РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020Справа № 916/2562/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Фарм Трейд" м. Києва

до 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб м. Києва,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн" м. Києва,

3. Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" м. Києва,

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

м. Києва

про визнання торгів, договору недійсними,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Божко Д.О.

Представники:

від позивача: Романчук Ю.А.,

від відповідача 1.: Гудова О.В.,

від відповідача 2.: не з`явився,

від відповідача 3.: Чернюк В.В.,

від відповідача 4.: Ненахов О.О., Дорошенко Д.П.

СУТЬ СПОРУ :

у серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекс Фарм Трейд" звернулося в господарський суд Одеської області з указаним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 2 вересня 2019 р. справу передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Позивач зазначав, що йому на праві власності належить наступне майно:

- квартири № 2 загальною площею 120 м2, жилою площею 68,4 м2 по провулку В.Катаєва, 6 та № 13 загальною площею 91,7 м2, жилою площею 42,2 м2 по провулку В.Катаєва, 4 у м. Одесі;

- нежилі приміщення загальною площею 63,2 м2 по вул. Затонського, 1 загальною площею 75,2 м2 по вул. Академіка Заболотного, 2, загальною площею 63,6 м2 по вул. Марсельській, 24, загальною площею 81 м2 по пров. Катаєва, 4/14, загальною площею 40,4 м2 по вул. Генерала Петрова, 36, загальною площею 89,2 м2 по вул. Прохоровській, 10, загальною площею 55,8 м2 по вул. Пушкінській, 39 у м. Одесі ;

- жилий будинок загальною площею 1324,3 м2, жилою площею 561,7 м2 по вул. Недєліній, 91-91 "А" у м. Одесі;

- дві земельні ділянки загальними площами по 0,0853 га кожна по вул. Недєліній, 91-91 "А" у м . Одесі (кадастрові номери: :19:007:0068 та :19:007:0067).

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-відповідач 1.) № 3247 від 6 грудня 2018 р. на електронному майданчику оператора Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн" (далі-відповідач 2.) 12 березня 2019 р. були проведені електронні торги з продажу пулу активів (лот № F29GL38771), які складались з прав вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" (далі-відповідач 3.) та інших майнових прав за кредитними договорами та до яких було включене належне йому на праві власності вищевказане майно.

Переможцем електронних торгів було визнане Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - відповідач 4.) з яким відповідачем 3. 3 травня 2019 р. був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № UA-EA-2019-01-21-000010-b/42-МП.

Зазначав, що укладений між відповідачами 3. та 4. спірний договір купівлі-продажу майнових прав порушує його права, оскільки його виконання призвело до втрати ним права власності на вищевказане майно.

Також вказував, що указані торги були проведені з порушенням вимог Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24 березня 2016 р. та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3117 від 20 липня 2017 р. "Про реалізацію активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, яких складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції" в частині визначення ціни активів майна банку, оскільки початкова (стартова) ціна лоту була безпідставно знижена.

З цих підстав позивач просив визнати електронні торги та договір купівлі-продажу майнових прав недійсними.

Також позивач просив покласти на відповідачів понесені по справі судові витрати.

Відповідач 1. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, відповідність його дій вимогам чинного законодавства під час проведення електронних торгів продажу пулу активів.

Пояснив, що з 17 липня 2015 р. у Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" запроваджено процедуру ліквідації його банку. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" він безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продажу майна банку. Зазначав, що на продаж з електронних торгів виставлялися права вимоги за кредитними договорами, а не майно позивача.

Відповідач 2. у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, законність спірних торгів та недоведеності факту порушення прав позивача з його боку. Пояснив, що він є оператором електронного майданчика "Державніторги.онлайн", який розміщений в мережі Інтернет та доступний для використання за посиланням https://www.dto.com.ua/, та основним видом його діяльності є надання користувачам доступу до електронної торгової системи "Прозорро.Продажі" (далі-ЕТС), включаючи банки та учасників торгів, можливості брати участь в електронних відкритих торгах (аукціонах) з продажу майна.

Під час організації і проведенні аукціону з продажу лоту № F29GL38771, який складається з прав вимоги відповідача 3. та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами в кількості 15 штук, ним не порушувались вимоги Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Регламенту ЕТС.

Представник відповідача 2. у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку.

Відповідач 3. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених відповідачем 1. Крім того, зазначав, що згідно п. 1 рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування № 3247 від 6 грудня 2018 р. "Про затвердження умов продажу активів Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" оціночна вартість лоту складала 278316933 грн., а початкова стартова ціна становила 292529172,74 грн. Таким чином, вимоги Положення про організацію продажу щодо початкової (стартової) ціни пулу активів ним були дотримані.

Відповідач 4. у відзиві на позовну заяву, його представники у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на відповідність торгів та укладеного за їх наслідками правочину вимогам чинного законодавства. Зазначив, що предметом оскаржуваного правочину є право вимоги за кредитними договорами, договорами застави товарів в обороті та договорами поруки, за якими позивач не є зобов`язаною особою. Речові права на спірне нерухоме майно не являються предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу майнових прав.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України у відсутності представника відповідача 2. за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанов Правління Національного банку України № 190 від 19 березня 2015 р. "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних", № 460 від 16 липня 2015 р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" останнього було віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено процедуру ліквідації банку.

Судом встановлено, що 3 травня 2019 р. між відповідачем 3. та відповідачем 4. як правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" укладено договір купівлі-продажу майнових прав № UA-EA-2019-01-21-000010-b/42-МП.

Указаний договір укладений в процесі реалізації майна відповідача 3. як неплатоспроможного банку.

За умовами указаного договору відповідач 3. (продавець) передає у власність відповідачу 4. (покупцю) майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають: право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами, наведеними у Додатку № 1 до цього договору та/або на інших підставах (надалі-Права вимоги); право оскаржувати недійсність або припинення прав вимоги, а також припинення/ліквідацію будь-якого з боржників у судовому та позасудовому порядках; право звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень власника прав вимоги та/або кредитора за правами вимоги, які передбачені законодавством України та укладеними договорами, включаючи, але не обмежують боржників, органів нотаріату, правонаступників/спадкоємців боржників, тощо; право власності на права вимоги, а також інші права кредитора за Правами вимоги, в т.ч. ті, які виникнуть в майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації боржника, на підставі цього договору; право набути у власність гроші та/або майно на підставах наведених у Додатку № 1 до цього договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/нікчемності укладених договорів тощо; інші права, що пов`язані або випливають із прав вимоги.

Згідно Додатку № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № UA-EA-2019-01-21-000010-b/42-МП від 3 травня 2019 р. на підставі вказаного правочину до відповідача 4 переходить право вимоги за кредитними договорами на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1322-02-1 від 26 вересня 2012 р., 393-02-1 від 14 березня 2013 р., 33290-20/13-1 від 8 квітня 2013 р., договорами заставами товарів в обороті № 1323-02-6 від 26 вересня 2012 р., 394-02-6 та 33291-20/13-6 від 14 березня 2013 р., договорами поруки № 278-02-5, 279-02-5 та 280-02-5 від 5 лютого 2015 р.

Спірний договір укладений за наслідками проведення відповідачем 2. 12 березня 2019 р. електронних торгів з продажу пулу активів (лот № F29GL38771) на підставі договору № 19/24042019-ГУ про співпрацю з організації продажу активів (майна) від 24 квітня 2019 р. між відповідачами 1. та 2.

Це підтверджується поясненнями сторін, протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-01-21-000010-b від 12 березня 2019 р., договорами купівлі-продажу майнових прав та про співпрацю з організації продажу активів (майна).

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Заявлені позивачем вимоги зводяться до порушень, які мали місце під час проведення електронних торгів з продажу активів неплатоспроможного банку та недійсності укладеного за їх наслідками договору купівлі-продажу цих активів.

При цьому, указані вимоги не стосуються порушення прав позивача на участь в електронних торгах, оскільки він не приймав у них участі.

Недоліками процедури укладення позивач фактично обґрунтовує недійсність самого договору, укладеного за наслідками торгів.

Таким чином, предметом заявленого позову фактично є недійсність договору купівлі-продажу майнових прав № UA-EA-2019-01-21-000010-b/42-МП від 3 травня 2019 р. між відповідачами 3. та 4.

За правилами ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, згідно з указаними вимогами чинного законодавства ставити у суді питання про недійсність правочину вправі особа, яка є стороною оспорюваного правочину або особа, прав і охоронюваних законом інтересів якої такий правочин стосується та їх порушує.

Предметом оскаржуваного правочину є відчуження права вимоги за кредитними договорами, договорами застави товарів в обороті та договорами поруки, за якими позивач не є ні управленою, ні зобов`язаною стороною.

З тексту спірного договору не вбачається, що його умови стосуються нерухомого майна, у т.ч. зазначених позивачем квартир, нежилих приміщень, жилого будинку та земельних ділянок.

Таким чином, позивачем не доведено тієї обставини, що указаний правочин встановлює, змінює або припиняє його цивільні права та обов`язки.

Доводи позивача з цього приводу належними доказами не підтверджені, тому є необґрунтованими.

З наявних у справі витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що сторони оспорюваного правочину у процесі його виконання також не набували прав на зазначені позивачем об`єкти нерухомості.

За відсутності у позивача законного правового інтересу до спірного правочину у позові про визнання його недійсним у відповідності до вимог ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України слід відмовити.

У разі ж порушення його права власності, у т.ч. не пов`язаного з позбавленням володіння нерухомим майном, позивач не позбавлений можливості в установленому гл. 29 ЦК України порядку ставити питання про захист цього права.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекс Фарм Трейд" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 24 лютого 2020 року.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар