ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

26.02.2020 Справа № 920/1199/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., розглянувши заяву № 74 від 20.02.20 (вх. №662к від 25.02.2020) товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кришталева, 5, ) про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову у справі № 920/1199/19

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Ерідон Тех (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.. Кришталева, 5, )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Колос-Агро Трейд (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул.. Батуринська, 42/1, )

про стягнення 1259473,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області надійшла позовна заява до відповідача, в якій просить суд стягнути 1259473,99, з яких: 1082000,00 грн. заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2019, 115405,69 грн. пеня, 38342,00 грн. інфляційні збитки, 23726,30 грн. 3% річних, а також судовий збір в сумі 18892,11 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/1199/19 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.01.2020.

Ухвалою суду від 03.01.2020 відкладено підготовче засідання на 28.01.2020.

Ухвалою суду від 28.01.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2020.

Ухвалою суду від 06.02.20 відкладено розгляд справи по суті на 27.02.2020.

25.02.2020 до суду надійшла заява № 74 від 20.02.2020 товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех» про вжиття заходів та забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ТОВ «Колос-Агро Трейд» - легкові та вантажні автомобілі, сільськогосподарську техніку; накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Колос-Агро Трейд» - р/р № НОМЕР_1 в філії Сумське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 337568 та на будь-який інший рахунок відповідача виявлений під час виконання ухвали суду про накладення арешту.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги від 27.03.2019, відповідно до якого позивач надав відповідачу поворотну фінансову допомогу, а останній зобов`язався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, визначених договором. Виконання умов договору позивачем підтверджується платіжним дорученням № 2948 від 28.03.2019 на суму 1282000,00 грн. Відповідачем, у свою чергу, не було повністю та своєчасно повернуто грошових коштів, у зв`язку з чим у відповідача утворилася певна сума заборгованості перед позивачем. Станом на сьогоднішній день сума заборгованості не погашена.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом позову в даній справі є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги у загальному розмірі 1259473,99 грн.

Поряд з цим позивач з метою забезпечення позову просить суд накласти арешт на майно відповідача. Однак у такому випадку відсутній зв`язок між вказаним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, оскільки рухоме чи нерухоме майно не належить до предмета спору у цій справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та від 05.09.2019 у справі № 911/527/119, при застосуванні такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Разом із тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник вчиняє будь-які дії з підготовки чи проведення відчуження належного йому майна та якого саме. Тобто у цьому випадку відсутні підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Крім того, відсутня також інформація щодо наявності та вартості визначеного майна, що унеможливлює встановлення судом співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Таким чином, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів, у свою чергу, позивач просить суд накласти арешт як на грошові кошти відповідача, так і його майно, а відтак забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача не знаходиться у взаємозв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Отже, вимоги заявника, наведені у заяві про забезпечення позову, щодо накладення арешту на майно відповідача, не співмірні із позовними вимогами, а відтак підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

Щодо накладення арешту на грошові кошти, то виконання в майбутньому судового рішення зі справи в разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів, а тому забезпечення судом позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог безпосередньо пов`язане з предметом позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Відповідач в порушення умов договору та чинного законодавства України не виконує своїх фінансових зобов`язань, на претензію позивача не відреагував, у судові засідання не з`являється з різних причин. Оскільки грошові кошти, які належать відповідачу, знаходяться у його повному та безперешкодному володінні на розрахунковому рахунку, відповідач може витратити вказані грошові кошти не на погашення заборгованості перед позивачем, що в свою чергу зробить неможливим виконання ймовірного рішення суду у цій справі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишилось невиконаним стосовно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатись як невід`ємна частина процесу в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 23.07.1999 у справі Іммобільяре Саффі проти Італії.

За наведених обставин суд вважає правомірним обраний позивачем захід забезпечення позову щодо накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог, що належать відповідачу.

Зазначений захід забезпечення позову передбачено пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 6, 8 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 136-140, 144, 234, 235, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ерідон Тех» про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову у справі № 920/1199/19 задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог і можливих судових витрат у розмірі 1278366,10 грн., що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Колос-Агро Трейд» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул.. Батуринська, 42/1, ) та знаходяться на р/р № НОМЕР_1 в філії Сумське ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 337568 та на будь-яких інших рахунках відповідача, виявлених під час виконання цієї ухвали суду до набрання рішенням у цій справі законної сили.

3. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 26.02.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання.

5. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання (частина восьма статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

6. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина перша статті 144 Господарського процесуального кодексу України).

7. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

8. Стягувачем за цією ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю Ерідон Тех (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул.. Кришталева, 5, ).

9. Боржником за цією ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю Колос-Агро Трейд (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул.. Батуринська, 42/1, ).

10. Ухвала дійсна для пред`явлення протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

11. Ухвалу надіслати заявнику, а належним чином засвідчену копію ухвали надіслати відповідачу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: htps://court.gov.ua/sud5021/.

Суддя В.В. Яковенко