ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 904/8484/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представника:

скаржника - адвоката Дідика С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 11.09.2019

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 16.05.2019

у справі № 904/8484/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження К"

до Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 04.10.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК", ведено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено Стрижак Ольгу Олександрівну.

2. 26.12.2018 Акціонерне товариство "Мегабанк" звернулось до господарського суду з позовною заявою у межах справи про банкрутство ПрАТ "ПРОФІ-ПАК", в якій просило суд визнати недійсним договір уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016, укладений між ТОВ "Відродження К" та ОСОБА_1 .

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 у справі № 904/8484/16 в задоволенні позову відмовлено; відкладено розгляд клопотання ТОВ "Відродження К" про введення процедури санації стосовно ПАТ "Профі-Пак".

4. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, АТ "Мегабанк" оскаржило її в апеляційному порядку.

5. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі № 904/8484/16 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 залишено без змін.

6. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

6.1. 02.04.2004 між ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_1 (позикодавець) було укладено Договір безвідсоткової позики, за умовами якого позикодавець на умовах безвідсоткової позики передає у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 500 000,00 доларів США, що в валютному еквіваленті на час укладання даного договору згідно офіційного курсу валют НБУ складає 2 664 650,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві вказану суму позики. Згідно п. 2.1 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 4.1, договір вступає в дію з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобояязань.

6.2. 02.04.2004 в забезпечення виконання зобов`язань за Договором безвідсоткової позики від 02.04.2004 між ТОВ "ВЕСТА-ПАК" (поручитель), повним правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Приватне акціонерне товариство "ПРОФІ-ПАК", та ОСОБА_1 (кредитор) було укладено Договір поруки, за яким поручитель поручається перед кредитором щодо виконання зобов`язань ОСОБА_2 (Позичальником) за Договором безвідсоткової позики від 02.04.2004. Згідно п. 4.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печаткою поручителя і діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України.

6.3. Додатковою угодою від 07.04.2004 п. 4.1 викладений у наступній редакції: «Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.17. Дія договору припиняється на підставах, визначених ст. 559 ЦК України».

6.4. ОСОБА_2 за договором безвідсоткової вимоги від 02.04.2004 частина коштів в розмірі 40 000,00 доларів США були повернуті. Залишок позики складає 460 000,00 доларів США.

6.5. 05.04.2004 між ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_3 (позикодавець) було укладено Договір безвідсоткової позики, за умовами якого позикодавець на умовах безвідсоткової позики передає у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 2 700 00,00 доларів США, що в валютному еквіваленті на час укладання даного договору згідно офіційного курсу валют НБУ складає 14 389 110,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві вказану суму позики. Згідно п. 2.1 договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 4.1, договір вступає в дію з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

6.6. 05.04.2004 в забезпечення виконання зобов`язань за Договором безвідсоткової позики від між ТОВ "ВЕСТА-ПАК" (поручитель) повним правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Закрите акціонерне товариство "ПРОФІ-ПАК", повним правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Приватне акціонерне товариство "ПРОФІ-ПАК" та ОСОБА_3 (кредитор) було укладено Договір поруки від 05.04.2004, за яким поручитель поручається перед кредитором щодо виконання зобов`язань ОСОБА_2 (Позичальником) за Договором безвідсоткової позики від 05.04.2004. Згідно п. 4.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печаткою поручителя і діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 ЦК України.

6.7. Додатковою угодою від 07.04.2004 п. 4.1 викладений у наступній редакції: «Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017. Дія договору припиняється на підставах, визначених ст. 559 ЦК України».

6.8. ОСОБА_2 за договором безвідсоткової вимоги від 05.04.2004 частина коштів в розмірі 205 000,00 доларів США були повернуті. Залишок позики складає 2 495 000,00 доларів США.

6.9. 01.04.2011 між ОСОБА_3 (цедент) та ОСОБА_1 (Цесіонарій) було укладено Договір уступки вимоги (цесії) із змінами та доповненнями від 04.04.2011, за яким ОСОБА_3 передає ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 набуває право вимоги, належне ОСОБА_3 , і стає кредитором за договором позики від 05.04.2004 та кредитором за договором поруки від 05.04.2004.

6.10. 07.04.2016 між ОСОБА_1 (Цедент) та ТОВ "Відродження К" (Цесіонарій) було укладено Договір уступки вимоги. Згідно цього договору, ОСОБА_1 передав ТОВ "Відродження К" право вимоги до ОСОБА_2 за договором позики від 02.04.2004 на суму 460 000,00 доларів США та за договором позики від 05.04.2004 на суму 2 495 000,00 доларів США.

6.11. До Договору уступки вимоги, сторонами укладено Додаткову угоду від 08.04.2016, згідно якої ОСОБА_1 (цедент) передав ТОВ "Відродження К" право вимоги до поручителя - ПАТ "ПРОФІ-ПАК".

6.12. Таким чином, ТОВ "Відродження К" набуло права вимагати від ПрАТ "ПРОФІ-ПАК" виконання останнім своїх зобов`язань як поручителя за договором позики від 02.04.2004 на суму 460 000,00 доларів США та за договором позики від 05.04.2004 на суму 2 495 000,00 доларів США. Всього, за двома договорами розмір вимог складає 2 955 000,00 доларів США.

6.13. Вказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 у справі № 904/3543/16, яким було стягнуто з ПрАТ "ПРОФІ-ПАК" на користь ТОВ "Відродження К" основну суму заборгованості в розмірі 75 732 523,93 грн.

6.14. На виконання вказаного рішення 24.06.2016 господарським судом було видано наказ та 24.06.16 Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 51519753 щодо стягнення заборгованості з ПрАТ "ПРОФІ-ПАК" на користь ТОВ "Відродження К" у розмірі 75 939 223,93 грн на підставі судового наказу № 904/3543/16 від 24.06.2016.

6.15. Наявність зазначеної заборгованості стала підставою для звернення ТОВ "Відродження К" з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Профі-Пак".

6.16. АТ "МЕГАБАНК" звертаючись до господарського суду із позовною заявою про визнання недійсним договору уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016, укладеного між ТОВ "Відродження К" та ОСОБА_1 обгрунтовуює її наступним:

- фіктивність оскаржуваного правочину виражається в тому, що спірний Договір не створив для його сторін жодних правових наслідків та був укладений лише з метою штучного нарощування кредиторської заборгованості ПрАТ "Профі-Пак" перед ТОВ "Відродження К";

- ні ОСОБА_1 ні ТОВ "Відродження К" не надано до справи жодних належних доказів виникнення зобов`язань за договором уступки вимоги (цесії), підтвердження заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на момент укладення договору уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016, підтвердження виконання ТОВ "Відродження К" своїх зобов`язань щодо компенсації відступного права вимоги на користь ОСОБА_1 ;

- спірний договір уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016 є недійсним, оскільки він суперечить вимогам ч. 5 ст. 203, ч. 1,3 ст. 215 ЦК України.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

7. 20.12.2019 Акціонерне товариство "Мегабанк" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 12.12.2019 № 13-10916 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 у справі № 904/8484/16, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Мегабанк" у справі № 904/8484/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 23.12.2019.

9. Крім того, касаційна скарга Акціонерного товариства "Мегабанк" від 12.12.2019 № 13-10916 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі № 904/8484/16. Проте, судом касаційної інстанції розгляд вищевказаного клопотання не здійснюється, оскільки скаржник звернувся в межах строку на касаційне оскарження.

10. Ухвалою Верховного Суду від 24.12.2019, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі № 904/8484/16 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Мегабанк" від 12.12.2019 № 13-10916 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019; призначено розгляд касаційної скарги АТ "Мегабанк" від 12.12.2019 № 13-10916 на 11 лютого 2020 року о 10:00.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

11. Не погоджуючись з прийнятою постановою, Акціонерним товариством "Мегабанк" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить оскаржувані ухвалу та постанову скасувати повністю та винести нове судове рішення, яким задовольнити позов повністю; судові витрати покласти на відповідача.

12. Доводи касаційної скарги полягають у наступному.

12.1. Суд апеляційної інстанції виклав текст Додаткової угоди від 07.04.2016 в редакції, яка не відповідає тексту оригіналу, що міститься в матеріалах справи.

12.2. Оспорюваний договір, укладений між ОСОБА_1 та к ТОВ "Відродження К" за своєю юридичною природою є договором факторингу.

12.3. Договір уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016, всупереч ч.3 ст.238 ЦК України, направлений на реалізацію інтересів однієї особи, а саме ОСОБА_1 , оскільки на дату укладення спірного договору 07.04.2016 директором ТОВ "Відродження К" (цедента) був ОСОБА_1 (з 05.04.2016 до 28.04.2016 відповідно до витягу з ЄДПРОУ та повідомлення від 07.04.2016), що є підставою для визнання його недійсним.

12.4. ОСОБА_2 , який був Генеральним директором (з 21.03.2002 по 07.12.2009) та бенефіціарним власником (акціонером) ПрАТ "Профі-Пак" (правонаступник ТОВ "Веста-Пак"), є заінтересованою особою стосовно боржника - ПрАТ "Профі-Пак" відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

12.5. Укладення спірного правочину свідчить про наявність умислу спрямованого на створення штучної кредиторської заборгованості у поручителя - ПрАТ "Профі-Пак", а не на оплатне переведення боргу.

12.6. АТ "Мегабанк" не брало участі у справі № 904/3543/16 за позовом ТОВ "Відродження К" до ПрАТ "Профі-Пак" про стягнення 75 732 523,93 грн та судового збору в розмірі 206 700,00 грн, тому твердження суду першої інстанції про те, що відповідно до Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 у справі № 904/3543/16 з посиланням на ст. 73 ГПК України, законність спірного договору уступки вимоги від 07.04.2016 не підлягає доказуванню у справі про банкрутство ПрАТ "Профі-Пак", є хибним.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

13. ТОВ "Відродження К" подано пояснення до касаційної скарги, в яких останнє просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Позиція Верховного Суду

14. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

15. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

16. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Як встановлено судами попередніх інстанції ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 04.10.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "ПРОФІ-ПАК".

18. Судами встановлено, що провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Профі-Пак" порушено за заявою ТОВ "Відродження К" і наразі перебуває на стадії розпорядження майном.

19. Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

20. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

21. Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

22. Згідно приписів частини 4 статті 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

23. 26.12.2018 АТ "Мегабанк" звернулось до господарського суду з позовною заявою у межах справи про банкрутство ПрАТ "ПРОФІ-ПАК", в якій просило суд визнати недійсним договір уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016, укладений між ТОВ "Відродження К" та ОСОБА_1 .

24. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі № 904/8484/16, в задоволенні позову відмовлено.

25. Суди попередніх інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходили з того, що оспорюваний договір відступлення права вимоги був укладений сторонами для досягнення саме тих правових наслідків, які передбачені законом для цього типу договорів. Зазначивши, що оспорюваний договір відступлення права вимоги був виконаний сторонами, оскільки ТОВ "Відродження К" набуло право вимоги до ПАТ "ПРОФІ-ПАК" і стягнув заборгованість у судовому порядку.

26. Суди попередніх інстанцій, посилаючись на норму ч. 4 ст. 75 ГПК України, дійшли висновку, що законність укладення Договору уступки вимоги від 07.04.2016 встановлена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 у справі № 904/3543/16 та не підлягає доказуванню при розгляді справи про банкрутство ПрАТ "Профі-Пак".

27. Водночас, колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується з даними висновками судів попередніх інстанцій враховуючи наступне.

28. Згідно з частиною 5 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

29. У справі № 904/3543/16 за позовом ТОВ "Відродження К" до ПрАТ "Профі-Пак" про стягнення 75 732 523,93 грн та судового збору в розмірі 206 700,00 грн, АТ "Мегабанк" не брало участі, крім того, предметом розгляду у даній справі було стягнення заборгованості з ПрАТ "Профі-Пак", водночас предметом спору у даній справі № 904/8484/16 є визнання недійсним договору уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016, укладеного ТОВ "Відродження К" та ОСОБА_1

30. Відтак, висновки судів попередніх інстанцій про преюдиційність обставин, встановлених рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 у справі № 904/3543/16 є помилковими.

31. У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що суди не досліджували чи не був Договір уступки вимоги (цесії) від 07.04.2016 направлений на реалізацію інтересів однієї особи, а саме ОСОБА_1 , оскільки на дату укладення спірного договору 07.04.2016 директором ТОВ "Відродження К" (цедента) був ОСОБА_1 (до 28.04.2016) відповідно до витягу з ЄДПРОУ та повідомлення від 07.04.2016).

32. Крім того, суди не досліджували чи є ОСОБА_1 , який був директором ТОВ "Відродження К" (цедента) відповідно до витягу з ЄДРПОУ, заінтересованою особою стосовно ТОВ "Відродження К"; ким з боку ТОВ "Відродження К" підписано спірний договір уступки від 07.04.2016, якщо спірний договір підписано на підставі довіреності, то ким видано цю довіреність та хто є підписантами ТОВ "Відродження К" згідно ЄДРПОУ на час укладення спірного договору уступки права вимоги.

33. Відповідно до частин 1, 3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства."

34. Згідно з частин 1, 3 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження."

35. Відповідно до частини 3 статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

36. У відповідності до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

37. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

38. Зазначена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 207 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї з сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

39. За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

40. Таким чином, вирішуючи спори про визнання правочинів (договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

41. У даному випадку, внаслідок укладення спірного договору уступки права вимоги, ТОВ "Відродження К" набуло права вимагати від боржника виконання останнім своїх зобов`язань як поручителя за двома договорами позики (від 02.04.2004 на суму 460 000,00 доларів США та від 05.04.2004 на суму 2 495 000,00 доларів США), розмір вимог за яким складає 2 955 000,00 доларів США.

42. Наявність зазначеної заборгованості стала підставою для звернення ТОВ "Відродження К" з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Профі-Пак".

43. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що внаслідок укладення спірного договору відбулася переуступка права вимоги, однак на розмір зобов`язання ПрАТ "Профі-Пак" жодним чином дана обставина не впливає.

44. Водночас, суди попередніх інстанцій, дійшли помилкового висновку про преюдиційність обставин, встановлених рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 у справі № 904/3543/16 та не надали належну оцінку договору уступки права вимоги від 07.04.2016, укладеного між ТОВ "Відродження К" та ОСОБА_1 з урахуванням доводів, викладених у позовній заяві АТ "Мегабанк", зокрема, чи є ОСОБА_1 , який був директором ТОВ "Відродження К" (цедента) відповідно до витягу з ЄДРПОУ, заінтересованою особою стосовно ТОВ "Відродження К"; ким з боку

ТОВ "Відродження К" підписано спірний договір уступки від 07.04.2016, якщо спірний договір підписано на підставі довіреності, то ким видано цю довіреність та хто є підписантами ТОВ "Відродження К" згідно ЄДРПОУ на час укладення спірного договору уступки права вимоги; та чи не було порушено вимог ч. 3 ст. 238 ЦК України, при укладенні спірного договору уступки права вимоги від 07.04.2016, укладеного між ТОВ "Відродження К" та ОСОБА_1 . Крім того, судами не встановлено чи дійсно на момент укладення спірного договору була наявна заборгованість та у якій сумі, який об`єм заборгованості було відступлено за спірним договором від 07.04.2016, чим вона підтверджується.

45. У постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18, зазначено, що у разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

46. Положеннями ч. 3 ст. 310 ГПК України визначено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

47. Ураховуючи допущені судами попередніх інстанцій порушення ч. 5. ст. 75,

ст. 86 ГПК України, та беручи до уваги висновки, які зазначені у пунктах 27-46 даної постанови, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 308,

ч. 3 ст. 310 ГПК України дійшла до висновку про необхідність скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019, а справу № 904/8484/16 у скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

48. Під час нового розгляду суду необхідно урахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

49. Колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 310 ГПК України, висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк" від 12.12.2019 № 13-10916 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 у справі № 904/8484/16 задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 у справі № 904/8484/16 скасувати. Справу № 904/8484/16 в скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко