ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Справа № 903/1242/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Крейбух О.Г. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Котюбіна А.О.

за участю представників сторін:

від апелянта: Мірчук В.В.

від кредиторів: Кузін Є.В.,

від боржника: не з`явився,

арбітражний керуючий: Дорошенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Волинської області, постановлену 27.11.2019 суддею Кравчук А. М., у справі № 903/1242/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старленд"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 27.11.2019 року у справі № 903/1242/14 відмовлено у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" №0860301/27082-19 від 05.11.2019 на дії ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Старленд" Дорошенка Сергія Івановича. Зобов`язано ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Старленд" Дорошенка Сергія Івановича ліквідаційну процедуру боржника, в тому числі продаж майна, здійснювати у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, кредитор звернувся з апеляційною скаргою від 13.12.2019, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 27.11.2019р. у справі №903/1242/14 в частині відмови в задоволенні скарги АТ «Укрексімбанк» на дії ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Старленд» Дорошенка Сергія Івановича і прийняти в цій частині нове рішення, яким скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначає, посилаючись на ч. 3, 4 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що усі дії ліквідатора боржника мають ним аналізуватися на предмет дотримання балансу інтересів учасників провадження у справі про банкрутство (боржника та кредиторів, до яких також належать кредитори, забезпечені заставою майна боржника), ліквідатор повинен вживати заходів до унеможливлення вчинення дій на користь третіх осіб, які не є учасниками провадження у справі, якщо такими діями порушується баланс інтересів боржника та кредиторів. Зазначає, що місцевий суд не надав належної оцінки усій сукупності дій ліквідатора з реалізації майна банкрута та дотримання ним обов`язку щодо обрання таких способів реалізації майна боржника в ліквідаційній процедурі, які забезпечать його відчуження за найвищою ціною, та безпідставно відмовив у задоволенні скарги. Також звертає увагу, що порушення ліквідатором та товарною біржею вимог статті 59 Закону про банкрутство призвели до того, що повторний аукціон, призначений на 14.11.2019р., не відбувся через протиправні дії (бездіяльність) ліквідатора Дорошенка С.І.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги.

Кредитор Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" у відзиві на апеляційну скаргу погоджується з вимогами апелянта, зазначену апеляційну скаргу підтримує, вважає її обґрунтованою, та вважає дії ліквідатора Дорошенка С.І. такими, що порушують вимоги чинного законодавства та права кредиторів. Посилаючись на ст. 572 ЦК, ч. 2 ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про заставу», зазначає, що ліквідатор Дорошенко С.І. не звертався до АТ КБ "ПриватБанк" для отримання згоди на продаж майна боржника, що перебуває в заставі банку, для погодження ціни його реалізації. Також з клопотанням про визначення ціни продажу предмета застави ліквідатор не звертався до господарського суду Волинської області.

В судовому засіданні представник АТ КБ "ПриватБанк" підтримав вимоги апеляційної скарги та надав свої пояснення.

Арбітражний керуючий в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та надав свої пояснення. Просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники провадження у справі письмових відзивів на апеляційну скаргу не подали, явку представників в судові засідання не забезпечили.

За умовами ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи та явка сторін обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для її розгляду.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзиви на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 16.12.2014 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Старленд".

Постановою господарського суду Волинської області від 29.12.2014 року визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю "Старленд", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Ліквідатором ТзОВ "Старленд" призначено голову ліквідаційної комісії Дорошенка Сергія Івановича.

АТ "Укрексімбанк" звернувся до господарського суду Волинської області зі скаргою №0860301/27082-19 від 05.11.2019 на дії ліквідатора Дорошенка С.І., в якій скаржник просить суд: визнати незаконними дії ліквідатора щодо непогодження із банком початкової вартості продажу майна, боржника, яке перебуває у заставі та іпотеці АТ "Укрексімбанк"; організації та проведення аукціону з продажу майна банкрута у складі лоту №1 "Цілісний майновий комплекс ТОВ "Старленд", до якого включене майно, яке перебуває у заставі та іпотеці банку разом з іншим майном банкрута; зобов`язати ліквідатора здійснювати продаж майна, що є предметом забезпечення АТ "Укрексімбанк", окремо від іншого майна боржника.

Скарга обґрунтована тим, що:

- ліквідатор зобов`язаний продавати заставне майно окремо від іншого майна боржника;

- безпідставно встановлено лише 2-а робочих дні для подачі заявок на участь на повторному аукціоні;

- в оголошеннях про проведення повторного та другого повторного аукціонів не зазначено місцезнаходження рухомого майна;

- на повторному та другому повторному аукціонах безпідставно виставлено майно у вигляді ЦМК.

27.11.2019 господарським судом винесено ухвалу, якою відмовлено АТ «Укрексімбанк» в задоволенні скарги на дії ліквідатора боржника та зобов`язано ліквідатора ТОВ «Старленд» Дорошенка С.І. здійснювати ліквідаційну процедуру боржника, в тому числі продаж майна, у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наступного:

- твердження скаржника про відсутність його згоди на проведення кожного окремого аукціону є безпідставними, оскільки надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом. Згода на продаж майна надавалась ухвалою суду від 01.08.2018, порядок реалізації майна на повторному та другому повторному аукціонах був встановлений ст.ст. 65, 66 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

- доводи скаржника про те, що організатором аукціону визначено в оголошенні досить короткий строк для подання заявок на участь в аукціоні, що свідчить про вчинення організатором та замовником дій, що, на його думку, порушують рівність учасників аукціону та допускає їх дискримінацію, не є обґрунтованими, та не узгоджуються з вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки стаття 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не визначає мінімальних чи максимальних строків для подання заявок на участь в аукціоні.

- оскільки Законом про банкрутство не заборонено продаж майна банкрута, як цілісного майнового комплексу, на повторному та другому повторному аукціонах, тому обрання ліквідатором такого способу реалізації майна боржника не порушує прав учасників провадження у справі про банкрутство .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Беручи до уваги положення ст. 58 Конституції України, ч. 2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства колегія суддів зазначає, що спірні питання у справі виникли та існували на час чинності положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", учасниками провадження у справі при вчиненні відповідних оспорюваних дій застосовувались положення саме цього законодавчого акту, суд вважає, що при вирішенні відповідного питання в судовому порядку слід керуватися положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно із ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначені повноваження які здійснює ліквідатор.

Згідно п. 1 ст. 42 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Частина 4 статті 42 Закону встановлює, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Згідно зі ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором виявлено майно банкрута, що перебуває в заставі ПАТ "Укрексімбанк" на підставі іпотечного договору №8609Z13 від 01.07.2009, договору застави №8609 Z 14 від 01.07.2009, а саме: незавершене будівництво цех по виробництву органічних добрив та лінія по виробництву органічних добрив, самохідний перемішувач компосту, телескопічний маніпулятор.

Листом №7 від 12.08.2016 ліквідатор звернувся до ПАТ "Укрексімбанк" з проханням надати згоду на продаж майна, що перебуває у заставі банку, у вигляді цілісного майнового комплексу за сумою всіх вимог кредиторів - 26 519 000 грн. 00 коп. (том 3, а.с. 228).

ПАТ "Укрексімбанк" у листі №086-19/2619 від 13.12.2016 не погодило продаж майна боржника, в тому числі, яке перебуває у заставі банку, у вигляді цілісного майнового комплексу за сумою всіх кредиторських вимог, з метою запобігання зловживань з використання такої згоди на повторному та другому повторному аукціонах з реалізації майна боржника у вигляді ЦМК.

01.08.2018 ухвалою господарського суду Волинської області надано згоду на продаж майна боржника, що перебуває в заставі ПАТ "Укрексімбанк" на підставі іпотечного договору №8609Z13 від 01.07.2009, договору застави №8609 Z 14 від 01.07.2009, а саме незавершене будівництво цех по виробництву органічних добрив та лінію по виробництву органічних добрив, самохідний перемішувач компосту, телескопічний маніпулятор;

Зобов`язано ліквідатора ТОВ "Старленд" Дорошенка С.І. здійснювати продаж майна банкрута в порядку, визначеному ст. 49 з врахуванням положень ст.ст. 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З огляду на вищезазначене, ліквідатором у відповідності до ч. 4 статті 42 Закону отримано згоду на продаж майна боржника згідно ухвали місцевого суду 01.08.2018, а тому його дії є законними.

Згідно ст. 43 Закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Частиною 5 ст. 44 Закону визначено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором визначена початкова вартість майна боржника в розмірі сукупності затверджених реєстром вимог кредиторів боржника в сумі 26 519 000 грн. 00 коп.

19.02.2019 на веб-сайті ВГС України опубліковано оголошення №57655 про продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, початковою вартістю визнаних кредиторських вимог до боржника. Визначено кінцевий строк сплати гарантійного внеску - 14.03.2019 до 17 год. 00 хв., дата аукціону - 22.03.2019.

Аукціон визнаний таким, що не відбувся, у зв`язку з відсутністю учасників.

На замовлення ліквідатора боржника ПП "Каштан-ЛВ" 24.06.2019 здійснено оцінку майна ТОВ "Старленд", згідно якої ринкова вартість будівлі та споруди за адресою вул. Прилісна, 10, с.Носачевичі, Рожищенський р-н., Волинська обл. складає 6 610 600 грн. 00 коп., обладнання в кількості 5-ти одиниць - 1 319 600 грн. 00 коп., автомобіля ВАЗ 2115 - 54 800 грн. 00 коп., дебіторської заборгованості - 13 000 грн. 00 коп.

Також, як вбачається з матеріалів справи 16.07.2019 ліквідатор звернувся до заставного кредитора АТ "Укрексімбанк" з листом №903/1242/14 з пропозицією погодити продаж заставного майна на аукціоні, та подальші дії у випадку відсутності покупців на аукціоні.

Листом №0860301/22968-19 від 24.09.2019 АТ "Укрексімбанк" не надало згоди на продаж заставного майна боржника у зв`язку з виявленими під час здійснення оцінки майна боржника недоліками, зокрема невідповідність предмету оцінки предмету забезпечення та технічній документації, заниження вартості обладнання. Кредитор запропонував ліквідатору здійснити повторну оцінку майна з врахуванням відповідних недоліків та повторно звернутись для її погодження.

Згідно ст. 57 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

З матеріалів справи вбачається, що в судовому порядку оцінка заставного майна оскаржена не була, також матеріали справи не містять клопотань з вимогою проведення незалежної оцінки майна боржника, що перебуває у заставі банку.

10.10.2019 на веб-сайті ВГС України опубліковано оголошення №10102019/1 про призначення на 14.11.2019 повторного аукціону з продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, початковою вартістю 21 215 200 грн. 00 коп., з можливістю подальшого зниження початкової вартості, але не нижче ніж до граничної вартості - 50% початкової вартості. Визначено кінцевий строк сплати гарантійного внеску 16.10.2019 до 14 год. 00 хв.

У зв`язку з відсутністю учасників аукціон визнаний таким, що не відбувся.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стаття 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не визначає мінімальних чи максимальних строків для подання заявок на участь в аукціоні, а отже доводи апелянта що організатором аукціону визначено в оголошенні досить короткий строк для подання заявок на участь в аукціоні, що свідчить про вчинення організатором та замовником дій, що на його думку, порушують рівність учасників аукціону та допускає їх дискримінацію не узгоджуються з вимогами Закону.

Колегія суддів не вбачає в діях ліквідатор порушення норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час підготовки та здійснення процедури аукціону, а зокрема реєстрацію учасників аукціону, оскільки, Закон не передбачає терміну, протягом якого необхідно провести таку реєстрацію. В даному випадку слід зазначити, що виявлені на думку скаржника порушення стосуються дій саме організатора аукціону, а не арбітражного керуючого.

17.10.2019 на веб-сайті ВГС України опубліковано оголошення №17102019/1 про призначення на 26.12.2019 другого повторного аукціону щодо продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, початковою вартістю 16 972 160 грн. 00 коп., з можливістю подальшого зниження початкової вартості допоки виявиться бажаючий укласти договір. Визначено кінцевий строк сплати гарантійного внеску 19.12.2019 до 14 год. 00 хв.

Колегія суддів бере до уваги висновки Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, де у постанові від 21.06.2018 у справі № 914/701/17 надавався юридичний системний аналіз статті 43, частин 1, 5 статті 44 та статей 64-66 Закону про банкрутство та зроблено такі правові висновки:

Законодавець, з одного боку, надає ліквідатору право вибору способів продажу активів боржника, зазначаючи про те, що такий вибір повинен здійснюватися з метою забезпечення їх відчуження за найвищими цінами (частина 1 статті 44 Закону про банкрутство). При цьому, право вибору ліквідатором способів реалізації майна за редакцією Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 вже не пов`язано з наданням згоди комітету кредиторів на обрання способу продажу майна, як було передбачено попередньою редакцією Закону.

У тій же нормі (частина 5 статті 44 Закону), законодавець визначає обов`язок ліквідатора застосувати, як переважний, продаж майна боржника цілісним майновим комплексом і тільки після того, якщо продати майно боржника у складі цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Відтак, слід зробити висновок, що продаж майна боржника цілісним майновим комплексом за сукупною вартістю визнаних вимог кредиторів (частина 1 статті 43 Закону) є обов`язковою умовою початку продажу майна боржника. Але законодавцем не визначено в обов`язковому порядку проведення трьох аукціонів з продажу майна цілісним майновим комплексом.

Отже, на розсуд ліквідатора відноситься обрання подальших способів продажу майна (проводити повторний, другий повторний продаж майна у складі цілісного майнового комплексу, а далі перейти до продажу майна з першого, повторного та другого аукціонів з продажу майна окремими лотами, чи одразу перейти до продажу майна окремими лотами). Відтак, ліквідатор може продовжити продаж майна цілісним майновим комплексом із застосуванням продажу з першого та другого повторного аукціонів відповідно до статті 66 Закону про банкрутство, якщо дійде висновку, що такий продаж дозволить йому отримати найвищу ціну, або перейти до продажу майна частинами (лотами), якщо така реалізація буде обґрунтована можливістю отримання сумарно вищої ціни за ліквідаційні активи боржника, допоможе прискорити хід ліквідаційної процедури, строки якої обмежено законодавцем до 1 року та буде більш ефективною на предмет відновлення бізнесу майбутніми власниками.

Законодавець не визначає обов`язком ліквідатора здійснювати експертну оцінку усіх активів боржника, він вправі на власний розсуд визначити початкову вартість майна, яке виставляється на аукціон (за винятком продажу майна цілісним майновим комплексом вперше та майна державних підприємств), або така оцінка буде проведена кредитором за його ініціативою, що регламентовано статтею 43 Закону про банкрутство. У випадку обрання способу продажу активів боржника частинами, ліквідатору належить вжити заходів до погодження з комітетом кредиторів відповідно до частини 8 статті 26 Закону про банкрутство складу таких частин (лотів).

Відтак, у випадку обрання ліквідатором способу реалізації майна боржника у складі повторного та другого повторного аукціонів цілісним майновим комплексом, такі дії ліквідатора, за відсутності порушення інших норм процедури продажу згідно Розділів ІІІ, ІV Закону про банкрутство, не можуть бути самостійною підставою для визнання недійсними результатів аукціону.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апелянта щодо визнання дій ліквідатора в частині продажу заставного майна в частині складу ЦМК є необґрунтованими.

Разом з цим судом апеляційної інстанції враховується, що майно банкрута так і не було реалізовано з прилюдних торгів (аукціону) у складі ЦМК, а відтак жодних негативних наслідків правам та охоронюваним законом інтересам кредиторів не завдано. Місцевим господарським судом відзначено, що з 21.10.2019 вступив дію Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює нові правила реалізації ліквідаційної маси боржника та у зв`язку з чим судом зобов`язано ліквідатора здійснювати ліквідаційну процедуру, в тому числі продаж майна банкрута, у відповідності до вимог цього Кодексу.

Стосовно тверджень іншого заставного кредитора - АТ КБ "Приватбанк" щодо відсутності отримання згоди останнього на реалізацію заставного майна судом відмічається наступне.

Згідно наданих ліквідатором пояснень, в заставі АТ КБ "Приватбанк" перебуває автомобіль ВАЗ 2115, який передавався на реалізацію в складі ЦМК. Згоду на реалізацію даного майна дійсно не було отримано в заставного кредитора з тієї причини, що документи на автомобіль було втрачено та при їх відновленні в наявних облікових відомостях сервісного центру МВС були відсутні дані про перебування останнього в заставі. Таким чином, дії ліквідатора не зумовлені злісним невиконанням своїх обов`язків.

Приймаючи до уваги вказане, а також відсутність факту реалізації заставного майна без згоди заставного кредитора та відповідно відсутності негативних наслідків, суд приходить до висновку, що вказане порушення не може слугувати достатньою підставою для визнання дій ліквідатора незаконними.

Отже, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Волинської області від 27.11.2019 року у справі № 903/1242/14 ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Понесені скаржником судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за ним.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Волинської області від 27 листопада 2019 року у справі №903/1242/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Справу №903/1242/14 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "25" лютого 2020 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.