ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5915/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор", м. Київ

до Селянського (фермерського) господарства "Добриня", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро", м. Монастирище, Черкаська область

про стягнення 839 721,46 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Добриня" про стягнення суми основного боргу у розмірі 32 500 грн. за договором поставки № 010-СБ від 05.03.2019 та суми основного боргу у розмірі 807221,46 грн. за договором поставки № 013-СБ від 01.04.2019.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019 зі сплати вартості поставленого товару. Відповідні договори були укладені між Селянським (фермерським) господарством "Добриня" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (постачальник).

В подальшому, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" (новий кредитор) був укладений договір № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019 про відступлення права вимоги. Відповідно до умов цього договору первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до Селянського (фермерського) господарства "Добриня" за договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019.

Ухвалою суду від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.01.2020.

Також ухвалою суду від 16.12.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро".

Ухвалою суду від 14.01.2020 відкладено розгляд справи на 11.02.2020.

Ухвалою суду від 11.02.2020 відкладено розгляд справи на 17.02.2020.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (надалі - постачальник) та Селянським (фермерським) господарством "Добриня" (надалі - покупець) було укладено договори поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019 (надалі договори; договір № 010-СБ та договір № 013-СБ).

Пунктами 1.1. договорів визначено, що згідно з цими договорами поставки постачальник зобов`язується продати та поставити у строки, передбачені цими договорами, покупцеві насіння рослин (надалі товар), а покупець зобов`язується приймати зазначений товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цими договорами порядку.

На виконання умов договору № 010-СБ, між сторонами було підписано специфікацію № 1 від 01.04.2019. На виконання умов договору № 013-СБ, між сторонами було підписано специфікацію № 1 від 02.04.2019. У вказаних специфікаціях сторонами було визначено найменування, кількість, загальну вартість товару, що поставляється.

Позивач вказав, що постачальник виконав умови договору, поставив покупцю товар за обома специфікаціями на загальну суму 889 721,46 грн., що підтверджується видатковими накладними № 939 від 04.04.2019, № 938 від 04.04.2019 та № 1005 від 05.04.2019.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договорами і не оплатив поставлений товар у встановлені строки. Відповідачем, 02.04.2019 сплачено товар, поставлений на підставі специфікації № 1 від 01.04.2019 на суму 50 000 грн.

За таких обставин, на думку позивача, у Селянського (фермерського) господарство "Добриня" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" зі сплати суми основного боргу у розмірі 32 500 грн. за договором № 010-СБ та у розмірі 807 221,46 грн. за договором № 013-СБ. А всього: 839 721,46 грн.

В подальшому, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (надалі первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" (надалі новий кредитор), було укладено договір про відступлення права вимоги № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019 (надалі - договір про відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 1.1 договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за, зокрема, договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 (специфікація №1 від 01.04.2019; сума боргу 32 500 грн.) та № 013-СБ від 01.04.2019 (специфікація №1 від 02.04.2019; сума боргу 807 221,46 грн.) (надалі основні договори), укладеними між первісним кредитором та Селянським (фермерським) господарством "Добриня".

Згідно з п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від Селянського (фермерського) господарство "Добриня" (боржника 1) належного виконання всіх зобов`язань згідно основного договору/договорів у відповідності до строків виконання такого зобов`язання, в тому числі, але не виключно, оплату товару в розмірі 839 721,46 грн. з ПДВ.

За таких обставин позивач стверджує, що право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" заборгованості Селянського (фермерського) господарство "Добриня" за договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019 у загальному розмірі 839 721,46 грн. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор".

У відповіді на відзив позивач зазначив, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" на укладення договору про відступлення права вимоги не є необхідним, оскільки даний правочин не є значним у відповідності до установчих документів таких юридичних осіб.

Позивач наполягає на тому, що відповідно до вимог чинного законодавства, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, а отже, внесення змін, укладання додаткових договорів тощо до спірних договорів не є обов`язковим.

Щодо недотримання порядку досудового врегулювання спору позивач зазначив, що таке врегулювання щодо даного спору чинним законодавством не вимагається.

Щодо неспівмірності розміру витрат позивача на правову допомогу, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" вказав, що відповідач не надав жодних доказів такої неспівмірності.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач, 13.01.2020 надав до суду відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин:

- позивачем не доведено наявність у осіб, що підписали договір № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019 про відступлення права вимоги, повноважень на укладання такого договору;

- після укладення договору № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019 про відступлення права вимоги до договорів поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019 не були внесені відповідні зміни щодо, зокрема, зазначення нового кредитора та його платіжних реквізитів;

- позивачем не дотримано порядок досудового врегулювання спору.

Щодо клопотання позивача про покладення на відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 32 500 грн. відповідач зазначив, що зазначена сума є значно завищеною з огляду на складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт. За таких обставин, відповідач просить суд зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу до 2 000 грн.

Відповідачем надано до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що ціна позову становить значну для відповідача суму. Також відповідач вказав про наявність сумнівів у справжності підписів на документах, долучених позивачем до матеріалів справи, що потребує проведення судової експертизи.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ТРЕТЬОЇ СОБИ.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, у яких підтвердила обставини, викладені в позові, та просила суд здійснювати розгляд справи за відсутності її повноважного представника.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 839 721,46 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі товар мав був оплачений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (який обсяг товару і в які строки в дійсності оплачено), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено (чи наявне у позивача право вимоги до відповідача), які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ЩОДО ПОРЯДКУ РОЗГЛЯДУ СПОРУ ТА КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ПЕРЕХІД ДО РОЗГЛЯДУ ДАНОЇ СПРАВИ В ПОРЯДКУ ЗАГАЛЬНОГО ПОЗОВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

Згідно ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За критерієм ціни позову цю справу слід віднести до справ ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (загальний розмір вимог складає 839 721,46 грн.).

Статтею 247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Доводи про те, що ціна позову становить значну для відповідача суму не вказують на якусь особливу складність цієї справи та не можуть слугувати підставою для переходу до загального провадження, оскільки не впливають на повноту та всебічність встановлення обставин у цій справі.

Щодо твердження відповідача про наявність у нього сумнівів у справжності підписів на документах, долучених позивачем до матеріалів справи, що потребує проведення судової експертизи слід зазначити про таке.

Частиною 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 1 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

При цьому призначення судової експертизи є одним із засобів доказування під час судового розгляду справи. Відтак, відповідач мав право подати клопотання про призначення судової експертизи разом із відзивом на позов. Відповідач таким правом не скористався.

Твердження відповідача про наявність необхідності призначення судової експертизи у справі на даному етапі розгляду без подання такого клопотання та навіть без зазначення, експертизу яких саме поданих позивачем документів відповідач вважає за необхідне провести, має ознаки затягування розгляду справи.

Під час спрощеного провадження з викликом сторін сторони мали можливість висловити свою думку навести свої доводи та міркування з цього приводу. А суд мав можливість і зобов`язаний надати оцінку таким доводам та документам, що є в справі.

Таким чином, цю справу слід віднести до справ незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають розгляду справи у загальному провадженні. Разом з тим, задоволення клопотання відповідача призведе до невиправданого збільшення строків розгляду справи.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "Добриня" про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження - слід відмовити.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (надалі - постачальник) та Селянським (фермерським) господарством "Добриня" (надалі - покупець) було укладено договори поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019 (надалі договори; договір № 010-СБ та договір № 013-СБ).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цих договорів, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Положеннями п. 10.1 договорів визначено, що ці договори вважаються укладеними з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін і діють до 31.12.2019 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цими договорами.

Пунктами 1.1. договорів визначено, що згідно з цими договорами поставки постачальник зобов`язується продати та поставити у строки, передбачені цими договорами, покупцеві насіння рослин (надалі товар), а покупець зобов`язується приймати зазначений товар і оплачувати його вартість згідно встановленого цими договорами порядку.

Згідно з п. 1.2 договорів, асортимент, номенклатура, кількість, ціна, строки оплати та характеристики товару визначаються сторонами на підставі замовлення покупця та виходячи з наявності товару на складі постачальника й вказуються у відповідній специфікації та видаткових накладних, які складають невід`ємну частину цих договорів.

Так, на виконання умов договору № 010-СБ, між сторонами було підписано специфікацію №1 від 01.04.2019. На виконання умов договору № 013-СБ, між сторонами було підписано специфікацію № 1 від 02.04.2019. У вказаних специфікаціях сторонами було визначено найменування, кількість, загальну вартість товару, що поставляється.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Постачальник виконав умови договору, поставив покупцю товар за обома специфікаціями на загальну суму 889 721,46 грн., що підтверджується видатковими накладними № 939 від 04.04.2019, № 938 від 04.04.2019 та № 1005 від 05.04.2019.

Пунктами 4.1 договору встановлено, що покупець зобов`язується здійснити оплату за товар у строки (терміни) встановлені в специфікаціях до цього договору.

Так, умовами специфікації № 1 від 01.04.2019 встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити загальну вартість товару, зазначену в даній специфікації, до 01.04.2019.

Умовами специфікації № 1 від 02.04.2019 встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити загальну вартість товару, що вказана в даній специфікації, в наступні строки (терміни) та в такому порядку:

- в строк до 02.04.2019 грошові кошти в сумі 80 722,15 грн., що складає 10% від загальної вартості товару, що вказана в цій специфікації;

- в строк до 30.09.2019 грошові кошти в сумі 726 499,31 грн., що складає наступні 90% від загальної вартості товару, що вказана в цій специфікації.

З урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами зі сплати вартості поставленого товару є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договорами і не оплатив поставлений товар у встановлені строки. Відповідачем, 02.04.2019 сплачено товар, поставлений на підставі специфікації № 1 від 01.04.2019 на суму 50 000 грн.

За таких обставин, у Селянського (фермерського) господарство "Добриня" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" зі сплати суми основного боргу у розмірі 32 500 грн. за договором № 010-СБ та у розмірі 807 221,46 грн. за договором № 013-СБ. А всього: 839 721,46 грн.

В подальшому, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (надалі первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" (надалі новий кредитор), було укладено договір про відступлення права вимоги № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019 (надалі - договір про відступлення права вимоги).

Цей договір був підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" А.В. Янчуком та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" Д.В. Малярчуком, які, у відповідності до вимог чинного законодавства та статутів таких товариств, є правомочними на укладення договору про відступлення права вимоги № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019.

Відповідно до п. 1.1 договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору, і стає кредитором за, зокрема, договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 (специфікація №1 від 01.04.2019; сума боргу 32 500 грн.) та № 013-СБ від 01.04.2019 (специфікація №1 від 02.04.2019; сума боргу 807 221,46 грн.) (надалі основні договори), укладеними між первісним кредитором та Селянським (фермерським) господарством "Добриня".

Згідно з п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від Селянського (фермерського) господарство "Добриня" (боржника 1) належного виконання всіх зобов`язань згідно основного договору/договорів у відповідності до строків виконання такого зобов`язання, в тому числі, але не виключно, оплату товару в розмірі 839 721,46 грн. з ПДВ.

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини першої статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За змістом статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов договору про відступлення права вимоги, між сторонами був підписаний акт приймання-передачі документів від 26.06.2019, за яким первісний кредитор передав новому кредитору документи, що засвідчують право вимоги до боржника.

Пунктом 3.1 договору про відступлення права вимоги встановлено, що за передане право вимоги до боржника за основним договором новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 1 409 391,90 грн. в т.ч. ПДВ 20% (загалом з урахуванням переданих вимог до Фермерського господарства «Фортуна +» на суму 569 670,44 грн.).

Згідно з п. 3.2 договору про відступлення права вимоги, новий кредитор зобов`язується виконати зобов`язання, закріплені в п. 3.1. цього договору, не пізніше 27.06.2019.

На виконання п. 3.2 договору про відступлення права вимоги, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (боржник за договором про надання послуг №25-10 від 25.10.2018) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" (боржник за договором про відступлення права вимоги № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019) було укладено договір від 27.06.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

За умовами договору від 27.06.2019 сторони здійснили залік однорідних зустрічних вимог на суму 839 721,46 грн.

За таких обставин, право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" заборгованості Селянського (фермерського) господарство "Добриня" за договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019 у загальному розмірі 839 721,46 грн. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор".

Листом № 189 від 03.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" повідомило Селянське (фермерське) господарство "Добриня" про відступлення права вимоги за договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019.

Новий кредитор, в свою чергу, направив Селянському (фермерському) господарству "Добриня" вимогу № 38-19 ТЦ від 15.11.2019 про сплату заборгованості за договорами поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019.

Щодо твердження відповідача про те, що після укладення договору № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019 про відступлення права вимоги до договорів поставки насіння № 010-СБ від 05.03.2019 та № 013-СБ від 01.04.2019 не були внесені відповідні зміни щодо, зокрема, зазначення нового кредитора та його платіжних реквізитів слід вказати про таке.

Частиною 1 ст. 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Листом № 189 від 03.07.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" та вимогою № 38-19 ТЦ від 15.11.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" боржник був повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні та про нові реквізити для оплати заборгованості.

Внесення жодних змін до основних договорів внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні чинне законодавство не передбачає.

За таких обставин, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" про стягнення з Селянського (фермерського) господарство "Добриня" суми основної заборгованості у розмірі 839 721,46 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 010/ПКЗ-19 від 26.06.2019 про відступлення права вимоги (т. 1 а.с. 18-19), актом примання-передачі документів (т. 1 а.с. 20 - 21), договором від 27.06.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог (т. 1 а.с. 22), повідомленням № 189 від 03.07.2019 (т. 1 а.с. 23 - 25), вимогою (т. 1 а.с. 26 - 29), договором поставки № 010-СБ від 05.03.2019 (т. 1 а.с. 30 - 32), договором поставки № 013-СБ від 01.04.2019 (т. 1 а.с. 36 - 38), специфікаціями (т. 1 а.с. 33, 39), видатковими накладними (том 1, а.с. 34, 35, 40), ТТН (том 1, а.с. 41 - 42), платіжним дорученням (том 1, а.с. 43), статутом позивача (том 1, а.с. 139 - 149), статутом третьої особи (том 1, а.с. 160 - 179), звітом третьої особи (том 1, а.с. 180 - 181).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА ПРО ПОКЛАДЕННЯ НА ВІДПОВІДАЧА ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ АДВОКАТА.

У позові та у відповіді на відзив позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 32 500 грн., що складаються з:

- відрядження адвоката з м. Черкаси до м. Київ. Проведення правового аналізу справи за зверненням замовника, робота з первинними документами, надано перелік можливих заходів для стягнення штрафних санкцій від боржника. Проведено консультацію щодо можливих судових витрат, витрат Виконавця, необхідних для надання правничої допомоги, складання претензійної вимоги 1 000 грн.;

- складення претензійної вимоги від імені замовника на адресу боржника та направлення електронною поштою замовнику для подальшого оформлення та направлення боржнику 2 000 грн.;

- складення позовної заяви за предметом позову з проведенням аналізу застосування відповідних правових норм. Підготовки копії додатків до позовної заяви. Складення (на момент подачі позову) арифметичних розрахунків, проведення нарахування штрафних санкцій, штрафу, пені, відсотків річних відповідно до договору та ст. 625 ЦК України 8 500 грн.;

- представництва адвокатом у судовому засіданні в Господарському суді Дніпропетровської області 2 судових засідання: 21 000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підтвердження надання Адвокатським бюро «Дефініція Кушніра» адвокатських послуг при розгляді справи № 904/5915/19, заявником надано: договір про надання правової допомоги №23 від 15.11.2019; акт приймання - передачі виконаних робіт (опис робіт (наданих послуг) № 1 від 03.12.2019, рахунок на оплату.

З аналізу положень частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, відповідач у відзиві просить суд зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу до 2 000 грн.

Слід звернути увагу, що в акті виконаних робіт адвокатом зазначено про складення ним (на момент подачі позову) арифметичних розрахунків, проведення нарахування штрафних санкцій,штрафу, пені, відсотків річних відповідно до договору та ст. 625 ЦК України.

При цьому, предметом розгляду у справі є стягнення з відповідача тільки суми основного боргу, яка складається з заборгованості за 2 специфікаціями. Відтак, у даній справі відсутні будь-які складні арифметичні розрахунки.

А акті виконаних робіт адвокатом закладено вартість 2-х судових засідань, тоді як адвокат Кушнір С.В. був присутній тільки в одному судовому засіданні 11.02.2020. До участі в судовому засіданні від 14.01.2020 представник позивача допущений судом не був через відсутність у останнього документів, що посвідчують особу, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

За таких обставин, враховуючи наявність клопотання відповідача про зменшення витрат позивача на правничу допомогу; відсутність складних арифметичних розрахунків під час підготування позову; незначний обсяг доказів у справі; невідповідність передіку послуг, вказаного в акті наданих адвокатом робіт, фактичним обставинам справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу до 15 000 грн.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарство "Добриня" (місцезнаходження: 52906, Дніпропетровська область, с. Вознесенське, вул. Садова, буд. 12; ідентифікаційний код: 30927447) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Вектор" (місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63; ідентифікаційний код: 31703896) суму основного боргу у розмірі 839 721,46 грн., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 12 595,82 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 24.02.2020.

Суддя М.О. Ніколенко