ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3943/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області, м. Дергачі
до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м. Дергачі
про зняття арешту
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд зняти арешт, накладений на підставі повідомлення про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області №348/Я від 20.06.2007 (реєстраційний номер обтяження 5512103) на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично належить територіальній громаді в особі Дергачівської міської ради.

Ухвалою суду від 03.12.2019 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Представники сторін у судове засідання 25.02.2020 не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, оскільки вони містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач у позові, Дергачівською міською радою Дергачівського району Харківської області, з метою впорядкування та обліку майна комунальної власності територіальної громади м. Дергачі та проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, відповідно до Закону України Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, пункту 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, проводиться державна реєстрація об`єкта нерухомого майна, який знаходиться за адресою: м. Дергачі, вул. 1 Травня, 20 та обліковується на балансі КП Дергачікомунсервіс Дергачівської міської ради.

Згідно рішення № 5 LVI сесії Дергачівської міської ради VII скликання Про підтвердження факту перебування об`єктів нерухомого майна в комунальній власності територіальної громади від 24.05.2019 підтверджено факт перебування у комунальній власності комплексу, який знаходиться за адресою: м. Дергачі, вул. 1 Травня, 20.

Згідно листа Регіонального відділення фонду Державного майна України по Харківській області від 11.06.2019 №46-3767, підтверджено факт відсутності перебування у державній власності об`єкта нерухомого майна.

Проте, Державним реєстратором прав на нерухоме майно Дергачівської районної державної адміністрації 11.07.2019 було відмовлено Дергачівській міській раді у державній реєстрацій прав на вказаний вище об`єкт нерухомого майна у зв`язку з наявністю зареєстрованого обтяження.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на вказаний вище об`єкт нерухомого майна було накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 5512103). Обтяження зареєстровано 20.08.2007 реєстратором: Дергачівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, № 348/Я від 20.06.2007. Згідно запису, власником об`єкта значиться Комунальне підприємство Дергачівський комунальник. Об`єкт обтяження: не визначено, все майно за адресою: м. Дергачі, вул. 1 Травня, 20.

До моменту вирішення питання про державну реєстрацію права власності за Дергачівською міською радою, а саме 11.07.2019, нежитлова будівля не була оформлена в установленому законом порядку. Право власності чи інші речові права на вказану будівлю не були зареєстровані. Разом з тим, Комунальне підприємство Дергачівський комунальник, засновником якого була Дергачівська міська рада, постановою господарського суду Харківської області від 18.06.2013 визнано банкрутом (справа Б-48/176-09). Згідно ухвали про затвердження ліквідаційного балансу від 01.10.2014 Комунальне підприємство "Дергачівський комунальник" ліквідовано, до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис, правонаступники відсутні.

Дергачівською міською радою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13.11.2019 було надіслано лист з проханням вирішити питання про припинення обтяження об`єкта нерухомого майна.

Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області листом від 18.11.2019 за вих. №27435 повідомив, що в ході перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень, реєстраційного журналу вихідної кореспонденції, журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, було встановлено, що виконавче провадження, де стороною (боржником) є Комунальне підприємство Дергачівський комунальник відсутнє, надати будь-яку інформацію стосовно обтяження за реєстраційним номером 5512103 не має можливості. Для вирішення питання про припинення обтяження об`єкта нерухомого майна запропоновано звернутися до суду.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду із позовом про зняття арешту накладеного на підставі повідомлення про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області №348/Я від 20.06.2007 (реєстраційний номер обтяження 5512103) на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично належить територіальній громаді в особі Дергачівської міської ради.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Відповідно до ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна роз`яснено, що у разі якщо сторонами у справі є юридичні особи, то незалежно від підстав арешту (опису) майна (конфіскація за відповідним судовим рішенням, стягнення боргу за рішенням господарського суду чи виконавчим написом нотаріуса тощо) та враховуючи характер спору, позови про зняття арешту з майна згідно зі статтею 15 ЦПК, статтями 1, 12 Господарського процесуального кодексу України підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки. Станом на дату розгляду даної справи у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області матеріали виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт, відсутні. Наведене також підтверджується поясненнями відповідача, викладеними у клопотанні від 12.12.2019. Зазначене свідчить про те, що дане виконавче провадження було завершено та знищено відповідно до п. 9.9. вищевказаного Порядку.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Викладені обставини дають підстави суду дійти висновку, що існуючий арешт нежитлової будівлі, обмежує право позивача, передбачене ст.ст. 317, 319 ЦК України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття арешту з нерухомого майна є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт, накладений на підставі повідомлення про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області №348/Я від 20.06.2007 (реєстраційний номер обтяження 5512103) на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично належить територіальній громаді в особі Дергачівської міської ради.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської області (62303, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 79-Б, ).

Відповідач - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області (62300, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 20, ).

Повне рішення підписане 27 лютого 2020 року.

Суддя О.В. Погорелова