СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" лютого 2020 р. Справа № 905/2155/19

Суддя Шевель О.В.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (вх.№609 Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020, постановлену суддею Кротіновою у приміщенні господарського суду Донецької області без виклику сторін (ухвалу підписано 30.01.2020) у справі № 905/2155/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області,

до відповідача: Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області,

про стягнення 108839,33 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.01.2020 у справі №905/2155/19 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь 108839,33грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1921,00грн.

27.01.2020 позивач звернувся до господарського суду з заявою №09-2/86 від 27.01.2020, у якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №905/2155/19, яким стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області, на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, витрати на правничу допомогу у сумі 3797,84 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.01.2020 відмовлено у прийнятті додаткового рішення за заявою Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь №09-2/86 від 27.01.2020 про ухвалення додаткового рішення у справі №905/2155/19.

Ухвалу підписано 30.01.2020, отже, встановлений ч.1 ст.256 ГПК України строк її апеляційного оскарження закінчився 10.02.2020 (враховуючи, що 09.02.2020 вихідний день).

Позивач із ухвалою не погодився, 12.02.2020, тобто з пропущенням вищевказаного процесуального строку, подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати, справу №905/2155/19 направити для продовження розгляду заяви від 16.12.2019 №09-5/97 до господарського суду Донецької області.

Також апелянт надав клопотання (вх.№1732 від 20.02.2020), в якому просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги в порядку ч.2 ст.256 ГПК України, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу ним отримано лише 04.02.2020 (відповідне підтверджується матеріалами справи (а.с.138).

Перевіркою матеріалів скарги встановлено, що заявником не дотримано вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, а саме - не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Натомість апелянт звернувся з клопотанням (вх.№1733 від 20.02.2020), в якому просить звільнити його від сплати судового збору. В обґрунтування вказаної вимоги заявник зазначає, що відповідно до ч.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум); згідно з п.5 ч.2 ст.3 цього ж Закону, судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення. За таких обставин, на думку позивача, у разі оскарження рішення суду лише в частині відшкодування чи розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, сторона не повинна оплачувати за таку скаргу судовий збір. Заявник зазначає, що відповідна позиція підтверджується ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі №804/7527/17.

Стосовно вказаного клопотання суд апеляційної інстанції зазначає, що умови звільнення сторони від сплати судового збору визначено статтею 8 Закону України Про судовий збір. Вказаною нормою передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за певних умов. А саме, приписами цієї статті визначено вичерпний перелік суб`єктів оскарження, щодо яких можливо здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, однак апелянт у даній справі таким суб`єктом не є. Тобто встановлені законом підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору відсутні.

Водночас, як вбачається із клопотання, заявник вважає, що при зверненні з даною апеляційною скаргою ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь не повинно платити судовий збір в силу вимог закону, а саме, ч.4 ст.6, п.5 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір".

Надаючи оцінку вказаному аргументу, суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом апеляційного оскарження є не рішення суду про стягнення коштів, а ухвала (яка не передбачала стягнення будь-яких сум), тому приписи ч.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір", якою врегульовано порядок визначення суми судового збору при оскарженні судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), не можуть бути застосовані в даному випадку.

Щодо посилань заявника на п.5 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" вказаною нормою дійсно встановлено, що за подання заяви про винесення додаткового судового рішення судовий збір не справляється.

Також, виходячи зі змісту ст.4 цього ж Закону, нею не передбачено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове судове рішення. Про відповідне зазначено в ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі №804/7527/17, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на додаткове рішення окружного адміністративного суду та на яку посилається апелянт.

Проте, як було встановлено вище, предметом апеляційного оскарження в даній справі №905/2155/19 є ухвала господарського суду.

Згідно з пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір за ставкою - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказана вимога закону щодо сплати судового збору при оскарженні ухвали суду є безумовною, тобто законодавець не передбачив винятків у залежності від того, з якого питання постановлено ухвалу і чи було передбачено сплату судового збору за подання відповідної заяви до суду першої інстанції.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), в якій вказано, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (Закон № 3674-VI) визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (п.5.1, 5.2 постанови).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не визнає переконливими посилання апелянта на відсутність у нього обов`язку щодо сплати судового збору та зазначає, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 30.01.2020, у відповідності до вищенаведених приписів пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", слід сплатити 2102,00 грн. судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що в апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 30.01.2020, справу №905/2155/19 направити для продовження розгляду заяви від 16.12.2019 №09-5/97 до господарського суду Донецької області. Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної ухвали та із матеріалів справи, позивачеві відмовлено в задоволенні заяви №09-2/86 від 27.01.2020 (а.с.121), а не заяви від 16.12.2019 №09-5/97.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь залишити без руху.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Шевель