СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2020 р. Справа № 922/3502/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Ільїн О.В. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача - Чухраєва Н.С, ордер серія ХВ №967 від 10.01.2020, посвідчення № 1219 від 08.06.2012,

відповідача - Джаловян І.А., довіреність №516 від 11.10.2018, посвідчення № 6928/10 від 05.09.2018, після перерви Гелетій І.І., посвідчення №7145/10 від 07.12.2018, довіреність № 48 від 21.01.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (вх. №71 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 у справі № 922/3502/19

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , Чикаго, Сполучені Штати Америки,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Плюс Харків", м. Харків,

2. Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк", м. Київ,

про визнання недійсними правочинів,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Омега Плюс Харків" та ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання недійсного правочину з передання нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м.кв., 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м.кв., загальною площею 340,8 м.кв. в літ "А-6", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Плюс Харків" (), що оформлений Актом приймання-передачі майна для формування статутного (складеного) капіталу ТОВ "Омега Плюс Харків" від 17.05.2016 та визнання недійсним з моменту укладення договір іпотеки № 34/2016-1 від 27.09.2016, укладеного між ТОВ "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ" () та ПАТ АБ "Укргазбанк" ().

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання на 19.11.2019.

17.12.2019 позивач через канцелярію суду надав заяву про забезпечення позову шляхом:

-заборони будь-яким державним реєстраторам прав на нерухоме майно (особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно) проводити реєстраційні дії пов"язані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно) на підставі договору іпотеки № 34/2016-І від 27.09.2016.

- заборони ПАТ АБ "Укргазбанк" () та ТОВ "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ" () вчиняти дії, пов"язані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно) на підставі договору іпотеки № 34/2016-І від 27.09.2016.

-заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень в літ. "А-6", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 у справі №922/3502/19 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково; заборонено будь-яким державним реєстраторам прав на нерухоме майно (особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно) проводити реєстраційні дії пов`язані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно) на підставі договору іпотеки № 34/2016-І від 27.09.2016; заборонено ПАТ АБ "Укргазбанк" () та ТОВ "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ" () вчиняти дії, пов`язані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно) на підставі договору іпотеки № 34/2016-І від 27.09.2016; в іншій частині у задоволенні заяви позивача відмовлено.

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" з вказаною ухвалою суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви (вх. № 30615 від 17.12.2019) фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом не враховано наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний із предметом позову і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. Зокрема заявник стверджує, що винесення оскаржуваної ухвали є перепоною у здійснення провадження у справі № 922/2960/17, оскільки обмежує діяльність самого банкрута ТОВ «Омега Плюс Харків» - заставного кредитора ПАТ АБ «Укргазбанк» та загалом блокує порядок здійснення процедури банкрутства. Крім того, вказує на відсутність необхідності такого заходу забезпечення позову, оскільки на даний час ПАТ АБ «Укргазбанк» не може здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із вибуттям спірного майна із власності іпотекодержателя ТОВ «Омега Плюс Харків» та його реєстрації за іншими особами, зокрема самим позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Позивач зазначає, що заходи забезпечення позову, вжиті оскаржуваною ухвалою відповідають заявленим позовним вимогам, стосуються прямо предмета спору та є співрозмірними, адже наявність чинного договору іпотеки надає 2-му відповідачу вільну та реальну можливість звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити свої вимоги за рахунок спірного майна. Отже, протягом розгляду цієї справи, 2-й відповідач може здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки, що ускладнить виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

У судовому засіданні 24.02.2020 було оголошено перерву до 27.02.2020 об 11-00 та запропоновано сторонам надати відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно власника спірних приміщень.

27.02.2020 2-й відповідач надав через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копію Наказу Міністерстава юстиції України № 4095/5 від 20.12.2019.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги усі учасники судового процесу в порядку передбаченому ст. ст. 120, 121 ГПК України були повідомлені належним чином, проте 1-й відповідач не скористався наданим законом правом на участь свого представника в засіданні суду.

Оскільки частиною 12 ст. 270 ГПК передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представника 1-го відповідача за наявними у справі матеріалами.

Присутній у судовому засіданні представник 2-го відповідача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи копії ухвали господарського суду у справі № 922/3502/19 від 20.02.2020.

Колегія суддів задовольнила клопотання 2-го відповідача та залучила до матеріалів справи подані ним документи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав

Задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що заходи забезпечення позову є співрозмірними із заявленими позовними вимогами, повністю відповідають суті правовідносин та направлені на всебічний і повний захист нерухомого майна від неправомірних дій та дій, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким правомірним та обґрунтованим висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.

Статттею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається з наданого суду витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу належали на праві власності нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м.кв., 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м.кв., загальною площею 340,8 м.кв. в літ "А-6", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

17.05.2016 вказані приміщення позивачем було передано у якості внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Плюс Харків".

27.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ" та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" укладено договір іпотеки № 34/2016 відповідно до якого, вказані приміщення передані Товариством з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ" в іпотеку Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК".

Нежитлові приміщення на момент вчинення правочину та передачі майна належали позивачу на праві власності на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 по справі № 640/6630/15-ц.

У подальшому, постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.05.2018 по справі № 640/6630/15-ц зазначене рішення суду першої інстанції про визнання права власності було скасовано.

З цих підстав позивач вважає, що спірні приміщення не набули статусу об`єкта цивільних прав і не могли бути предметом правочинів, зокрема передаватися в іпотеку.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до господарського суду з позовом про визнання недійсним правочину з передання нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м.кв., 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м.кв., загальною площею 340,8 м.кв. в літ "А-6", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 до статутного капіталу ТОВ "Омега Плюс Харків" та визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки № 34/2016-1 від 27.09.2016 між ТОВ "Омега Плюс Харків" та ПАТ АБ "Укргазбанк" та подачі заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що однією з позовних вимог по даній справі є визнання недійсним з моменту укладення договір іпотеки № 34/2016-1 від 27.09.2016, укладеного між ТОВ "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ" та ПАТ АБ "Укргазбанк". Наявність чинного та дійсного договору іпотеки надає ПАТ АБ "Укргазбанку" як іпотекодержателю вільну та реальну можливість звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 12 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов"язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов"язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку", в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов"язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов"язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. В разі порушення провадження у справі про банкрутство або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов"язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Як свідчать матеріали справи, 14.09.2017 господарським судом Харківської області було порушено провадження у справі про банкрутство стосовно іпотекодавця ТОВ "Омега Плюс Харків".

Отже, у іпотекодержателя ПАТ АБ "Укргазбанк" існують повні та достатні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки незважаючи на оскарження в судовому порядку дійсності договору іпотеки. Так, ПАТ АБ "Укргазбанк" може здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі спірного договору, що призведе до відчуження предмету іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки матиме наслідком вчинення державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційних дій в порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, у апеляційній скарзі ПАТ АБ "Укргазбанк" особисто зазначає, що оскаржувана ухвала є перепоною у здійснення провадження у справі № 922/2960/17, оскільки обмежує діяльність банкрута ТОВ «Омега Плюс Харків» - заставного кредитора ПАТ АБ «Укргазбанк» та блокує порядок здійснення процедури банкрутства.

Зокрема, ПАТ АБ «Укргазбанк» вчиняв дії, спрямовані на звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, постановою Господарського суду Харківської області від 14.09.2017 було порушено провадження у справі № 922/2960/17 про банкрутство ТОВ «Омега Плюс Харків» та введено мораторій. В той же час, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.01.2018 у справі № 922/2960/17 кредитор ПАТ АБ «Укргазбанк» ініціював початок процедури звернення стягнення на предмет іпотеки та направив ліквідатору боржника ТОВ «Омега Плюс Харків» вимогу від 02.11.2017 № 51706/421/2017, в якій зазначено, що у разі непогашення у встановлений в цій вимозі строк (30 днів з моменту одержання вимоги) заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, ПАТ АБ «Укргазбанк» ініцюватиме звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вказує позивач, на даний час кредитор ПАТ АБ «Укргазбанк» подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Омега Плюс Харків» і у разі задоволення вказаної заяви з урахуванням вимог ч. 5 ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію припиниться і ПАТ АБ « Укргазбанк» безперешкодно, незважаючи на наявний судовий спір, зможе звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання.

Тобто, наявність чинного та дійсного договору іпотеки, який є предметом заявленого позову, надає ПАТ АБ «Укргазбанк» як іпотекодержателю вільну та реальну можливість звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Твердження ПАТ АБ «Укргазбанк» в апеляційній скарзі про те, що на даний час неможливо здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із вибуттям спірного майна із власності іпотекодержателя ТОВ «Омега Плюс Харків» та його реєстрації за іншими особами, зокрема позивачем, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки надані суду апеляційної інстанції витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копія Наказу Міністерстава юстиції України № 4095/5 від 20.12.2019 не підтверджують доводи 2-го відповідача, що спірне майно вибуло із власності іпотекодержателя ТОВ «Омега Плюс Харків» та зареєстроване за позивачем.

Колегія суддів вважає, що враховуючи наведені вище обставини, у суду першої інстанції були обґрунтовані та достатні підстави вважати, що ПАТ АБ « Укргазбанком» можуть бути вчинені дії, наслідком яких буде неможливість виконання рішення суду у даній справі або істотно його ускладнить.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вжиті господарським судом Харківської області заходи забезпечення позову є обґрунтованими та відповідають заявленим позовним вимогам у даній справі, господарським судом Харківської області в оскаржуваній ухвалі дано повну оцінку та мотивацію необхідності вжиття таких заходів, що спростовує викладені в апеляційній скарзі твердження 2-го відповідача стосовно невідповідності заходів забезпечення предмету позову та відсутності в оскаржуваній ухвалі мотивації необхідності таких заходів.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про доведеність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, та зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову та його адекватністю, оскільки виходячи з аналізу наявних матеріалів справи існує реальна загроза відчуження спірного майна.

З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що застосування заходів забезпечення позову у цьому спорі, вжиті судом першої інстанції відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

При цьому, скаржником в порушення принципів доказування, не надано належних та допустимих доказів того, що існують обставини, які б прямо чи опосередковано свідчили про відсутність необхідності у забезпеченні позову.

Інші доводи, що викладені в апеляційній скарзі, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки вони не стосуються предмету доказування у питанні обґрунтованості вжитих заходів забезпечення позову.

Слід також зазначити, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, також жодним чином не порушує права іпотекодержателя, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення.

Отже, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 у справі № 922/3502/19 співмірні із вимогами, що були заявлені позивачем та такі, що повністю відповідають суті правовідносин, що направлені на всебічний і повний захист нерухомого майна від дій, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі.

Таким чином, беручи до уваги унормовані статтею 269 ГПК України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не припустився порушення або неправильного застосування норм процесуального права, отже, оскаржувана ухвала скасуванню або зміні не підлягає.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2019 у справі № 922/3502/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 28.02.2020

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.С. Хачатрян