ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3854/19

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Пономаренко Т.О.
при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, б. 6; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг" (61000, м. Харків, вул. Шевченка, б. 32; )
про стягнення штрафних санкцій
за участю представників:
позивача Пономаренко В.І., довіреність №220/543/Д від 23.09.19;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2019 року Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг" штрафні санкції у розмірі 542 250,00 грн. за порушення умов договору №286/2/17/14 від 31.03.2017, а також судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю харчування від 31.03.2017 №286/2/17/14 в частині дотримання якісних показників наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 листопада 2019 року позовну заяву Міністерства оборони України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3854/19 за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 18 грудня 2019 року о 10 годині 30 хвилин. Відповідачеві, згідно ст. 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов, також роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачеві, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання, а відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 18.12.2019 відкладено підготовче засідання на 29.01.2020 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою від 29.01.2020 відкладено підготовче засідання на 12.02.2020 у зв`язку з неявкою представників сторін.

Протокольною ухвалою від 12.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.02.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 26.02.2020 підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: вул. Шевченка, буд.32, м.Харків, 61000 (а.с.41-47 т.1). Дана адреса зазначена позивачем і у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялися копії ухвал від 27.11.2019, 18.12.2019, 29.01.2020 та від 12.02.2020. Всі зазначені ухвали не були вручені відповідачу у зв`язку із "закінченням строку зберігання".

Слід зазначити, що з інформації на сайті Укрпошти вбачається, що позовна заява разом з додатками, які були направлені на адресу відповідача позивачем 20.11.2019, вручені 10.12.2019.

Згідно з частиною 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, згідно частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи своєчасне направлення відповідачу за адресою його місцезнаходження копій ухвал у даній справі та за відсутності у суду відомостей про наявність у відповідача іншої адреси, суд приходить до висновку про належне повідомлення даного учасника справи про дату, час і місце судового засідання.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 26.02.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між Міністерством оборони України (Замовник) та ТОВ «Військторг» (Виконавець) було укладено Договір про закупівлю харчування (послуги щодо забезпечення харчуванням, харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право па забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах, у тому числі годування штатних тварин) від 31.03.2017 №286/2/17/14 (надалі Договір), відповідно до п.2.1 якого Виконавець зобов`язується у 2017 році надати Міністерству оборони України послуги, зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, замовник прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями цього договору.

У відповідності до пунктів 2.2., 2.3. Договору військові частини заклади, установи (військові частини), дислоковані у Харківській та Луганській областях, для особового складу яких будуть надаватися послуги щодо організації харчування та щодо забезпечення харчовими продуктами, а саме: А1451, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , Харківський університет Повітряних Сил, Факультет військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», А1361, А3306 (ВМКЦ), м. Харків, А1933 смт.Рогань, А1352 м. Балаклія, А2467 с.Малинівка Харківської області, А0478 смт.Борова, НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) смт.Башкирівка, НОМЕР_5 м. Чугуїв, НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) м. Лозова, Харківський ОВК, НОМЕР_9 смт.Мілове Луганської області, НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ) м.Сєвєродонецьк Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Послуги надаються особовому складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах у тому числі годування штатних тварин, зазначених в пунктах 2.2 та 2.3 цього договору в межах дислокації, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення, згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогами законодавства України.

Відповідно до п. 2.4 Договору ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації Договору.

Харчові продукти, які використовуються виконавцем для надання послуг за Договором повинні відповідати вимогам чинних стандартів для харчових продуктів: ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ У та ТУ, розробленими та затвердженими Міністерством оборони України, які зареєстровані установленим порядком відповідно до чинного законодавства (абзац 1 пункту 3.3. Договору).

На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування, який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірником замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій представниками замовника і представниками виконавця (абзац 4 пункту 3.5 Договору).

У пункті 6.17.1 Договору встановлено, що контроль за станом виконання договірних зобов`язань виконавцем здійснюють замовник та представники замовника.

Будь-які контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника виконавця, в разі його відмови та його відсутності комісійно (у складі не менше трьох осіб представників замовника); результати проведення контрольних заходів оформлюються актом контролю, який підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником виконавця, а у разі його відсутності або відмови членами комісії (абзац 1 та 2 пункту 6.17.2 Договору).

При виявленні порушень будь-яких умов Договору представником замовника складається Акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови членами комісії та засвідчується підписами сторін (абзац 2 пункту 6.17.3 Договору).

На підставі акта замовником оформлюється претензія та направляється в установленому порядку виконавцю (абзац 4 пункту 6.17.3 Договору).

За умовами п. 11.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 18.01.2018 №17) набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року включно, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Як свідчать матеріали справи, при наданні послуг з харчування у військовій частині НОМЕР_10 м.Сєвєродонецьк, було виявлено порушення умов зазначеного Договору, про що свідчать Акт про порушення суб`єктом господарювання договірних зобов`язань у в/ч НОМЕР_10 від 13.09.2018 №2/4876, Акт про порушення суб`єктом господарювання договірних зобов`язань у в/ч НОМЕР_10 від 17.09.2018 №2/4876 та Акт приймання послуг із забезпеченням продуктами харчування в/ч НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ) №58/0536 з 11.09.2018 по 20.09.2018 (включно), а саме: в супереч вимогам діючого Договору були виявлені небезпечні харчові продукти ((не відповідають вимогам чинних стандартів) з порушенням маркування, з відсутнім маркуванням, з відсутніми відповідними документами).

Вищевказані порушення, зафіксовані в зазначених актах стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як свідчать умови укладеного між сторонами договору від 31.03.2017 №286/2/17/14 він за своєю суттю є змішаним договором, який містить елементи як договору про надання послуг так і договору поставки.

Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Пунктом 8.2. Договору сторони погодили види порушень та санкції за них, встановлені Договором.

Згідно з підпунктом 8.2.1. пункту 8.2. Договору у разі виявлення порушень договірних зобов`язань, Виконавець сплачує Замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20% від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення:

- допущення Виконавцем до процесу виробництва та/або обігу харчових продуктів осіб, які мають протипоказання до роботи з харчовими продуктами, у тому числі відсутність особових медичних книжок, несвоєчасне проходження медичного обстеження;

- використання Виконавцем під час надання послуги з харчування харчових продуктів, які є небезпечними.

У розмірі 20% від вартості наданої Послуги, відповідно до акту приймання послуг із забезпеченням продуктами харчування:

- постачання Виконавцем харчових продуктів з порушенням маркування та харчових продуктів, які є небезпечними.

У відповідності до абзаців 3, 4, 6 підпункту 8.2.2. пункту 8.2. Договору при недоведені встановлених норм харчування (заміни одних продуктів на інші без письмового дозволу Представника Замовника), Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості наданих послуг за окремими прийомами їжі за кожний встановлений та зафіксований випадок.

При порушенні санітарних норм і правил утримання приміщень їдальні, з урахуванням прийому-передачі рухомого та нерухомого майна, технологічного (немеханічного, механічного, теплового), холодильного обладнання та при виявлені факту неякісного миття посуду, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений та зафіксований випадок.

При порушенні санітарних норм і правил при здійсненні підвозу харчових продуктів, транспортуванні готових справ, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожний встановлений та зафіксований випадок.

У відповідності до вищевказаних положень Договору позивачем було нараховано відповідачу штрафні санкції у загальному розмірі 542 250,00 грн.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми штрафних санкцій, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Дослідивши додані до матеріалів справи документи, перевіривши правильність нарахування позивачем штрафних санкцій, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення з відповідача 542 250,00 грн. штрафних санкцій за порушення умов договору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 8 133,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг " про стягнення штрафних санкцій задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Військторг» (61000, м. Харків, вул. Шевченка, буд.32, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд.6, ) штрафні санкції у розмірі 542 250 (п`ятсот сорок дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп за порушення умов договору від 31.03.2017 №286/2/17/14 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 133 (вісім тисяч сто тридцять три) грн. 75 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "27" лютого 2020 р.

Суддя Т.О. Пономаренко