УХВАЛА

м. Київ

24.02.2020Справа № 910/6842/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши скаргу Державного підприємства Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09.07.2019 року ВП №59457884 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс"

до Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Державна казначейська служба України

2) Міністерство молоді та спорту України

3) Державне агентство інфраструктурних проектів України

про стягнення 34 427 700,67 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача (скаржника): Шадевська Ж.Е. - представник за довіреністю №01 від 08.01.2020;

від третьої особи-1, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-2, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився;

від третьої особи-3, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився;

від ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми боргу та санкцій в порядку ст. 625 ЦК України за Договором підряду № 21-2010 від 22.06.2010 у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором з оплати виконаних робіт.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.08.2017 року (суддя Якименко М.М.) позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 55; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс"(49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КРИВОРІЗЬКА, будинок 1; ) 27 301 103 (двадцять сім мільйонів триста одну тисячу сто три) грн. 30 коп. - інфляційних втрат, 2 507 285 (два мільйони п`ятсот сім тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн.. 60 коп. - 3% річних, 207 798 (двісті сім тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн. 17 коп. - судового збору. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 у справі № 910/6842/17 в частині стягнення 27 301 103,30 грн - інфляційних втрат та 2 507 285,60 грн - 3% річних, відмові у стягненні 60 399,37 грн - 3% річних та відмові у стягненні 2 983 214,59 - інфляційних втрат - залишено без змін. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2017 у справі № 910/6842/17 в частині відмови у стягненні 1 575 697,81 грн 3% річних - скасовано з прийняттям нового рішення про задоволення в позову в цій частині з новим розподілом судових витрат. Стягнуто з Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 55, ідентифікаційний код юридичної особи 14297707) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КРИВОРІЗЬКА, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 35165964) 1 575 697 (один мільйон п`ятсот сімдесят п`ять тисяч шістсот дев`яносто сім) грн 81 коп - 3% річних та 218 782 (двісті вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн 57 коп судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. Стягнуто з Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 55, ідентифікаційний код юридичної особи 14297707) в доход Державного бюджету України 240 660 (двісті сорок тисяч шістсот шістдесят) грн 83 коп судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КРИВОРІЗЬКА, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 35165964) в доход Державного бюджету України 23 339 (двадцять три тисячі триста тридцять дев`ять) грн 17 коп судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

16.02.2018 року видано накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 року (суддя Полякова К.В.) у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Автопорт "Південний-Плюс" на рішення заступника начальника управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І. А. та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні № 59375937 відмовлено.

26.09.2019 року до господарського суду м. Києва від Державного підприємства Національний спортивний комплекс "Олімпійський" надійшла скарга на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09.09.2019 року у ВП №59457884 про накладення арешту на кошти боржника.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду визначено суддю Якименка М.М.

Розпорядженням керівника апарату №05-23/2406 від 26.09.2019 року у зв`язку з прийняттям рішення Вищою радою правосуддя від 05.03.2019 №662/0/15-19 "Про звільнення Якименка М.М. з посади судді господарського суду міста Києва у відставку", відповідно до п.4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/6842/17, зареєстрованих за вхідним № 01-20/9580/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мудрого С.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2019 року скаргу Державного підприємства Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.09.2019 року у ВП №59457884 залишено без руху.

09.10.2019 до канцелярії суду від Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" надійшла заява про виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 03.10.2019 року по справі №910/6842/17 з доданими документами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року відкладено вирішення питання про прийняття скарги Державного підприємства Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09.09.2019 року у ВП №59457884 до повернення матеріалів справи № 910/6842/17 до Господарського суду міста Києва.

06.02.2020 року до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.02.2020 розгляд скарги призначено на 24.02.2020.

18.02.2020 через канцелярію суду скаржник подав письмові пояснення.

21.02.2020 через канцелярію суду представник ДВС подав копії матеріалів виконавчого провадження.

В судове засідання 24.02.2020 з`явився скаржник, підтримав скаргу, просив суд задовольнити, позивач та треті особи не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши наявні докази, суд вважає, що скарга Державного підприємства Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09.07.2019 року у ВП №59457884 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Скаржник зазначає, що державним виконавцем винесено постанову ВП № 59457884 від 09.07.2019 р. про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банках.

Боржник зазначає, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк» використовується ним для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати податків, інших обов`язкових платежів, що підтверджується листом АТ «Мегабанк» від 04.07.2019 №10-5822 та має наслідком невиплату заробітної плати працівникам, що є прямим порушенням охоронюваного законодавством конституційного права працівника на оплату праці, унеможливлює сплату єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України, податку з доходів фізичних осіб, військового збору.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Постановою про арешт коштів боржника ВП №59457884 від 09.07.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в: АТ «Комерційний Індустріальний Банк», АТ «Мегабанк», ПАТ «МТБ Банк», АТ «Міжнародний інвестиційний банк», АБ «Укргазбанк», АТ «Таскомбанк», АТ «Укрексімбанк», Філія -Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», Філія «Розрахунковий центр» АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Таскомбанк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ДП «Національний спортивний комплекс «Олімпійський», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55, у межах суми звернення стягнення 1974228,41 грн.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 6, 10 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно з ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до листа АТ «Мегабанк» від 04.07.2019 №10-5822 рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк» використовується скаржником для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати податків, інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 97, ст. 115 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби - п. 32 постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 916/1572/19.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19.

У свої поясненнях б/н від 18.02.2020 скаржник зазначає, що наказ господарського суду м. Києва від 16.02.2018 №910/6842/17 повернуто стягувачу, окільки стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа, що підтверджується постановою ВП №59457884 від 24.09.2019 про повернення виконавчого документу.

Відповідно до п.1 ч. 1, 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

В той же час в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем знято арешт.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 79 ГПК України Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що винесена постанова ВП № 59457884 від 09.07.2019 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк» використовується скаржнком для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати податків, інших обов`язкових платежів, даний рахунок є рахунком із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби, що в підсумку призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці, а також те, що наказ господарського суду м. Києва від 16.02.2018 №910/6842/17 повернуто стягувачу за його заявою про повернення виконавчого документа та не знято арешт, тому суд вважає, що скарга Державного підприємства Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.07.2019 року у ВП №59457884 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства «Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 09.07.2019 року у ВП №59457884 у справі №910/6842/17 задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09.07.2019 року з ВП №59457884 у справі №910/6842/17 в частині накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк», в межах суми необхідної для виплати заробітної плати, сплати податків та інших загальнообов`язкових платежів.

3. Зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт з коштів Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 55, ), що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Мегабанк» (МФО 351629), в межах суми необхідної для виплати заробітної плати, сплати податків та інших загальнообов`язкових платежів Державного підприємства «Національний спортивний комплекс «Олімпійський».

4. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

5. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

6. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України, ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню.

Суддя С.М. Мудрий