ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2020 р. Справа№ 910/23892/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

секретар судового засідання Кубей В.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейлтранслогістік»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 02.09.2019 (повний текст рішення складено 16.09.2019)

у справі №910/23892/16 (суддя Плотницька Н.Б.)

за заявою Mantelli LTD (Belize)

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва

від 06.02.2017 за нововиявленими обставинами

у справі № 910/23892/16

за первісним позовом Закритого акціонерного товариства «РТХ-Логістик»

до 1) Товариства з обмеженою «Рейлтранслогістік»

2) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про розірвання контракту суборенди майна від 01.06.2015

№ 181-з/ар/пв, стягнення 2 719 450 російських рублів

заборгованості за контрактом суборенди майна від 01.06.2015

№ 181-з/ар/пв та про зобов`язання вчинити дії

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейлтранслогістік»

до 1) Закритого акціонерного товариства «РТХ- Логістик»

2) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

третя особа без самостійних вимог на стороні Закритого акціонерного товариства «РТХ-Логістик» Mantelli LTD (Belize)

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

В 2016 році Закрите акціонерне товариство «РТХ-Логістик» (далі - ЗАТ «РТХ-Логістик», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейлтранслогістік» (далі - ТОВ «Рейлтранслогістік», відповідача-1) та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця», відповідача-2) про розірвання Контракту суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015, стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за Контрактом суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування своїх вимог зазначило про порушення відповідачем-1 умов Контракту суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 в частині оплати наданих послуг суборенди, в зв`язку у чим просив розірвати Контракт суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та стягнути з відповідача-1 заборгованість в розмірі 17 244 000 російських рублів.

11.01.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовну заява ТОВ «Рейлтранслогістік» (далі - позивача за зустрічним позовом) з вимогами до ЗАТ «РТХ-Логістик» (далі - відповідача-1 за зустрічним позовом) та ПАТ «Українська залізниця» (далі - відповідача-2 за зустрічним позовом) про зобов`язання ЗАТ «РТХ-Логістик» передати за Контрактом суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 та Додатковою угодою № 35 від 27.07.2016 напіввагони в кількості 1827 одиниць та про зобов`язання ПАТ «Українська залізниця» внести ТОВ «Рейлтранслогістік» до автоматизованої бази даних вантажних вагонів компаній-операторів оператором напіввагонів у кількості 1827 одиниць згідно переліку. В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом вказував на порушення ЗАТ «РТХ-Логістик» своїх зобов`язань за Контрактом суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 та Додатковою угодою № 35 від 27.07.2016 в частині передачі в користування ТОВ «Рейлтранслогістік» визначеного Додатковою угодою майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 зустрічну позовну заяву ТОВ «Рейлтранслогістік» до ЗАТ «РТХ-Логістик» та ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії прийнято для спільного розгляду з первісним позовом ЗАТ «РТХ-Логістик» до ТОВ «Рейлтранслогістік» та ПАТ «Українська залізниця» про розірвання Контракту суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв, стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за Контрактом суборенди майна від 01.06.2015 № 181-з/ар/пв та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 прийнято відмову ЗАТ «РТХ-Логістик» від первісного позову. Припинено провадження у справі в частині заявлених вимог ЗАТ «РТХ-Логістик» до ТОВ «Рейлтранслогістік» та ПАТ «Українська залізниця» про розірвання Контракту суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015, стягнення 17 244 000 російських рублів заборгованості за Контрактом суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 та зобов`язання вчинити дії. Зустрічний позов ТОВ «Рейлтранслогістік» до ЗАТ «РТХ-Логістик» та ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано ЗАТ «РТХ-Логістик» передати ТОВ «Рейлтранслогістік» за Кнтрактом суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 напіввагони у кількості 1827 одиниць. Стягнуто із ЗАТ «РТХ-Логістик» на користь ТОВ «Рейлтранслогістік» судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. Скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у даній справі.

20.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ «Рейлтранслогістік» про ухвалення додаткового рішення, за змістом якої в ухваленому судом рішенні не розглянуто вимог ТОВ «Рейлтранслогістік» до ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання внести ТОВ «Рейлтранслогістік» до автоматизованої бази даних вантажних вагонів компаній-операторів оператором напіввагонів у кількості 1827 одиниць згідно наведеного переліку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 заяву ТОВ «Рейлтранслогістік» про ухвалення додаткового рішення задоволено. В задоволенні позовних вимог ТОВ «Рейлтранслогістік» до ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання внести ТОВ «Рейлтранслогістік» до автоматизованої бази даних вантажних вагонів компаній-операторів оператором напіввагонів у кількості 1827 одиниць згідно наведеного переліку відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.03.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 залишено без змін.

06.05.2019 Mantelli LTD (Belize) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 за нововиявленими обставинами, мотивуючи свої вимоги рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 № 910/8236/17, яким Контракт № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 в частині дії Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 визнано недійсним, що є істотною для даної справи обставиною, не встановленою судом, що не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи № 910/23892/16.

Заперечуючи проти згаданої заяви, відповідач-1 за первісним позовом зазначив, що апеляційним судом під час перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/23892/16 було встановлено відсутність підстав для визнання недійсним Контракту суборенди №181-з/ар/пв від 01.06.2015 в частині Додаткової угоди №35 від 27.07.2016, відтак відмовлено в задоволенні апеляційної скарги Mantelli LTD (Belize). Крім цього, відповідач-1 посилався на прямі порушення норм матеріального та процесуального права в ході розгляду справи №910/8236/17, що, на його думку, свідчить про відсутність підстав для перегляду рішення суду від 06.02.2017 у справі №910/23892/16 за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі №910/23892/16 заяву Mantelli LTD (Belize) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 910/23892/16 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 скасовано в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Рейлтранслогістік» до ЗАТ «РТХ-Логістик» та ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії, а саме, зобов`язання ЗАТ «РТХ-Логістик» передати ТОВ «Рейлтранслогістік» за Контрактом суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 напіввагони у кількості 1827 одиниць. В задоволенні зустрічного позову ТОВ «Рейлтранслогістік» до ЗАТ «РТХ-Логістик» та ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії, а саме, передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Рейлтранслогістік» за Контрактом суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 напіввагони у кількості 1827 одиниць відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ТОВ «Рейлтранслогістік» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні вимог Mantelli LTD про скасування рішення від 06.02.2017 у справі №910/23892/16 в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Рейлтранслогістік» до ЗАТ «РТХ-Логістик» про зобов`язання ЗАТ «РТХ-Логістик» передати ТОВ «Рейлтранслогістік» за Контрактом суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 напіввагони у кількості 1827 одиниць - відмовити.В обґрунтування своїх вимог зазначило, що апеляційну скаргу Mantelli LTD (Belize) на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у даній справі, за результатами розгляду якої було винесено постанову від 09.10.2017, розглянуто з урахуванням вимог Mantelli LTD (Belize) про визнання недійсним Контракту суборенди № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 між АT «РТХ-Логістик» та ТОВ «Рейлтранслогістік», які обґрунтовано тим, що Контракт суборенди суперечить вимогам чинного законодавства та його умовами порушено права Mantelli LTD (Belize). На думку апелянта, розглянувши вказані вимоги, апеляційний суд постановою від 09.10.2017 у справі № 910/23892/16 дослівно встановив: «Враховуючи викладене та те, що станом на момент укладення Додаткової угоди № 35, видані особами, що мають право розпорядження майном оператору (ТОВ «Металург Транс»), довіреності припинили свою дію і доказів зворотнього матеріали справи не містять, обставини щодо законності утримання щодо утримання Mantelli LTD (Belize) відповідних вагонів мають суперечливий характер, а також недоведеність Mantelli LTD (Belize) обставин щодо недійсності Контракту суборенди майна, який без урахуванням додаткових угод положень щодо відповідного майна не містить у колегії суддів відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Mantelli LTD (Belize)». Крім цього, Київським апеляційним господарським судом у цій же постанові зазначено: «Враховуючи викладене ЗАТ «РТХ-Логістик» станом на момент укладення додаткової угоди № 35 мав право передати орендовано майно в суборенду». З огляду на наведене апелянт вважав, що апеляційним господарським судом у справі № 910/23892/16 було надано оцінку всім доводам та доказам компанії Mantelli LTD (Belize), викладеним в апеляційній скарзі в щодо недійсності Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 та правомірно встановлено відсутність підстав для визнання недійсним Контракту суборенди № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 в частині Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016, як наслідок апеляційну скаргу Mantelli LTD (Belize) залишено без задоволення. При перегляді рішення від 06.02.2017 за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції помилково зазначив, що питання недійсності Контракту суборенди № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 в частині Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 не було предметом розгляду у справі № 910/23892/16, адже як згадувалось вище, всебічна оцінка цим обставинам надавалась в постанові Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 у справі № 910/23892/16. На переконання апелянта, наявність рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 у справі № 910/8236/17 саме по собі не може бути підставою для скасування рішення від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16, при перегляді якого апеляційним господарським судом ло відмовлено у задоволенні вимог Mantelli LTD (Belize) про визнання недійсною Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016, які ґрунтувались на тих самих підставах, обставинам та доказах.

В судове засідання апеляційної інстанції 24.02.2020 з`явились представники відповідачів 1 та 2 за первісним позовом, представники позивача за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом не зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їхні адреси відповідної ухвали суду про оголошення перерви, яка згідно витягу з сайту Укрпошти отримана позивачем за первісним позовом 13.02.2020, третьою особою за зустрічним позовом подано клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача-1 за первісним позовом в даному судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Представник відповідача-2 за первісним позовом надав пояснення, в яких просив рішення в частині заявлених до нього вимог залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників відповідачів 1 та 2 за первісним позовом, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі №910/23892/16 заяву Mantelli LTD (Belize) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 910/23892/16 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 скасовано в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Рейлтранслогістік» до ЗАТ «РТХ-Логістик» та ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язання ЗАТ «РТХ-Логістик» передати ТОВ «Рейлтранслогістік» за Контрактом суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 напіввагони у кількості 1827 одиниць. В задоволенні зустрічного позову ТОВ «Рейлтранслогістік» до ЗАТ «РТХ-Логістик» та ПАТ «Українська залізниця» про зобов`язання вчинити дії, а саме, передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Рейлтранслогістік» за Контрактом суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 напіввагони у кількості 1827 одиниць відмовлено.

Ухвалюючи згадане судове рішення у справі № 910/23892/16, місцевий господарський суд виходив із встановлення ним факту недійсності з моменту укладення Контракту суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 в частині дії Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016, на підставі якої рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №910/23892/16 ТОВ «Рейлтранслогістік» передано напіввагони у кількості 1827 одиниць, та визнання за Mantelli LTD (Belize) у справі № 910/8236/17 права суборенди вагонів згідно переліку у кількості 1827 вагонів.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідченими, тобто підтвердженими належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

За таких обставин, при зверненні до суду з заявою в порядку глави 3 ГПК України заявником повинно бути доведено наявність підстав, встановлених ст. 320 цього Кодексу.

Таким чином, переглядаючи судове рішення за нововиявленими обставинами, суд повинен в першу чергу встановити наявність тих фактичних даних, існування яких може істотно вплинути на встановлені під час первісного розгляду справи обставини, та дослідити чим засвідчується існування цих фактичних даних.

Відповідно до ч. 1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України)

Положеннями ч. 1 ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України), не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вище згадувалось, звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 за нововиявленими обставинами, Mantelli LTD (Belize) посилалось на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 № 910/8236/17, яким Контракт № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 в частині дії Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 визнано недійсним, що, на думку останнього, є істотною для даної справи обставиною, яка не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи № 910/23892/16.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 у справі № 910/8236/17 позовні вимоги Mantelli LTD (Belize) до ЗАТ «РТХ-Логістік», ТОВ «Рейлтранслогістик» та ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» про визнання недійсним Контракту № 181-з/ар/пв від 01.06.2015, укладеного між ЗАТ «РТХ-Логістік» та ТОВ «Рейлтранслогістик»; визнання за позивачем права суборенди на вагони згідно переліку; зобов`язання ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» внести в Автоматизований банк даних парку вантажних вагонів інформацію про Mantelli LTD (Belize) шляхом зазначення Mantelli LTD (Belize) суборендарем вагонів згідно наведеного переліку задоволено частково: визнано Контракт № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 в частині дії Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016, укладений між ЗАТ «РТХ-Логістік» та ТОВ «Рейлтранслогістик» недійсним; визнано за Mantelli LTD (Belize) право суборенди вагонів згідно переліку; у задоволенні позовних вимог Mantelli LTD (Belize) до ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 у справі № 910/8236/17 рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 у справі №910/8236/17 (пункт 3 резолютивної частини) - змінено та викладено в наступній редакції: «Визнати за MANTELLI LTD (BELIZE) (1 Мапп Стріт, місто Беліз, Беліз) право суборенди вагонів: 60490125, 60912268, 61994463, 60509148, 61206215, 61992749, 60485141, 62341847, 61972360, 62342316, 61993960, 61993879, 61972659, 61993986, 61994109, 60475167, 62341813, 60500956, 62342472, 61193868, 61972584, 61205761, 62342456, 61992889, 61994687, 61561320, 61972147, 61179818, 61993929, 61994216, 61972642, 60510716, 61971958, 60473402, 60501673, 60488129, 60509445, 61198222, 60501475, 62056221, 61179685, 61972188, 61994331, 62342753, 61197240, 60914710, 61994364, 62342357, 62342480, 60502655, 61972808, 61179743, 61994034, 60482783, 61994778, 61179800, 62342639, 60912219, 60510989, 61220232, 61224150, 61992640, 61992533, 61197885, 61994026, 60508587, 61214169, 551401115, 61993051, 62342068, 60476348, 61971941, 60500022, 61993770, 61561338,60912441, 61203410, 61972238, 61992681, 611179727, 61993903, 61992822, 60482676, 60494069, 61994083, 62342621.». В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 у справі №910/8236/17 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 28.05.2019 у справі №910/8236/17 рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 (в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 в частині задоволення позовних вимог компанії Mantelli LTD (Belize) про визнання недійсним Контракту суборенди майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 в частині дії Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 у справі № 910/8236/17 залишено без змін.

Разом з цим, за змістом рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 (залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 та постановою Верховного Суду від 20.03.2018), задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд виходив з того, що ЗАТ «РТХ-Логістик» в порушення умов Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 до Контракту суборенди майна № 181-з/ар/пв від 01.06.2015 та приписів чинного законодавства не виконав взятих на себе зобов`язань щодо передачі ТОВ «Рейлтранслогістік» напіввагонів у кількості 1827 одиниць згідно визначеного переліку.

Оскаржуючи згадане рішення в апеляційному порядку, Mantelli LTD (Belize) вказувало на те, що напіввагони, які суд зобов`язав ЗАТ «РТХ-Логістік» передати ТОВ «Рейлтранслогістік» вже були передані Mantelli LTD (Belize) за Договором суборенди № 02/07/14 від 01.07.2014 (в редакції додаткової угоди від 09.11.2014), а Mantelli LTD (Belize) виставлялись рахунки на оплату за користування ними. На думку Mantelli LTD (Belize), Контракт суборенди суперечить вимогам чинного законодавства і його умовами порушено права Mantelli LTD (Belize), з огляду на що останнє просило застосувати передбачені ст. 83 ГПК України (в редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою до суду) повноваження щодо виходу за межі позовних вимог та визнати недійсним Контракту суборенди майна, у задоволенні вимог про внесення як оператора просив відмовити.

Переглядаючи рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 в апеляційному порядку за скаргою Mantelli LTD (Belize), Київський апеляційний господарський суд встановив: «Враховуючи викладене та те, що станом на момент укладення Додаткової угоди № 35, видані особами, що мають право розпорядження майном оператору (ТОВ «Металург Транс»), довіреності припинили свою дію і доказів зворотнього матеріали справи не містять, обставини щодо законності утримання Mantelli LTD (Belize) відповідних вагонів мають суперечливий характер, а також недоведеність Mantelli LTD (Belize) обставин щодо недійсності Контракту суборенди майна, який без урахуванням додаткових угод положень щодо відповідного майна не містить у колегії суддів відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Mantelli LTD (Belize)», тому постановою від 09.10.2017 апеляційну скаргу Mantelli LTD (Belize) на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 та додаткове рішення від 01.03.2017 у справі № 910/23892/16 - без змін.

Не погоджуючись із згаданою постановою Київського апеляційного господарського суду, Mantelli LTD (Belize) оскаржило її в касаційному порядку, просило судові рішення у справі № 910/23892/16 в частині задоволення зустрічних позовних вимог скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, в частині припинення провадження за первісним позовом та часткової відмови у задоволенні зустрічного позову - залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог Mantelli LTD (Belize) зазначило, що місцевим та апеляційним господарськими судами не було належним чином досліджено Договір суборенди від 01.07.2014, укладений між ЗАТ «РТХ-Логістік» та Mantelli LTD (Belize), який є чинним, нерозірваний та не визнаний недійсним в судовому порядку, не припинив своєї дії в зв`язку із закінченням строку, на який він укладався. Mantelli LTD (Belize) стверджувало, що оплачувало і надалі продовжує платити за суборенду напіввагонів за Договором суборенди від 01.07.2014, проте судами попередніх інстанцій не було враховано, що ЗАТ «РТХ-Логістік» при укладанні Контракту № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 з ТОВ «Рейлтранслогістік» за наявності діючого договору щодо цього ж майна, було порушено вимоги чинного законодавства, зокрема, ст.ст.759, 761, 774 ЦК України. На думку ініціатора касаційної скарги (Mantelli LTD (Belize)), апеляційний суд допустився помилки при визначенні кількості вагонів, які були передані в суборенду Mantelli LTD (Belize), надано неналежну оцінку відповідним доказам та доказам щодо оплати за суборенду вагонів. Крім цього, скаржник звертав увагу, що просив апеляційний суд вийти за межі позовних вимог й на підставі ст.83 ГПК України визнати недійсним Контракт суборенди нерухомого майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015.

Постановою Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/23892/16, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017, суд касаційної інстанції відхилив наведені Mantelli LTD (Belize) доводи, вказуючи на те, що вони зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції не має права додатково перевіряти докази й такі доводи було розглянуто апеляційним судом та їм надано відповідну оцінку. Твердження скаржника про те, що апеляційним судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про вихід за межі позовних вимог та відповідно визнання недійсним Контракту суборенди нерухомого майна № 181-с/ар/пв від 01.06.2015, суд касаційної інстанції також відхилив, оскільки відповідно до ст. 83 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) такі повноваження господарського суду як: визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству, а також виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони, було визначено як право суду. При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що апеляційним судом не було встановлено правових підстав для вчинення відповідних процесуальних дій.

З огляд на наведене та те, в ході розгляду справи №910/23892/16 Київським апеляційним господарським судом (постанова від 09.10.2017, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 20.03.2018), надано оцінку всім доводам та доказам компанії Mantelli LTD (Belize), викладеним в апеляційній скарзі щодо недійсності Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016, а також встановлено відсутність підстав для визнання недійсним Контракту суборенди № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 в частині Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016, помилковими є висновки суду першої інстанції за текстом оскарженого у даній справі рішення про те, що питання недійсності Контракту суборенди № 181-с/ар/пв від 01.06.2015 в частині Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016 не було предметом розгляду у справі № 910/23892/16.

Крім цього, наявність рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 у справі № 910/8236/17 саме по собі не може бути підставою для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 за нововиявленими обставинами, адже при його апеляційному перегляді Київським апеляційним господарським судом було відмовлено у задоволенні вимог Mantelli LTD (Belize) про визнання недійсною Додаткової угоди № 35 від 27.07.2016, які ґрунтувались на тих самих підставах, обставинам та доказах.

Вищенаведене свідчить про те, що обставини, якими Mantelli LTD (Belize) обґрунтовувало свою заяву вважаючи їх нововиявленими, такими не являються, адже заявником не обґрунтовано та не доведено наявності умов, які є необхідними ознаками існування нововиявлених обставин, зокрема, не доведено, що такі обставини не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи тощо.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що наведені заявником обставини - підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 нововиявленими не являються, відповідно в задоволенні заяви Mantelli LTD (Belize) про перегляд за нововиявленими обставинами згаданого рішення слід відмовити, оскаржене рішення скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у цій же справі залишити без змін.

В зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача за зустрічним позовом, за результатами якої залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 про задоволення зустрічного позову в частині вимог до ЗАТ «РТХ-Логістик» (відповідача-1 за зустрічним позовом), з останнього на підставі ст. 129 ГПК України на користь ТОВ «Рейлтранслогістік» підлягають стягненню 7 200, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269-270, 275, 276-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейлтранслогістік» задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 у справі №910/23892/16 - скасувати.

В задоволенні заяви Mantelli LTD (Belize) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 за нововиявленими обставинами у справі № 910/23892/16 відмовити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 910/23892/16 залишити без змін.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «РТХ-Логістик» (115432, Російська Федерація, м. Москва, пр-т. Андропова, буд. 18, корп.1, кім. 41, приміщення ХV, ідентифікаційний код , ОДРН 466) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейлтранслогістік» (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10, літера Г, ідентифікаційний код 39778889) 7 200, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/23892/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.02.2020

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала