ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/3387/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Окко Контракт", місто Київ
до Комунального підприємства "Харківводоканал", місто Харків
про стягнення 2 072 659,46 грн.
за участю представників:

позивача - Борисов С.І. довіреність № ОК-2019/119 від 30.09.2019;

відповідача - Почуєв В.А. довіреність № 01-01-23/6999-19 від 16.12.2019;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Окко Контракт" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал" (відповідача) про стягнення 2 072 659,46 грн., з яких: 1 980 779,90 грн. - сума основної заборгованості за Договором про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18 березня 2019 року, 7 656,63 грн. - 3% річних та 84 222,93 грн. - штрафні санкції згідно п. 7.3. Договору та статті 549 ЦК України (з урахуванням заяви ПП "Окко Контракт" про зменшення розміру позовних вимог за вх. № 29607). Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати: витрати зі сплати судового збору в розмірі 31 223,89 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 33 615,92 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2019 позовну заяву ПП "Окко Контракт" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3387/19 та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.01.2020 підготовче провадження у справі № 922/3387/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 лютого 2020 року.

В судовому засіданні 03.02.2020 у справі № 922/3387/19 оголошено перерву до 17 лютого 2020 року, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Про перерву в судовому засіданні постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу від 03 лютого 2020 року.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 17.02.2020, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, просив суд їх задовольнити посилаючись на те, що належним доказом поставки Товару за Договором про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 є накладні на відпуск товарів № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019 та № 95/3-ПЦ/19- від 06.05.2019, а належним доказам передання талонів, а отже і переходу права власності на Товар, є: Акти прийому-передачі бланків-дозволів № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019, № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019 та № 95/3-ПЦ/19- від 06.05.2019.

Водночас КП "Харківводоканал" отримало Товар шляхом пред`явлення талонів (бланків-дозволів) на АЗС та частково виконало зобов`язання за Договором про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019, сплативши на користь позивача загальну суму - 1 300 849,40 грн. Жодної вимоги до позивача, стосовно умов Договору та/чи недоліків документації відповідачем не висувалось. Однак, залишок вартості товару на суму 1 980 779,90 грн. КП "Харківводоканал" не оплачено.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.02.2020 проти позову Приватного підприємства "Окко Контракт" заперечував, просив відмовити в його задоволенні, оскільки накладні на відпуск товарів не можуть вважатись первинними документами, які викликають зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємств позивача і відповідача і, як наслідок, мати доказову силу в контексті статті 76 ГПК України, для встановлення початку відліку відрізку часу невиконання грошового зобов`язання відповідача.

Умови договору, на думку відповідача, не містять строків поставки, а обсяг поставки смарт-карток або талонів на товар залежить від виробничих потреб Покупця. Отже, логіка Договору № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 передбачає спочатку перехід права власності на товар на підставі переданих смарт-карток або талонів і вже потім виписку видаткових накладних на певний обсяг вибраного пального відповідно до реалізованих смарт-карток або талонів за ритмічним характером поставки Товару протягом місяця. Крім того, умови договору не містять посилань на передачу бланків-дозволів, а відтак акти прийому передачі бланків - дозволів не є належними доказами виконання позивачем договірних зобов`язань по Договору.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ПП "Окко Контракт" та заперечення КП "Харківводоканал", об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 березня 2019 року між Приватним підприємством "ОККО Контракт" (надалі іменується - "Постачальник" та Комунальним підприємством "Харківводоканал" (надалі іменується - "Покупець") укладено Договір про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19, відповідно до умов якого (в редакції Додаткової угоди № 2 від 02.05.2019) Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві Товар: код ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти (бензин А-95, бензин А-92, дизельне паливо), а саме: бензин А - 95 - 4 810 літрів; бензин А - 92 - 50 980 літрів; дизельне паливо - 65 420 літрів, зазначений в Специфікації (Додаток № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору), надалі за текстом - Товар, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Найменування Товару визначається Специфікацією (Додаток № 1). Кількість Товару визначається Специфікацією (том І, арк.с. 63, 64).

Пунктом 3.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 02.05.2019 визначено, що загальна сума цього Договору становить 3 281 629 грн. 30 коп. (три мільйони двісті вісімдесят одна тисяча шістсот двадцять дев`ять грн. тридцять коп.), в тому числі ПДВ 20%: 546 938 грн. 22 коп. (п`ятсот сорок шість тисяч дев`ятсот тридцять вісім грн. двадцять дві коп.), згідно із Специфікацією (Додаток №1).

Ціна за одиницю Товару визначається Специфікацією. Ціна Товару включає вартість Товару з урахуванням ПДВ, витрати на доставку Товару, та податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені Постачальником відповідно до чинного законодавства України (п.п. 3.2., 3.3. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 120 календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару, що підтверджується відповідною видатковою накладною підписаною уповноваженими представниками Сторін. Попередня оплата за Товар не передбачається.

Поставка товару визначена Розділом V Договору. Форма відпуску Товару: смарт-карти /або талони. Форма відпуску Товару визначається Покупцем у відповідних заявках. Обсяги Товару щодо його форми відпуску залежать від виробничих потреб Покупця. Відпуск Товару здійснюється на АЗС, що зазначені у Додатку № 2 цього Договору (п. 5.3. Договору).

Талони не є спеціальним платіжним засобом (платіжною карткою) у розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і призначені виключно для утвердження повноважень представників Покупця на отримання Товару на АЗС.

Передача Покупцю Товару за талонами здійснюється на АЗС згідно переліку, зазначеному у датку № 2 до Договору, шляхом заправки автотранспорту та механізмів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця талонів. Талон, наявний у Покупця є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у талоні об`єму і марки Товару, після чого всі обов`язки Сторін вважаються виконаними та Товар вважається і переданим Постачальником і прийнятим Покупцем (пп. 5.4.1., 5.4.4., 5.4.5. Договору).

Смарт-карти не є спеціальним платіжним засобом (платіжною карткою) у розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і призначені виключно для підтвердження повноважень представників Покупця на отримання Товару на АЗС, що зазначені у Додатку № 2 цього Договору (пп.5.5.1. Договору).

Згідно пункту 5.6. Договору перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця відбувається в момент передачі смарт-карти /або талонів Покупцю і може бути реалізоване в будь-який момент на АЗС, тобто Постачальник зобов`язується забезпечити наявність та передати визначену кількість Товару за першою вимогою Покупця по факту пред`явлення ним смарт-карти /або талону на АЗС.

Підпунктом 6.4.3. Договору також визначено право Постачальника на власний розсуд обміняти талони на Товар, який є оплачений, на нові або подовжити строк їх дії у зв`язку із закінченням строку їх дії або повернути суму сплачених коштів за Товар, який Покупець не отримав у встановлений строк.

Відповідно до пункту 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2020 року, а в частині грошових розрахунків не менш, ніж до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

На підтвердження належного виконання умов Договору про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 Приватним підприємством "Окко Контракт" подано до суду копії Накладної на відпуск товарів № 95/3-ПЦ/19- від 03 травня 2019 року на суму з ПДВ - 1 980 779,90 грн. та Накладної на відпуск товарів № 95/3- ПЦ/19- від 06 травня 2019 року на загальну суму з ПДВ - 1 300 849,40 грн. (том І, арк.с. 65, 66). Найменування товару - бензин А-95, бензин А-92, дизельне паливо.

Також матеріали справи містять Акт прийому-передачі бланків-дозволів № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019, Акт прийому-передачі бланків-дозволів № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019 та Акт прийому-передачі бланків-дозволів № 95/3-ПЦ/19- від 06.05.2019 (том І, арк.с. 67-69).

Зазначені Накладні та Акти прийому-передачі бланків-дозволів містять посилання на Договір № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 та без зауважень підписані представником Комунального підприємства "Харківводоканал" (від імені отримувача). Факт отримання бланків-дозволів на загальну кількість Товару -121210,0 літрів також не заперечується відповідачем.

Також на виконання вимог діючого податкового законодавства України (п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України), на підтвердження здійснення операції з постачання товару ПП "Окко Контракт" склало податкову накладну від 03.05.2019 за № 9348 на суму 1 980 779,90 грн. та податкову накладну від 06.05.2019 за № 9349 на суму 1 300 849,40 грн. Зазначені податкові накладні містять відмітки "зареєстровано в ЄРПН", а також "документ прийнято контрагентом" (том І, арк.с. 144, 145).

Звертаючись до суду із даним позовом ПП "Окко Контракт" зазначає, що відповідно до умов Договору, формою поставки Товару, є передача бланків-дозволів (смарт-карти / або талони), що підтверджує перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця. Пункт 4.1. Договору встановлює строк виконання обов`язку Відповідача, з оплатити Товару, поставка якого підтверджена видаткової накладною, підписаною представниками Сторін. Однак, відповідач розрахувався за прийнятий Товар лише частково на суму 1 300 849,40 грн., що підтверджується Платіжними дорученнями в період з 15.05.2019 по 30.05.2019 із призначенням платежу "Сплата за бензин, дизельне паливо згідно рах. №100638334 від 03.05.2019. дог. №95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 в т.ч. ПДВ" (том І, арк.с. 74-80).

Залишок вартості товару КП "Харківводоканал" не оплачено. Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача становить 1 980 779,90 грн. (загальна сума згідно Специфікації та Накладних на відпуск товарів: 3 281 629,30 грн. - 1 300 849,40 грн.).

Крім того, внаслідок прострочення виконання відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019, позивачем також нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції (пеню) в розмірі 84 222,93 грн. (згідно пункту 7.3. Договору) та три проценти річних в розмірі 7 656,63 грн. (в порядку статті 625 Цивільного кодексу України). Обставини щодо стягнення боргу та вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Приватного підприємства "Окко Контракт" до суду із даним позовом.

Відповідач, в свою чергу, вказав на те, що акти прийому передачі бланків- дозволів № 95/3-ПЦ/19 - від 03.05.2019, № 95/3- ПЦ 19- від 03.05.2019, № 95/3-ПЦ/19- від 06.05.2019 не є належними доказами виконання договірних зобов`язань, оскільки умови Договору № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 не містять посилань на вчинення сторонами саме зазначених дій по передачі бланків - дозволів. Крім того, копії накладних на відпуск товарів № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019, № 95/3-ПЦ/19- від 06.05.2019, які позивач наводить якості доказів виконання зобов`язань, з огляду на вказаний в них значний об`єм палива, в умовах відсутності товаро-транспсртних накладних свідчать про отримання не товару, а лише бланків-дозволів на відпуск пального.

Додатковим аргументом відповідач зазначає факт відсутності в матеріалах справи передбачених пунктом 6.3.1. Договору доказів виконання Постачальником зобов`язань забезпечення поставки Товару разом із всіма документами, що стосуються Товару та підлягають переданню разом із Товаром відповідно до вимог чинного в Україні законодавства. За таких підстав, на думку КП "Харківводоканал", зазначений Договір про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 не може вважатись належним доказом для обґрунтування сум, які заявлені до стягнення.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Окремим видом зобов`язання є договір поставки. Так, згідно з частинами першою, другою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини другої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Виходячи із заперечень представника Комунального підприємства "Харківводоканал", суд зазначає, що предметом доказування в межах даної справи є здійснення господарської операції між позивачем та відповідачем, а також наявність чи відсутність у відповідача заборгованості і своєчасність виконання зобов`язань за Договором про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18 березня 2019 року.

Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно приписів статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вже було встановлено судом, укладаючи Договір про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18 березня 2019 року, сторони погодили, що перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця відбувається в момент передачі смарт-карти /або талонів Покупцю і може бути реалізоване в будь-який момент на АЗС, тобто Постачальник зобов`язується забезпечити наявність та передати визначену кількість Товару за першою вимогою Покупця по факту пред`явлення ним смарт-карти /або талону на АЗС (п. 5.6. Договору). Згідно пункту 4.1. Договору Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 120 календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару, що підтверджується відповідною видатковою накладною підписаною уповноваженими представниками Сторін.

Крім того, підпунктом 6.1.2. також визначено обов`язок Покупця приймати Товар згідно видаткової накладної.

При цьому, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року N 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Відповідно до статті 1 зазначеного Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Суд звертає увагу на те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Отже, для з`ясування правової природи господарської операції (спірної поставки) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції. Для опосередкованого підтвердження реальності господарської операції необхідно також встановити чи має місце відображення операції у податковій звітності.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, суд зазначає, що поставка позивачем Товару (бензин А-95, бензин А-92, дизельне паливо) підтверджується наявними в матеріалах справи Накладними на відпуск товарів № 95/3-ПЦ/19- від 03 травня 2019 року на суму 1 980 779,90 грн. та № 95/3- ПЦ/19- від 06 травня 2019 року на суму 1 300 849,40 грн., які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і відповідають вимогам статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, оскільки фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин. Крім того, здійснення операції з постачання товару відображено ПП "Окко Контракт" також у податкових накладних від 03.05.2019 за № 9348 на суму - 1 980 779,90 грн. та від 06.05.2019 за № 9349 на суму - 1 300 849,40 грн., які містять відмітки "зареєстровано в ЄРПН" та "документ прийнято контрагентом".

Перехід права власності на Товар (бензин А-95, бензин А-92, дизельне паливо) від ПП "Окко Контракт" до КП "Харківводоканал" визначено моментом передачі смарт-карти /або талонів та зафіксовано сторонами в Акті прийому-передачі бланків-дозволів № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019, Акті прийому-передачі бланків-дозволів № 95/3-ПЦ/19- від 03.05.2019 та Акті прийому-передачі бланків-дозволів № 95/3-ПЦ/19- від 06.05.2019.

При цьому, суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять довідку ПП "Окко контракт" щодо терміну дії та номіналу талонів (скретч-карток) - том І, арк.с. 128-130, в якій позивачем повідомлено, що ПП "Окко контракт" має можливість здійснювати відпуск товарів на автозаправочних станціях шляхом відпуску по талонах, картках, скретч-картках, тощо зі строком дії останніх не менше 12 місяців з моменту надання Замовнику. Поставка здійснюється через АЗС Продавця по всій території України на всіх АЗС Продавця шляхом заправки службових автомобілів Замовника при пред`явленні довіреними особами Замовника талонів або інших документів. Талони, карти, сретч-карти видаються номіналом 10, 20, 50 літрів.

Отже перелік дозвільних документів, які надають право отримання пального (Товару) через систему АЗС Позивача не є вичерпним, а кожен із актів містить посилання на укладений сторонами Договір № 95/3-ПЦ/19, чим підтверджується факт отримання відповідачем дозвільних документів на відпуск пального - бланків-дозволів, саме за Договором про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що посилання відповідача на те, що наведені ПП "Окко Контракт" первинні документи містять відомості про здійснення господарської операції - окремого правочина, не пов`язаного з виконанням умов Договору № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019, а відтак не є підставою для встановлення дати початку порушення відповідачем строків оплати, є маніпулятивними, безпідставними та спростовуються відповідними доказами.

Також суд також критично оцінює твердження представника відповідача, що ПП "Окко Контракт" не подано доказів поставки Товару разом із усіма документами, що стосуються Товару та підлягають переданню разом із Товаром відповідно до вимог чинного в Україні законодавства (згідно пункту 6.3.1. Договору). Так, відповідачем не визначено, які саме документи мали бути передані позивачем, а відсутність в матеріалах справи доказів надання ПП "Окко Контракт" супровідних документів, що стосуються Товару, які не є істотною умовою Договору про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019, не змінює інших умов договору та не звільняє КП "Харківводоканал" від зобов`язань з оплати отриманого палива.

Матеріалами справи підтверджено і те, що відповідач не тільки прийняв товар, а й частково оплатив його. Виходячи з конкретних обставин даної справи, фактичний результат, до якого прагнули учасники господарської операції, досягнуто. Водночас трактуючи на свою користь умови Договору, відповідач намагається уникнути відповідальності за прострочення оплати отриманого від позивача товару, що суперечить чесній діловій практиці та принципу добросовісності, який передбачає сумлінну, чесну і послідовну поведінку сторін під час реалізації своїх суб`єктивних прав, та виконанні суб`єктивних обов`язків.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, враховуючи, що КП "Харківводоканал" доказів остаточної оплати отриманого за Договором № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 товару у погоджені сторонами строки (протягом 120 календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару) не надало, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Окко Контракт" в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1 980 779,90 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно приписів частини другої статті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 ГК України).

Відповідно також до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктами 7.1., 7.3. Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором. У разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо оплати Товару (порушення строків оплати Товару) Покупець сплачує Постачальнику штрафні санкції у розмірі 0,1% вартості несвоєчасно плаченого Товару за кожен день прострочення виконання зобов`язань.

Враховуючи неналежне виконання КП "Харківводоканал" зобов`язань з оплати Товару, господарський суд доходить висновку про правомірність позовних вимог в частині застосування штрафних санкцій (нарахування пені).

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

До матеріалів справи позивачем надано розрахунок пені та трьох процентів річних по зобов`язанням відповідача, з урахуванням усіх проплат, здійснених Комунальним підприємством "Харківводоканал".

Суд звертає увагу на те, що за приписами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже, якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно також до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши періоди та кожне нарахування окремо, суд встановив, що розрахунок пені відповідає вимогам частини шостої статті 232 ГК України, а її розмір не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України. Разом з тим, позивачем неправильно визначено останній день виконання відповідачем зобов`язання, враховуючи визначену Договором відстрочку платежу у 120 календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару, а також не враховано частину п`яту статті 254 ЦК України (якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день).

Здійснивши самостійний розрахунок пені та процентів річних, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, суд зазначає, що арифметично правильними є такі нарахування:

- на 679 930,50 грн. - з 03.09.2019 (оскільки 120-й день 01.09.2019 неділя) по 18.10.2019: пеня складає 28 333,54 грн., 3% річних складають 2 570,70 грн.

- на 1 300 849,40 грн. - з 04.09.2019 по 18.10.2019: пеня складає 52 996,25 грн., 3% річних складають 4 811,36 грн.

Таким чином, позовні вимоги Приватного підприємства "Окко Контракт" підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 81 329,79 грн. та трьох процентів річних в розмірі 7 382,06 грн. В задоволенні позову в частині стягнення з Комунального підприємства "Харківводоканал" пені в розмірі 2 893,14 грн. та процентів річних в розмірі 274,57 грн. суд відмовляє, у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, судовий збір покладається на Комунальне підприємство "Харківводоканал" пропорційно до суми задоволених позовних вимог (з урахуванням зменшення ціни позову згідно заяви ПП "Окко Контракт" за вх. № 29607) та підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 31 042,38 грн.

Також до закінчення судових дебатів у справі представник позивач зробив заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених Приватним підприємством "Окко Контракт" витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Враховуючи наведене, керуючись статтею 221 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановити ПП "Окко Контракт" строк для подачі суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

Відповідно до статей 11, 12, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, статей 173-175, 193, 199, 231, 232, 233 Господарського кодексу України та керуючись статтями 1, 13, 73-80, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Окко Контракт" задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (місцезнаходження: 61013, місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 2; ) на користь Приватного підприємства "Окко Контракт" (місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 15-17/18; ) суму основного боргу за Договором про закупівлю товару № 95/3-ПЦ/19 від 18.03.2019 в розмірі 1 980 779,90 грн., пеню в розмірі 81 329,79 грн., 3% річних в розмірі 7 382,06 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 31 042,38 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Комунального підприємства "Харківводоканал" пені в розмірі 2 893,14 грн. та 3% річних в розмірі 274,57 грн. в позові відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на "02" березня 2020 року о (об) 11: 30 годині.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, зал №102.

Встановити позивачеві строк для подачі доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "21" лютого 2020 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/3387/19