УХВАЛА

28 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 923/628/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Баранець О.М., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 ,

на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Таран С.В., судді - Мишкіна М.А., Поліщук Л.В.)

від 26.12.2018,

у справі за позовом ОСОБА_2 ,

до Публічного акціонерного товариства "Дім марочних коньяків "Таврія",

про визнання рішення Наглядової ради недійсним та визнання договору викупу акцій укладеними на умовах позивача,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №923/628/17 до суду касаційної інстанції.

24.02.2020 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про визнання дії скаржниці зловживанням процесуальними правами, повернення касаційної скарги на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №923/628/17 та стягнення штрафу у розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами в порядку статті 43 ГПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що вказана ухвала вже оскаржувалася позивачем у встановлені процесуальним законодавством строки. Крім того, ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у справі №923/628/17 апеляційне провадження поновлено, розглянуто клопотання судового експерта та знову зупинено на час проведення експертизи. В подальшому апеляційне провадження було поновлено ухвалою апеляційної інстанції від 24.01.2020, а отже дія оскаржуваної ухвали вже вичерпана.

Також 24.02.2020 до Верховного Суду від позивача надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали відносно колегії суддів Південно - західного апеляційного господарського суду - Таран С.В., Поліщук Л.В., Мишкіної М.А., у зв`язку з незастосуванням законних заходів недопущення подачі касаційної скарги, оскільки вказані дії мають ознаки зловживання процесуальними правами , а також щодо передачі справи у повному обсязі до Верховного Суду всупереч вимозі підпункту 17.10 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд, розглянувши подану касаційну скаргу, клопотання ОСОБА_2 про визнання дії зловживанням процесуальними правами, повернення касаційної скарги, стягнення штрафу та клопотання про постановлення окремої ухвали, встановив таке.

У липні 2017 ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ "Дім марочних коньяків "Таврія", в якому просив визнати недійсним рішення наглядової ради ПАТ "Дім марочних коньяків "Таврія", оформлене протоколом засідання №40 від 23.03.2017; визнати укладеним договір купівлі-продажу цінних паперів (викупу емітентом власних цінних паперів) за запропонованою позивачем - акціонером ПАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" ОСОБА_2 , на підставі замовленої ним незалежної оцінки - ціною у розмірі 16,61 гривні за одну акцію, між ПАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" та ОСОБА_2 щодо обов`язкового викупу належних ОСОБА_2 576583 акції ПАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" за загальною вартістю договору 9577043,60 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 11.06.2018 у справі №923/628/17 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Херсонської області від 11.06.2018 у справі №923/628/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 призначено у справі № 923/628/17 судову експертизу; проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; перед експертами поставлені питання, перелік яких наведено в тексті оскаржуваної ухвали; апеляційне провадження у цій справі зупинено до отримання експертного висновку.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 в межах встановленого процесуального строку подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018, а справу направити для продовження розгляду в апеляційний господарський суд.

Ухвалою Верховного Суду від 28.03.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі № 923/628/17 в частині оскарження ухвали про призначення судової експертизи було повернуто. В частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі було призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 в частині зупинення провадження у справі № 923/628/17 - без змін.

Отже, ОСОБА_1 звертається з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції, яка вже вже була предметом перегляду у суді касаційної інстанції. При цьому, Верховний Суд зазначив, що оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції у справі, призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, апеляційний суд у цьому випадку скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом (частиною першою статті 228 ГПК України) зупинити провадження у справі, що не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування відповідного судового рішення.

Частиною 2 статті 42 ГПК України (в редакції, чинній до 08.02.2020) на учасників справи покладено обов`язок сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до статті 43 ГПК України (в редакції, чинній до 08.02.2020), учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана). Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

15.01.2020 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №923/628/17 разом з повідомленням №1514/19-53 від 23.12.2019 про неможливість надання висновку товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2020 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.06.2018 у справі №923/628/17.Розгляд справи №923/628/17 призначено на 12.02.2020 об 11:00,

Зазначена ухвала була надіслана судом апеляційної інстанції до Єдиного державного реєстру судових рішень 24.01.2020 та оприлюднена 27.01.2020.

Отже, на час подання касаційної скарги, яка є предметом розгляду у суді касаційної інстанції, було поновлено апеляційне провадження у справі №923/628/17.

Відтак ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 про зупинення апеляційного провадження у справі №923/628/17 вичерпала свою дію у зв`язку з прийняттям ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2020 про поновлення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія" та призначення її до розгляду на 12.02.2020.

Крім того, в обґрунтування наявності права на оскарження зазначеного судового рішення, особа, яка не брала участі у розгляді справи - ОСОБА_1 посилається на те, що вона є акціонером ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія", має право брати участь в управлінні товариством, а тому є заінтересованою особою у цій справі, оскільки рішення стосується його прав та інтересів як акціонера.

Згідно з частиною 6 статті 44 Господарського процесуального кодексу України юридична особа може набувати процесуальних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників у випадках, коли відповідно до закону чи установчого документа така юридична особа набуває та здійснює права, а також несе обов`язки через своїх учасників.

Частиною 1 статті 92 Цивільного кодексу України визначено, що особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Акціонер (учасник) товариства не наділений суб`єктивним правом щодо здійснення повноважень власника майна товариства та не вправі звертатися до суду за захистом прав, інтересів інших учасників господарського товариства, а також самого товариства поза відносинами представництва.

Водночас, ОСОБА_1 не надала до суду доказів наявності у неї повноважень діяти від імені ПрАТ "Дім марочних коньяків "Таврія". За таких обставин, Верховний суд вказує на відсутність у скаржниці права на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Враховуючи викладене, подання 06.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Колесник Н.Б. касаційної скарги на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №923/628/17, суд вважає зловживанням процесуальними правами, що полягає в оскарженні рішення суду, яке вичерпало свою дію. Такі дії скаржниці спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, створення перешкод у перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку в межах розумного строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України", no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (Рішення ЄСПЛ у справі "Мусієнко проти України", no. 26976/06, від 20.01.2011).

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача та повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №923/628/17 на підставі частини 3 статті 43 ГПК України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 ГПК України (в редакції, чинній до 08.02.2020), суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України (в редакції, чинній до 08.02.2020) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімума для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня 2020 року, що складає 2102,00 грн, за невиконання процесуального обов`язку сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та затягування апеляційного провадження у справі №923/628/17 з апеляційного перегляду рішення Господарського суду Херсонської області від 11.06.2018.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали на підставі ч.10 ст. 246 ГПК України відносно колегії суддів Південно - західного апеляційного господарського суду - Таран С.В., Поліщук Л.В., Мишкіної М.А., то суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди діють як суди апеляційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суди першої інстанції, з розгляду цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суди апеляційної інстанції не уповноважені діяти як суд касаційної інстанції.

Апеляційний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Водночас відповідно до пп. 17.5 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що законодавець передбачив можливість подання касаційної скарги через суд апеляційної інстанції, а не її розгляд зазначеним судом. Вирішення питання про прийняття касаційної скарги до розгляду або навпаки є компетенцією лише і виключно Верховного Суду, у цьому разі, зокрема, компетенцією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Апеляційний господарський суд такими повноваженнями не наділений. Він не є судом касаційної інстанції, тобто компетентним судом з питань розгляду поданих касаційних скарг.

З огляду на викладене, саме Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду є судом, до повноважень якого належить вирішення питання про прийняття до розгляду касаційної скарги акціонера ОСОБА_1 на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №923/628/17 та вирішення питання щодо зловживання процесуальними правами при поданні касаційної скарги.

Таким чином, колегія суддів Південно - західного апеляційного господарського суду не була наділена повноваженнями повертати вказану касаційну скаргу на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи позивача про здійснення передачі судом апеляційної інстанції матеріалів справи №923/628/17 повністю до Верховного Суду всупереч вимозі підпункту 17.10 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України спростовуються тим, що в редакції Господарського процесуального кодексу України, яка була чинна на момент звернення ОСОБА_1 з касаційною скаргою, у підпункті 17.10 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу зазначено, що, у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17-21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали.

Відповідно до ч. 10 ст. 246 ГПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Оскільки судом касаційної інстанції не встановлено порушення норм процесуального права, які б слугували підставою для винесення окремої ухвали відповідно до ч. 10 ст. 246 ГПК України, то клопотання позивача з цього приводу задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 42, 43, 135, 234, 235, 246 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати зловживанням процесуальним правом подання ОСОБА_1 касаційної скарги на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №923/628/17.

2. Повернути касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Південно - західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі №923/628/17 заявниці.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, місто Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф в розмірі 2 102,00 (дві тисячі сто дві) грн.

4. Оригінал ухвали направити Державній судовій адміністрації України.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

І.Ткач