РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2020Справа № 910/18568/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Шуз»

про стягнення 187 862,97 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (надалі - ПАТ «Укрнафта») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Шуз» (надалі - ТОВ «Альфа Шуз») про стягнення 187 862,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною поставкою відповідачем товару за договором купівлі-продажу №09/03/435-МТР від 26.03.2019, у зв`язку з чим позивач заявляє про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 187 862,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Вказана ухвала отримана відповідачем 09.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №389, проте ТОВ «Альфа Шуз» своїм право на подання відзиву на позов не скористалось, заперечення стосовно позовних вимог до суду не подало.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

26.03.2019 між ТОВ «Альфа Шуз» (продавець) та ПАТ «Укрнафта» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №09/03/435-МТР (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати продукцію у власність покупця, а покупець прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Згідно з п. 3.2 Договору оплата вартості товару здійснюється на умовах, визначених додатками, після отримання покупцем примірника, належним чином підписаного сторонами оригіналу договору.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що продавець зобов`язується передати покупцю товар у строк та на умовах, визначених цим договором та відповідними додатками до цього договору.

Датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору та/або додатковими угодами. Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або відповідним актом приймання-передачі-товару. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання сторонами без зауважень видаткової накладної та /або акту приймання-передачі товару (п. 5.3 Договору).

В додатках №1 та №2 до Договору сторонами було погоджено найменування, кількість та ціна товару, а також умови поставки, зокрема, терміни: 60 календарних днів з дати попередньої оплати. В додатковій угоді про перерахунок ціни в залежності від зміни курсу валют вказується нова дата поставки (яка вказана в листі-дозволі на поставку), якщо вона не подовжує термін поставки по договору.

10.06.2019 між сторонами укладена додаткова угода №1 до Договору, якою внесено зміни в додаток №1 до Договору, так, сторонами погоджено, що загальна вартість товару, який має бути поставлений за цією додатковою угодою, становить 743 121,90 грн., а умови оплати: 191 068,88 грн. - попередня оплата, 573 206,62 грн. - по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів.

Також, 10.06.2019 між сторонами укладена додаткова угода №2 до Договору, якою внесено зміни в додаток №2 до Договору, так, сторонами погоджено, що загальна вартість товару, який має бути поставлений за цією додатковою угодою, становить 1 135 507,80 грн., а умови оплати: 291 957,75 грн. - попередня оплата, 843 550,05 грн. - по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів.

При цьому, за умовами вказаних додаткових угод терміни поставки товару не змінились.

На виконання умов Договору позивач сплатив відповідачу попередню оплату у розмірі 191 068,88 грн. та 291 957,75 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4869-П19 від 10.04.2019 та №4725-П19 від 10.04.2019.

В свою чергу відповідач поставив позивачу обумовлений Договором товар 20.06.2019, 21.06.2019, 24.06.2019, 25.06.2019, 26.06.2019, 27.06.2019 та 03.07.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних та актів приймання -передачі продукції.

Спір у справі виник у зв`язку із несвоєчасною, на думку позивача, поставкою відповідачем товару за Договором, у зв`язку з чим позивач заявляє про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 187 862,97 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (платіжні доручення №4869-П19 від 10.04.2019 та №4725-П19 від 10.04.2019) підтверджується факт здійснення попередньої оплати позивачем відповідачу за поставку товару на підставі Договору.

В свою чергу, відповідачем поставлено позивачу обумовлений умовами Договору товар на загальну суму 1 878 629,70 грн. частинами 20.06.2019, 21.06.2019, 24.06.2019, 25.06.2019, 26.06.2019, 27.06.2019 та 03.07.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних та актів приймання - передачі продукції.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та умов додатків №1 та №2 до Договору відповідач мав поставити товар до 09.06.2019, тобто відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання з поставки товару за Договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується несвоєчасна поставка відповідачем позивачу товару згідно Договору. Відповідачем факт прострочення виконання зобов`язання не спростовано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

ПАТ «Укрнафта» заявлено до стягнення з ТОВ «Альфа Шуз» штраф за прострочення виконання зобов`язання у загальному розмірі 187 862,97 грн., а саме 10% від суми 1 878 629,70 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Відповідно до п. 6.9 Договору за порушення строку постачання товару, у тому числі, викликане виявленням нестачі товару або постачанням товару, який не відповідає якості та комплектності, що обумовило необхідність заміни або додаткового постачання товару у порядку, визначеному п. 5.12, п. 5.13 Договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 10%, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 15% від вартості товару не поставленого вчасно.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення строків поставки товару штрафу, спірні правовідносини є господарськими, а відповідачем допущено прострочення виконання господарського зобов`язання, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача штраф за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 187 862,97 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Альфа Шуз» на користь ПАТ «Укрнафта» штрафу у розмірі 187 862,97 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Шуз» (04116, м. Київ, пров. Тбіліський, будинок 4/10, офіс 3/3; ідентифікаційний код 41034963) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, будинок 3-5; ідентифікаційний код 00135390) штраф у розмірі 187 862 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 97 коп. та судовий збір у розмірі 2 817 (дві тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 94 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий