02.2018 р., на вказаний транспортний засіб Відповідача було завантажено вказаний товар (найменування) та в кількість 1 470,000 мішків, загальною вартістю - 5 630 428 грн. 20 коп., а саме:

соняшник ES GENESIS (насіння соняшника EC Генезіс) у кількості 300 мішків;

соняшник ES NIAGARA (насіння соняшника EC Ніагара) у кількості 500 мішків;

соняшник ES NOVAMIS (насіння соняшника EC Новаміс) у кількості 250 мішків;

соняшник ES ARCADIA (імпорт) (насіння соняшника EC Аркадія) у кількості 370

мішків;

соняшник ES JANIS (імпорт) (насіння соняшника EC Яніс) у кількості 50 мішків.

Із зазначеної Товарно-транспортної накладної вбачається, що зазначений товар

передано завідуючим складом ОСОБА_5 та прийнятий

вказаним Позивачем водієм/експедитором ОСОБА_4 . Як і

визначено в зазначеній ТТН транспортний засіб (причіп) були опломбовані пломбою

S 80449461 . Водієм ОСОБА_4 застережень та зауважень, щодо зазначеної пломби та опломбування не вбачається. В ТТН також зазначено кількість місць - одна тисяча чотириста сімдесят, отримав водій/експедитор ОСОБА_4 . та його підпис отримання саме такої кількості Товару». Пунктом розвантаження зазначено м. Запоріжжя. 20.02.2018 року вказаний транспортний засіб із зазначеним завантаженим Товаром, вибув з території складу в с Білозір`я до м. Запоріжжя. Отже, слід констатувати, що ТОВ «Седна-Агро» передано повністю, вказану (спірну) партію Товару за видатковою накладною № 361 від 20.02.2018 р. в кількості 1 470, 00 мішків та ТТН № П20-1 від 20.02.2018 р. Умови договору, а саме пункту 1.1., 5.1., 5.2., 5.3., а також розпорядження Позивача від 20.02.2018 р. про передачу Товару перевізнику ТОВ «ТРАНСЛОЙД» визначеного Позивачем, передбачали передачу товару саме перевізнику, що і було виконано ТОВ «СЕДНА-АГРО», щодо спірної партії Товару.

Пунктом 5.1. Договору поставки Сторони узгодили, Поставка Товару здійснюються на умовах: EXW - склад Постачальника, відповідно до Правил МТП з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі «ІНКОТЕРМС 2010», які застосовуються Сторонами з урахуванням особливостей, пов`язаних з внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, які випливають з умов цього Договору. Пунктом 5.3. сторони визначили, що Товар та/або його відповідна партія, вважається переданим Постачальником та прийнятим Покупцем за кількістю в момент передачі згідно умов визначених пунктом 5.1. цього договору. У разі, якщо Покупець користується послугами сторонніх перевізників, право власності на товар Покупець набуває з моменту його передачі першому перевізнику, зазначеному в товарно-транспортних документах (ТТН). За відсутності уповноваженого представника Покупця в момент прийняття вантажу перевізником, підпис перевізника (водія) на товарно-транспортній накладній (додатках, що є невід`ємними частинами товарно-транспортної накладної згідно п. 11.8. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Мінтрансу № 363 від 14.10.1997) про прийняття вантажу до перевезення буде вважатися моментом закінчення приймання товару Покупцем за кількістю та якістю, за виключенням прихованих дефектів товару. Позивачем доведено незаперечний факт, підтверджений доказами, що вказану партію Товару перевізник отримав повністю в загальній кількості 1 470,00 мішків, доведено взаємовідносини та отримання ТОВ «Транслойд» (визначеного ним водія) для перевезення вказаного вантажу для Позивача в м. Запоріжжя. Тобто передача Товару в кількості 1 470, 00 мішків згідно з видатковою накладною перевізнику і на транспортний засіб вказаний Позивачем, свідчить про виконання Відповідачем зобов`язань, щодо поставки товару як по видатковій накладній № 361 від 20.02.2018 р. на суму 5 630 428, 20 грн. Допустимими та належними доказами в розумінні ст. 73, ч. 1, ч. 1 ст. 74, ст. 77-79 ГПК України, є надані Позивачем, а саме: Акт від 21 лютого 2018 р., Акт № 4 про пошкодження (недостачу, надлишок, пересортування), оскільки зазначені документи складені та підписані за участі представників ТОВ «Флора», перевізника ТОВ «Транслойд», страхової компанії та водієм. В зазначених документах констатується відсутність соняшнику ES GENESIS у кількості 20 мішків; соняшник ES NOV AMIS (насіння соняшника EC Новаміс) у кількості ПО мішків; соняшник ES ARCADIA (імпорт) (насіння соняшника EC Аркадія) у кількості 4 мішків; соняшник ES JANIS (імпорт) (насіння соняшника EC Яніс) у кількості 50 мішків загальною вартістю 689144 грн. 88 коп. Також підтвердженням взаємовідносин щодо доставки (перевезення вантажу) отриманого ТОВ «Транслойд» за товарно-транспортною накладною № П20-1 від 20.02.2018 р. кількість 1 470,000 мішків є надана Позивачем податкова накладна від 21.02.2018 р. № 75, яка підтверджує доставку та перевезення вантажу 20.02.2018 р. автомобіль ДАФ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 по маршруту з с Білозір`я до м. Запоріжжя.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ Страхова компанія «Теком» у відзиві проти позову заперечує, зазначивши у письмових поясненнях наступне.

Позивач не надав доказів укладення із ТОВ «Транслойд» договору перевезення чи договору замовлення у відповідності до умов Договору №31 в письмовій формі. Як вбачається із ТТН №П20-1 від 20.02.2018 р., авто перевізником визначений - ТОВ «Транслойд», замовник - ТОВ «Седна Агро», вантажовідправник - «Євраліс Семенс Україна», вантажоодержувач «Седна Агро», водій ОСОБА_4. Вказані в ТТН відомості протирічать умовам укладеного позивачем договору поставки та Заявки на перевезення вантажу №01 від 20.02.2018 р., наданого позивачем в обґрунтування позовних вимог, у зв`язку з чим ТТН складена з порушеннями Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом від 14.10.1997 №336. Не зрозуміло, яка саме особа насправді здійснювала завантаження товару та підписувала ТТН для перевезення. Підпису ТОВ «Транслойд» як перевізника ТТН також не містить, як не містить і відомостей по складанню будь-якого Акту про нестачу, лише містить напис про виявлення нестачі із виправленнями та без зазначення підпису та ПІБ особи, яка її зробила.

Позивачем пропущено строки позовної давності для пред`явлення позову до відповідача (строк позовної давності сплинув у грудні 2018 р.).

Експерт ОСОБА_11, визначений в акті №4 про пошкодження (недостачу, надлишок, пересортування)ТМЦ від 23.02.2018 р. не є ані уповноваженим представником, ані працівником ПАТ Страхова компанія «Теком».

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.60).

Третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.39).

Третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.38).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989). Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що треті особи-1, 3, 4, 5 та їх представники не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами, винесеними по даній справі, у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В судовому засіданні 25.02.2020 року після розгляду справи по суті оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представників, які прибули в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Флора» (далі - ТОВ «Флора», Позивач, Замовник, Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» (далі - ТОВ «Транслойд», Відповідач, Експедитор) 31 січня 2018 року було укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 31 (далі - договір).

За своєю правовою природою договір №31 від 31.01.2018 р. є договором транспортного експедирування, у якому обов`язки експедитора мають одночасно виконавчий та організаційний характер.

За приписами статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до п. 1.1 Договору Клієнт доручає, а Експедитор приймає на себе обов`язки від свого імені та за рахунок Клієнта здійснювати транспортно-експедиторське обслуговування вантажів автомобільним транспортом по території України.

У п. 1.3. Договору зазначено, що «Виконуючи обов`язки за цим договором, згідно умов п. 1.1, Експедитор може надавати такі види транспортно-експедиторських послуг, як організація перевезення вантажів автомобільним транспортом, а також може укладати договори від свого імені, або вчиняти інші дії, необхідні для виконання зобов`язань, визначених цим договором».

Пунктом 2.1.1. Договору передбачено, що на підставі письмової пропозиції про перевезення вантажу, направленої Клієнтом факсимільним зв`язком (електронною поштою), узгоджувати з Клієнтом маршрут та умови перевезення вантажу на направляти йому для підписання договір-замовлення.

Позивач у позові стверджує, що 20 лютого 2018 року між ТОВ «Флора» та ТОВ «Транслойд» була оформлена Заявка на перевезення вантажу № 1 від 20.02.2018 року. Предметом цієї Заявки є організація забезпечення доставки вантажу автомобільним транспортом Виконавця (ТОВ «Транслойд») за замовленням Замовника (ТОВ «Флора») у відповідності до наступного: маршрут-перевезення: Білозір`я-Запоріжжя; адреса завантаження Черкаська область, р-н Черкаський, с Білозір`я, вул.. Незалежності, буд. 2-А; адреса розвантаження: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Стартова, буд. ЗВ; дата завантаження: 20 лютого 2018 року.

У відповідності до п. 1.2 Заявки на перевезення вантажу № 1 від 20.02.2018р. для здійснення перевезення Виконавець (ТОВ «Транслойд») використовує автомобіль: марка: ДАФ; держ. номер тягача: НОМЕР_1 ; держ. номер напівпричепа: НОМЕР_2 (далі по тексту - Автомобіль); водій: ОСОБА_4 . Цей Автомобіль прибув на завантаження 20 лютого 2018 р. за адресою: АДРЕСА_1 .

На Автомобіль 20 лютого 2018 р. було завантажено вантаж:

- ES GENESIS - СОНЯШНИК UA24-17-029/0297-17 у кількості 300 мішків на 4 палетах;

- ES NIAGARA - СОНЯШНИК UA-24-17-029/0342-17 у кількості 500 мішків на 8 палетах;

- ES NOVAMIS - СОНЯШНИК UA-24-17-029/0360-17 у кількості 250 мішків 4 палетах;

- ES ARCADIA (імпорт) - СОНЯШНИК UA-24-17-029/0420-17 у кількості 370 мішків 6 палетах;

- ES JANIS (імпорт) - СОНЯШНИК (імпорт) UA-24-17-029/0395-17 у кількості 50 мішків на 1 палеті.

Судом встановлено, що вищевказана Заявка на перевезення вантажу №01 від 20.02.2018 р. (т.1 а.с.21) не підписана з боку ТОВ «Транслойд», Виконавець заперечує факт її отримання, підписання та виконання. Наданий до матеріалів справи в якості доказу направлення позивачем та отримання відповідачем скріншот електронної сторінки (т.1 а.с.22), на думку суду, не є належним доказом отримання ТОВ «Транслойд» Заявки на перевезення вантажу №01 від 20.02.2018 р.

Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок завантаження вантажу на Автомобіль для його перевезення було складено Товарно-транспортну накладну № П20-1 від 20 лютого 2018 року (далі - ТТН-П20-1). Товариство з обмеженою відповідальністю «Євраліс Семенс Україна» (далі по тексту - ТОВ «Євраліс Семенс Україна») є особою, яка склала та підписала ТТН-П20-1 у пункті навантаження, і зазначило себе за змістом ТТН-П20-1 - вантажовідправником. ТТН-П20-1 була складена ТОВ «Євраліс Семене Україна» внаслідок відвантаження товару для ТОВ «Флора» на підставі отриманої від ТОВ «Седна-Агро» Заявки № 20/02/2018-2 (заявки на відвантаження) від 20 лютого 2018 року.

В день завантаження вантажу на Автомобіль, Товариство з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» (далі - ТОВ «Седна-Агро») на підставі укладеного між ТОВ «Флора» та ТОВ «Седна-Агро» Договору поставки насіння 2018 № 002-ФЛ від 11 жовтня 2017 року складає для ТОВ «Флора» на товар, що завантажується на Автомобіль, видаткову накладну № 361 від 20 лютого 2018 року, у відповідності до якої вартість відвантаженого товару є наступною:

- насіння соняшника ЕС Генезіс (міш.; UA24-17-029/0297-17 ) (ES GENESIS -СОНЯШНИК UA24-17-029/0297-17)* у кількості 300 мішків за ціною 3234 грн. 22 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 1164 319 грн. 20 коп. в т.ч. ПДВ;

- насіння соняшника EC Ніагара (міш.; UA24-17-029/0342-17 ) (ES NIAGARA -СОНЯШНИК UA-24-17-029/0342-17)* у кількості 500 мішків за ціною 3062 грн. 67 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 1 837 602 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ;

- насіння соняшника EC Новаміс (міш.; UA24 -17-029 /0360-17 ) (ES NOVAMIS -СОНЯШНИК UA-24-17-029/0360-17)* у кількості 250 мішків за ціною 3038 грн. 20 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 911 460 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ;

- насіння соняшника EC Аркадія імпорт (міш.; UA24 -17-029 /0420-17 ) (ES

- ARCADIA (імпорт)- СОНЯШНИК UA-24-17-029/0420-17)* у кількості 370 мішків за ціною 3430 грн. 25 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 1 523 031,00 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ;

- насіння соняшника EC Яніс імпорт (міш.; UA24 -17-029 /0395-17 ) (ES JANIS

(імпорт)- СОНЯШНИК UA-24-17-029/0395-17)* у кількості 50 мішків за ціною 3233 грн. 60 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 194 016 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ

* в (скобках) зазначено найменування товару за змістом товарно-транспортної накладної № П20-1 від 20 лютого 2018 року.

Всього завантажено товар на загальну суму 5 630 428,20 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт сплати позивачем ТОВ «Седна-Агро» за товар.

Товар за ТТН №П20-1 був доставлений водієм ОСОБА_4 , у м. Запоріжжя до складу ТОВ «Флора» 21 лютого 2018 року, але у кількості, яка не відповідала тій кількості, що була зазначена у цьому товарно-транспортному документі на момент прийняття ним товару до перевезення.

Відповідно до Акту № 4 про пошкодження (недостачу, надлишок, пересортування) ТМЦ від 23 лютого 2018 p., складеного за адресою доставки вантажу: АДРЕСА_2 вул. Стартова, ЗВ - акт складено представниками ТОВ «Флора»: заступником директора з адміністративних питань Купрієм А.А. , завідуючою складом Мамоновую О.Е. , менеджером з логістики Поляковим З.А. ; представником ТОВ «Транслойд» Поліщуком Д.О.; водієм ОСОБА_4 .

За твердженням позивача, вищевказаний акт також складено в присутності та за підписом представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Теком» (далі - ПАТ «СК «Теком») експертом ОСОБА_11.

В письмових поясненнях ПАТ СК «Теком» заперечує той факт, що ОСОБА_11 є представником його товариства. Позивачем не надано відповідних доказів на спростування вищевикладеного.

Враховуючи зазначене, суд констатує, що позивачем не доведено того факту, що при складанні Акту № 4 про пошкодження (недостачу, надлишок, пересортування) ТМЦ від 23 лютого 2018 p. приймав участь представник ПАТ СК «Теком».

За умовами п.8.4. Договору транспортно-експедиторського обслуговування вантажів №31 від 31.01.2018 р. - виявлення факту пошкодження вантажу при перевезенні підтверджується Актом про пошкодження, складеним за обов`язкової участі водія, представника Клієнта та за можливості представника Експедитора.

Так, за положеннями статті 158 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 27 червня 1969 року № 401, обставини, що можуть служити підставою для матеріальної відповідальності автотранспортних підприємств або організацій, вантажовідправників, вантажоодержувачів при автомобільних перевезеннях, стверджуються записами в товарно-транспортних документах, а в разі розбіжності між автотранспортним підприємством або організацією і вантажовідправником (вантажоодержувачем) - актами встановленої форми. Перелік обставин, що підлягають засвідченню записами в товарно-транспортних документах, форми актів і порядок їх складання встановлюються Правилами.

Так, форма акта наведена в додатку 4 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363.

Згідно з п.п. 15.2, 15.3. названих вище Правил перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини:

а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній;

б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері;

в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу;

г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони (п. 15.5 вказаних Правил).

З урахуванням викладеного, суд констатує, що при складанні Акту № 4 про пошкодження (недостачу, надлишок, пересортування) ТМЦ від 23 лютого 2018 p. було дотримано вимоги договору і зазначений акт є належним доказом у справі.

Відповідно до складеного акту при прийнятті товару за ТТН №П20-1 від 20.02.2018р. виявлено недостачу вантажу, а саме:

- ES GENESIS - СОНЯШНИК UA24-17-029/0297-17 у кількості 20 мішків;

- ES NOVAMIS - СОНЯШНИК UA-24-17-029/0360-17 у кількості 110 мішків;

- ES ARCADIA (імпорт) - СОНЯШНИК UA-24-17-029/0420-17 у кількості 4 мішків;

- ES JANIS (імпорт) - СОНЯШНИК (імпорт) UA-24-17-029/0395-17 у кількості 50 мішків. Враховуючі видаткову накладну № 361 від 20 лютого 2018 року, вартість втраченого вантажу складає 689 144 грн. 88 коп., а саме:

- насіння соняшника EC Генезіс (міш.; UA24-17-029/0297-17) у кількості 20 мішків за ціною 3234 грн. 22 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 77621 грн. 28 коп. в т.ч. ПДВ;

- насіння соняшника EC Новаміс (міш.; UA24-17-029/0360-17) у кількості 110 мішків за ціною 3038 грн. 20 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 401042 грн. 40 коп. в т.ч. ПДВ

- насіння соняшника EC Аркадія імпорт (міш.; UA24-17-029/0420-17) у кількості 4 мішка за ціною 3430 грн. 25 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 16465 грн. 20 коп. в т.ч. ПДВ;

- насіння соняшника EC Яніс імпорт (міш.; UA24-17-029/0395-17) у кількості 50 мішків за ціною 3233 грн. 60 коп. (без ПДВ) за мішок на загальну суму 194016 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ.

На адресу ТОВ «Транслойд» позивач 05 березня 2018 року надіслав претензію про відшкодування вартості втраченого вантажу (вих. № 27-02/01 від 27 лютого 2018 року). На свою претензію ТОВ «Флора» отримало відповідь ТОВ «Транслойд» (лист від 16 березня 2018 р.) де було зазначено, що ТОВ «Транслойд» не має право прямо або через своїх представників давати згоду і брати на себе зобов`язання щодо досудового врегулювання спору без попереднього погодження зі страховиком, з яким ТОВ «Транслойд» уклало договір. Цим страховиком є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Теком».

Враховуючи вищезазначене, надану ТОВ «Транслойд» у відзиві на позовну заяву інформацію, що ТОВ «Транслойд» не володіє та не має права користування автомобілем марки ДАФ; держ. номер НОМЕР_1 та напівпричепом держ. номер НОМЕР_2 , а також інформацію, що зазначена ПрАТ «СК «Теком» у заяві про залучення третіх осіб по справі щодо ТОВ «Ставангер» та ФОП Міщенко Н.В. та додані до цієї заяви документи, суд дійшов висновку, що у договірних відносинах між ТОВ «Транслойд» та ТОВ «Флора», ТОВ «Транслойд» є експедитором, а ТОВ «Флора» - клієнтом (споживачем послуг експедитора).

ТОВ «Транслойд» як експедитор є особою, яка організувала перевезення вантажу вантажу автомобільним транспортом за маршрутом-перевезення: Білозір`я-Запоріжжя, адреса завантаження Черкаська область, р-н Черкаський, с Білозірья, вул. Незалежності, буд. 2-А; адреса розвантаження: АДРЕСА_2 В; дата завантаження: 20 лютого 2018 року, для здійснення перевезення використовувався автомобіль: марка: ДАФ; держ. номер тягача: НОМЕР_1 ; держ. номер напівпричепа: НОМЕР_2 ; водієм якого є ОСОБА_4 з оформленням ТТН № П20-1.

Судом встановлено, що Відповідач залучив до виконання Договору транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 31 від 31.01.2018 року ТОВ «Ставангер», що підтверджується Договором перевезення вантажу та транспортного експедирування №1702 від 17.02.2017 р. (ТОВ «Транслойд» - Замовник, а ТОВ «Ставангер» - Виконавець; т.1 а.с.79-82) та Заявкою на перевезення вантажу №20022018-3 (т.1 а.с.83, 84), а ТОВ «Ставангер», в свою чергу, - ФОП Міщенко Н.В., що підтверджується Договором перевезення вантажу №20022018-1 від 20.02.2018 р. (ТОВ «Ставангер» - Замовник, а ФОП Міщенко - Перевізник; т.1 а.с.85-88) та Заявкою на перевезення вантажу №20022018-3 (т.1, а.с.89,90).

Враховуючи вищезазначене, перевізником вантажу, щодо перевезення якого була оформлена ТТН №П20-1, є Фізична особа-підприємець Міщенко Н.В. ФОП Міщенко Н.В. є власником автомобіля марки ДАФ, держ. номер НОМЕР_1 та напівпричепа держ. номер: НОМЕР_2 . Водій ОСОБА_4 має трудові відносини з ФОП Міщенко Н.В., що підтверджується доказами, наданими ПрАТ «СК «Теком» (т.1 а.с.91-95).

Отже, ТОВ «Транслойд» відповідає перед ТОВ «Флора», як експедитор.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до ст. 14. Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01 липня 2004 року N 1955-IV Експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування. За невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Відповідно до п. 8.3. Договору транспортно-експедиторського обслуговування вантажів № 31 від 31.01.2018 року, укладеного між ТОВ «Транслойд» та ТОВ «Флора», Експедитор несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу від повної чи часткової втрати в розмірі фактичної шкоди: в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до п. 8.5. вищезазначеного Договору визначення вартості втраченого зіпсованого вантажу здійснюється сторонами за даними бухгалтерського обліку Клієнта та провізними документами.

Відповідно до статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію; - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; - первинні документи мають бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; - неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно абзацу другого пункту 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 - господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових результатів.

Матеріалами справи підтверджується, що 21.02.2018 року відповідачем в особі директора Баденко Олександра Олександровича підписано електронним цифровим підписом податкову накладну №75 - найменування послуг - транспортні послуги по маршруту: м.Білозір`я м.Запоріжжя, а/м ДАФ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (т.1 а.с.39).

27.02.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією вих..№27-02/01 (т.1 а.с.35). У відповіді на претензію 16.03.2018 р. (т.1 а.с.37) відповідач повідомив позивача, що між ТОВ «Транслойд» та ПАТ Страхова компанія «Теком» укладено Договір добровільного страхування авто перевізника та експедитора №002/Д/В/нт від 23.10.2017 р., що відповідач не має права прямо або через своїх представників давати згоду і брати на себе зобов`язання щодо досудового врегулювання спору без попереднього погодження зі Страховиком.

Судом встановлено, що 05.04.2018 р. відповідач звернувся із запитом до позивача (т.2 а.с.61), в якому просив з метою прискорення прийняття рішення надати: завірену копію платіжного доручення про розрахунок за вантаж, перевезення якого здійснювалось за ТТН № П20-1 від 20.02.2018 р., викрадення якого мало місце 21.02.2018 р., перевезення якого здійснювалось на автомобілі ДАФ НОМЕР_1 , напівпричеп НОМЕР_2 ; копію відеозапису процесу завантаження з камер вантажовідправника.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлені судом обставини справи, досліджені наявні докази, дії сторін у справі підтверджують прийняття ТОВ «Транслойд» як експедитором до виконання умов Заявки на перевезення вантажу №01 від 20.02.2018 р.

ТОВ «Транслойд» станом на день розгляду справи вартість втраченого вантажу у розмірі 689 144 грн. 88 коп. Позивачу не відшкодував, позовні вимоги щодо її стягнення є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача та третьої особи-2 на пропущення позивачем строку позовної давності з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Суд звертає увагу сторін, що згідно приписів ст..45 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач та відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, має статус учасника справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку не приймати до уваги заяву третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, про сплив строку позовної давності.

Відповідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно приписів ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Визначення початку відліку позовної давності міститься в ст. 261 ЦК України, зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п. 51 рішення від 22.10.1996р. за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі №6-178цс15.

Відповідно до п. 1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" № 10 від 29.05.2013 року, позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В п. 2.1. зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України визначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою.

Пунктом 2.2. вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Згідно норм ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про про перевезення вантажу (ст..925 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.925 ЦК України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Статтею 315 ГК України, на яку посилається Відповідач, передбачено, що до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений в частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Суд звертає увагу сторін, що, по-перше, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач (ТОВ «Транслойд») є експедитором, а не перевізником.

По-друге, матеріалами справи підтверджується, що Акт про пошкодження ТМЦ складено 23.02.2018 року, позовна заява надійшла до суду 25.02.2019 року, позивач здав на поштове відділення позовну заяву з додатками 20.02.2019 р. (т.1 а.с.44). Таким чином, суд констатує, що Позивачем не пропущено строк позовної давності.

Суд відхиляє посилання Відповідача, третьої особи-2, викладені у відзиві та письмових поясненнях, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та фактично встановленими обставинами.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транслойд» (Ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флора» (ідентифікаційний код в ) вартість втраченого вантажу у розмірі 689 144 грн. 88 коп. та 10337,17 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 28.02.2020 р.

Суддя В.В.Литвинова