ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 м. Дніпро Справа № 908/1863/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.,

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя - Корсун В.Л.) від 03.12.2019 у справі № 908/1863/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

про стягнення 575 285,40 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" 575 285,40 грн., а саме: 146 129,76 грн. плати за користування вагонами, 429 155,64 грн. збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажів у двократному розмірі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.12.2019 року у справі №908/1863/19 позовні вимоги задоволено: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" 146 129,76 грн. плати за користування вагонами, 429 155,64 грн. збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі, а також 8 629,28 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване правомірністю позовних вимог про стягнення плати за користування вагонами нарахованої позивачем за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 22029062, № 25029088, № 21029034 № 21029036, № 21029039, № 21029043 у розмірі 146 129,76 грн. з урахуванням ПДВ та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі нарахованому позивачем на підставі накопичувальної картки ФДУ-92 № 20029021 від 20.02.19 на суму 429 155,64 грн. разом з ПДВ (з урахуванням листа від 28.05.19 № 435).

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що наявні матеріали справи надають суду підстави для висновку про те, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, відбулась з вини відповідача, а саме: через неможливість приймання їх станцією призначення з причин накопичення вагонів, що прибули на адресу відповідача та зайнятості прийомо-здавальних колій. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Також у вказаних актах зазначені номери залізничних накладних.

Місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача про ненадання позивачем жодного належного та допустимого доказу того, що ПАТ "ЗМК Запоріжсталь" відмовлялось від прийняття вантажу, оскільки причиною затримки вантажу є неприйняття вагонів вантажовласником через відсутність технічної можливості (накопичення вагонів на станції призначення), що засвідчено у встановленому порядку актом форми ГУ-23а № 6 від 14.02.19.

Як зазначено у рішенні суду, матеріалами справи підтверджується, що відповідач був своєчасно повідомлений позивачем про затримку поїзда, у зв`язку з чим відповідач мав можливість вжити заходів до усунення скупчення вагонів на підходах до станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження повноти вжиття ним заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу.

Твердження відповідача про те, що затримка прийому вагонів відбувалась через неритмічну доставку їх залізницею на станцію призначення відхилені місцевим господарським судом з тих підстав, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, який передбачено нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, Технологічного процесу роботи сортувальної станції Запоріжжя-Ліве.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" подало апеляційну скаргу, в якій просить Центральний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 03.12.2019 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, судові витрати у справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у даній справі прийняв незаконне та необґрунтоване рішення, в якому не виконані всі вимоги цивільного законодавства, всебічно не перевірено обставини справи, не дотримані норми матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, не повно відображено обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки не є вичерпними, не підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд дійшов до неправильного висновку про наявність у осіб, що підписали накази про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу в двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій.

Апелянт зазначає, що надані позивачем документи не підтверджують дійсну кількість поїздів, що простоювали після настання інтервального часу по станції Запоріжжя-Ліве та наявність підстав для затримання вагонів. Дані таблиці не підтверджені належними первинними документами (актами загальної форми ГУ-23). Крім того, самі по собі акти загальної форми не свідчать про відсутність можливості приймати поїзди на станції Запоріжжя-Ліве, а свідчать лише про зайнятість певних колій станції.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду, що внаслідок невиконання позивачем свого зобов`язання своєчасно приймати вагони з під`їзної колії, ПАТ "Запоріжсталь" було позбавлено можливості здійснити своєчасний прийом на під`їзну колію поїздів в порядку, що передбачений пунктами 5, 6 Договору, тому у позивача відсутні підстави для складання акту про затримку вагонів форми ГУ-23а і віднесення відповідальності за затримку поїзда на станції Запоріжжя-1 на відповідача, оскільки затримка сталася з вини позивача.

На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо фактичних обставин справи та неправильно застосував норми матеріального права, а саме статті 46 Статуту залізниць України, пунктів 1, 2, 32 Правил видачі вантажу, що призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення позову.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2020 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Чередко А.Є. (доповідач), судді Коваль Л.А., Кузнецов В.О.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.12.2019 у справі №908/1863/19, розгляд скарги призначений у судове засідання на 25.02.2020.

06.02.2020 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 03.12.2019 залишити без змін.

Позивач вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, посилаючись на те, що суд першої інстанції дослідив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність у підписантів наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу у двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій. Залізниця завозила на станцію Запоріжжя-Ліве вагони у кількості більшій, ніж підприємство вивантажувало за добу, що призвело до виникнення ситуації з киданням (затримкою) поїздів на проміжних станціях, оскільки ці поїзди в разі прибуття їх на станцію призначення Запоріжжя-Ліве викликали би затор та паралізували роботу станції, через те, що інші поїзди з вантажем, які раніше прибули на адресу відповідача, вчасно не були забрані відповідачем та стояли на коліях станції Запоріжжя-Ліве в очікуванні їх забирання.

Актами форми ГУ-23, підтверджується, що спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України. Також, з Аналізу обміну поїздами між ПАТ "Запоріжсталь" та станцією Запоріжжя-Ліве вбачається, що поїзди, які приймалися з п/колії ПАТ "Запоріжсталь" деякий час перебували на акті у зв`язку із зайнятістю станційних колій, тобто станція Запоріжжя-Ліве не мала можливості їх приймати через зайнятість колій іншими вагонами які надійшли в адресу відповідача. Станція Запоріжжя-Ліве Регіональної філії "Придніпровська залізниця" розташована на Запорізькому Вузлі. По своєму основному призначенню та характеру роботи є сортувальною станцією. Залізниця не може займати всі наявні колії по станції, вагонами з вантажами ПАТ "Запоріжсталь", оскільки даний факт може призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим. Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції. На станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в тому числі поїздів відповідача, його контрагентів. Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, що вбачається зі складених на станції призначення Запоріжжя-Ліве актах загальної форми ГУ-23.

Наявність вільних під`їзних колій на станції Запоріжжя-Ліве, з урахуванням неподання відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених Договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, - внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій. Факт неможливості позивача доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, підтверджується складеними на станції призначення Запоріжжя-Ліве актами загальної форми ГУ-23, що засвідчують зайнятість колій. Відповідач не спростовував дані про кількість вагонів та їх номери, так як всі дані містяться в перевізних документах, актах загальної форми, відомостях плати за користування вагонами та ін.

У судовому засіданні 25.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 19.02.2018 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі договір про надання послуг), предметом якого згідно п. 1.1 є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою.

У пункті 1.2 даного договору визначено, що вагон замовника вантажний вагон, яким замовник володіє на праві власності або іншій правовій підставі.

Пунктом 1.3 цього договору визначено, що надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Пунктом 12.1 договору про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 визначено, що цей договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

30.09.2016 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" №ПР/М-16-3/1-708-НЮдч20/2016/2889 (далі договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії).

Вказаний договір укладений з протоколом узгодження розбіжностей від 03.11.2016, протоколом врегулювання розбіжностей від 21.11.2016, протоколом узгодження розбіжностей від 16.12.2016.

До даного договору підписані додаткові угоди №1 від 01.09.2017, №2 від 16.03.2018, №3 від 20.08.2018, №4 від 14.12.2018.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 "Питання акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджено статут Акціонерного товариства "Українська залізниця", згідно з яким змінено тип Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на приватне акціонерне товариство, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство "Українська залізниця", яке є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Додатковою угодою № 4 від 14.12.2018 до договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії сторони узгодили в назві, преамбулі та далі по тексту договору замінити слова "Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на "Акціонерне товариство Українська залізниця".

Відповідно до п. 1 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве стрілкою № 12 до парку "А" і стрілкою № 172 до парку "Б" і обслуговується локомотивом власника колії.

Згідно з п. 6 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018) вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці:

- на приймально-відправні колії № № 2-11 парку "А" станції Запоріжжя-Ліве;

- на сортувально-відправні колії парку "Б" станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку "Б" повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій.

Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку "А", на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку "Б" станції Запоріжжя-Ліве.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Пунктом 14 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.09.2017) визначено, що власник колії сплачує залізниці плату:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та іншими нормативними документами;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

У пункті 19 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) сторони дійшли згоди про те, що з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 21 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01 січня 2017 до 31 грудня 2021 включно.

Матеріалами справи підтверджується, що у лютому 2019 року залізницею було прийнято до перевезення вантаж на адресу одержувача ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" зі станції Дніпрорудне Придніпровської залізниці на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, за перевізними накладними № 46024337, № 46024345, № 46024329, № 46024360.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами (затв. наказом Міністерства транспорту України 25.02.99 № 113 та за реєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458) 14.02.19 о 08 год. 47 хв. наказом № 19 від 14.02.19 були затримані вагони з вантажем, що перевозяться у поїзді № 1762, індекс поїзда 4766-980-4600, на станції Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці у зв`язку із неприйняттям їх вантажовласником ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" на станції призначення Запоріжжя-Ліве.

За даним фактом станцією затримки 57 вагонів Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту, був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 6 від 14.02.19.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді № 1762, індекс поїзда 4766-980-4600, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 14.02.19 о 10 год. 00 хв.

16.02.19 о 16 год. 22 хв. позивачем надано наказ № 1602 про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру на підставі статті 36 Статуту залізниць України та з причини виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів по станції Нижньодніпровськ по причині неприймання ПАТ "Запоріжсталь" (простоюють 57 завантажених вагони призначенням на станція Запоріжжя-Ліве), про що повідомлено ПАТ "ЗМК Запоріжсталь" (представник відповідача отримав вказаний наказ 16.02.19 о 17 год. 05 хв., що зазначено на вказаному наказі).

Згідно із актом про затримку вагонів форми ГУ-23а № 6 від 14.02.19, затримані вагони, що прибули поїздом № 1762, індекс поїзда 4766-980-4600, відправлені згідно наказу про відновлення руху № 32 від 19.02.19.

Актом загальної форми від 19.02.19 засвідчено, що дію наказу № 19 від 14.02.19 на поїзд № 1762 (індекс поїзда 4766-980-4600) припинено, вагони зняті 19.02.19 о 21 год. 32 хв.

За весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника була нарахована плата за користування вагонами за відомостями (6 шт.) форми ГУ-46 за № 21029056, № 25020987, № 25029086 № 22029051, № 21029050, № 21029045 у розмірі 146 129,76 грн. (з урахуванням ПДВ), збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 20029021 від 20.02.19 в сумі 357 649,70 грн. (без ПДВ, а з ПДВ 20 % - 71 525,94 грн., всього 429 155,64 грн.).

Листом від 28.05.19 № 435 заступник начальника станції Запоріжжя Ліве Тетеря О.М. повідомив начальника ЄРЦ філії "Придніпровська залізниця" Бесараб М.В. та начальника актово-претензійного сектору Запорізької дирекції залізничних перевезень, що (дослівно): "В накопичувальній картці № 20029021, яка була підписана із запереченням помилково нарахований збір за зберігання у двократному розмірі по АЗФ № 3839 по коду 190/4-235165,10 грн. Правильним для нарахування по АЗФ № 3839 коду 190/4 вважати суму 235 145,10 грн., а загальну суму по накопичувальній картці 357 629,70 грн.".

Про затримку вагонів на підставі актів загальної форми ГУ-23, позивачем був здійснений розрахунок та складені відомості (№ 22029062, № 25029088, № 21029034 № 21029036, № 21029039, № 21029043) плати за користування вагонами згідно з якими плата за користування вагонами (вказаними у 6 наведених вище відомостях), з урахуванням 20 % ПДВ, складає 146 129,76 грн. Вказані відомості відповідач підписав із запереченнями.

За час затримки вагонів на станції Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми був нарахований збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу в двократному розмірі на загальну суму (з ПДВ) 429 155,64 грн., що підтверджується накопичувальною карткою № 20029021 від 20.02.19, яка була підписана представником відповідача з обмовкою, а саме: "Поїзд покинутий на підходах за ініціативою залізничної дороги. ПАТ "Запоріжсталь" не відмовлялось від приймання вантажу на під`їзну колію. Неприймання поїзду ст. Запоріжжя-Ліве викликано незадовільною роботою станції Запоріжжя-Ліве. Нарахування збору за зберігання вантажу за час простою поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає" (з урахуванням листа від 28.05.19 № 435).

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" посилається на невиконання Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" зобов`язань зі сплати нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу на загальну суму 575 285,40 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Правовідносини сторін є господарськими та виникли у зв`язку з нарахуванням позивачем відповідачу плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час простою вагонів відповідача на підходах до станції призначення через неможливість приймання їх вантажовласником у зв`язку з накопиченням вагонів на станції призначення в адресу відповідача.

Згідно зі статтею 3, частиною 1 статті 8 Закону України від 04.07.1996 № 273/96-ВР "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень.

Відповідно до абз. 1, 4 п. 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з абз. 1 п. 2.1, п. 2.5 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 875/5096, взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.

Пунктами 6, 9 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018) встановлено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці:

- на приймально-відправні колії № № 2-11 парку "А" станції Запоріжжя-Ліве;

- на сортувально-відправні колії парку "Б" станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку "Б" повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку "А", на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку "Б" станції Запоріжжя-Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

З під`їзної колії вагони повертаються: порожні вагони-хопери з-під вивантаження, які прибувають в маршрутах здаються двома групами, перша не менше 40 вагонів, друга по узгодженню сторін; інші групами в кількості не менше 40 та не більше 60 вагонів. Кількість вагонів у кожній партії, що повертається власником колії може бути змінена по узгодженню сторін. Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії на одну з колій №№ 2-11 парку "А" станції Запоріжжя-Ліве.

Приймання вагонів залізницею здійснюється на одній з приймально-відправних колій №№ 2-11 парку "А" станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідно до положень абз. 1, 2 п. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно з п. 17 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі - Правила користування вагонами і контейнерами) внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, встановленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000 №644, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 24.11.2000 за № 864/5085.

Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Матеріалами справи підтверджується, що у лютому 2019 року за перевізними накладними № 46024337, № 46024345, № 46024329, № 46024360 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ "ЗМК Запоріжсталь", станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

З матеріалів справи вбачається, що неможливість приймання вагонів, що перевозились в поїзді № 1762 (індекс 4766-980-4600), викликана накопиченням великої кількості вагонів на адресу відповідача на станції призначення - Запоріжжя-Ліве, що призвело до зайнятості колій для прийняття вагонів.

Про зайнятість приймально-відправних колій станції Запоріжжя-Ліве вантажем, що прибув на адресу відповідача, свідчать складені станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці акти загальної форми ГУ-23, а саме:

- акт № 1696 від 12.02.19 в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 35 колії парку "Б" з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 12.02.19 о 11:00) (41 вагон);

- акт № 1723 від 13.02.19, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 9 колії парку 5 "А" з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 13.02.19 о 01:30) (64 вагона);

- акт № 1724 від 13.02.19, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 7 колії парку 5 "А" з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 13.02.19 о 03:10) (52 вагона);

- акт № 1749 від 13.02.19, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 32 колії парку 3 "Б" з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 13.02.19 о 14:00) (43 вагона);

- акт № 1755 від 13.02.19, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 34 колії парку "Б" з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 13.02.19 о 20:40) (38 вагонів);

- акт № 1774 від 14.02.19, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 36 колії парку "Б" з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 14.02.19 о 07:50) (53 вагона).

Таким чином вказаними актами підтверджується зайнятість іншими вагонами колії № 7 парку 5 "А", колії № 9 парку 5 "А", колії № 32 парку 3 "Б", колії № 34 парку "Б", колії № 35 парку "Б", колії № 36 парку "Б".

Також в матеріалах справи містяться акти загальної форми ГУ-23 про закінчення затримки вищевказаних вагонів на станції призначення, а саме:

- акт № 1775 від 14.02.19, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом №1696 від 12.02.19 відбулось 14.02.19 о 10:30;

- акт № 1776 від 14.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом №1723 від 14.02.19 відбулось 14.02.19 о 12:05;

- акт № 1735 від 13.02.19, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом №1724 від 13.02.19 відбулось 13.02.19 о 12:15;

- акт № 1798 від 15.02.19, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом №1749 від 13.02.19 відбулось 15.02.19 о 04:00;

- акт № 1937 від 18.02.19, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом №1755 від 13.02.19 відбулось 18.02.19 о 16:00;

- акт № 1784 від 14.02.19, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом №1774 від 14.02.19 відбулось 14.02.19 о 13:50.

За фактом зайнятості приймально-здавальних колій на станції Запоріжжя-Ліве позивачем надані до справи письмові пояснення начальника станції Запоріжжя-Ліве Руденко А.В. за вих. № 467 від 09.08.2019, в яких зазначена детальна інформація щодо операцій, які здійснювались по кожній колії станції Запоріжжя-Ліве в період з 01.02.2019 по 28.02.2019. Із вказаних пояснень вбачається, що станом на час надходження спірних вагонів на проміжну станцію Запоріжжя-1 (14.02.2019 о 08 год. 52 хв.) на станції призначення Запоріжжя-Ліве на коліях № 2, № №4 - 11 парку "А" відбувалось постійне прибуття та відправлення поїздів, колія № 3 парку "А" зайнята транспортерами, на колії № 12 парку "А" знаходились 34 транспортера та 2 господарчих вагона. На коліях № 11 25, 27, 28 парку "Б" відбулось накопичення призначенням за планом формування, колії № № 26, 31 парку "Б" колії для виконання додаткових технологічних операцій, колія № 38 парку "Б" колія накопичення та відстою транспортерів та для вагонів, які потребують виконання додаткових технологічних операцій, на коліях №№ 32 - 37 парку "Б" відбулось накопичення вагонів.

Вищевикладені документи свідчать про те, що на момент прибуття вагонів з вантажем у складі поїзду № 1762 на станцію Запоріжжя-1, на станції призначення Запоріжжя-Ліве прийомо-здавальні колії для прийняття вантажу відповідачем були зайняті іншими поїздами, що унеможливило подальший рух поїзду № 1762 до станції призначення та своєчасне прийняття відповідачем вантажу. В результаті вказаних обставин вагони у складі поїзду № 1762 були затримані станцією Запоріжжя-1 та простоювали з 14.02.19 по 19.02.19.

Порядок видачі вантажів залізницею одержувачу врегульований положеннями Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (далі Правила видачі вантажів).

Пунктами 1, 2 Правил видачі вантажів визначено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідача (вантажоодержувача) було належним чином повідомлено 14.02.2019 о 10 год. 00 хв. про прибуття вагонів на станцію Запоріжжя-1, що підтверджено повідомленням про затримку вагонів.

Умовами пункту 46 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з пунктом 32 Правил видачі вантажів одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти із станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів передбачені Правилами зберігання вантажів. Для вивозу вантажу із станції одержувач зобов`язаний пред`явити накладну. Якщо вивезення вантажу провадиться після закінчення терміну безкоштовного зберігання, то одержувач зобов`язаний пред`явити представнику станції, який видає вантаж, квитанцію про сплату збору за зберігання вантажу.

Втім, вантаж, що прибув на станцію Запоріжжя-1, був затриманий та не був своєчасно забраний відповідачем, внаслідок чого вагони з вантажем простоювали на коліях вказаної станції залізниці.

Відповідно до абз. 1 п. 129 Статуту залізниць України обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855 (далі - Правила складання актів).

Виходячи зі змісту п. 3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, у тому числі для засвідчення факту затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

В матеріалах справи містяться складені станцією Запоріжжя-1 акти загальної форми ГУ-23 про початок затримки - від 03.02.19 № 3809, № 3810, № 3811 та № 3812 (о 8 год. 47 хв.) та про закінчення затримки від 19.02.19 № 3832, № 3833, № 3834 та № 3835 (о 21 год. 32 хв.), які підписані працівниками станції.

Як зазначалося вище, відповідач був належним чином повідомлений про час прибуття вантажу, що підтверджується наявними у справі доказами, однак всупереч вимог п. 46 Статуту залізниць України, п. 32 Правил видачі вантажів та умов договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії не вжив заходів, спрямованих на усунення обставин, які викликали затримку вагонів з вантажем (звільнення прийомо-здавальних колій на станції призначення Запоріжжя-Ліве), що призвело до їх простоювання на станції Запоріжжя-1 та нарахування за час затримки зборів у вигляді плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087 (далі - Правила зберігання вантажів), передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до пунктів 8, 9 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці з моменту затримки. За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Пунктом 36 Статуту залізниць України передбачено, що в разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру. Начальник залізниці, уповноважені ним керівники організацій, що входять до складу залізниці, відповідно до Правил мають право на укладення договорів про збереження вантажів на складах станцій або у вагонах.

16.02.2019 о 16 год. 22 хв. головним інженером ВП "Запорізька дирекція залізничних перевезень" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Полягай М.А. був виданий наказ №1602 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу відповідача (затриманого з 08 год. 47 хв. 14.02.2019) до двократного з 14.02.2019 з посиланням на п. 36 Статуту залізниць України, з причини виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів по станції Запоріжжя-1 ПАТ "Запоріжсталь", про що повідомлено ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь".

Відповідно до абз. 2, 3 п. 46 Статуту залізниць України вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Факт затримки вагонів з вантажем відповідача з його вини на станції Запоріжжя-1 понад час їх безкоштовного зберігання підтверджується актами загальної форми ГУ-23, в яких зазначений час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери.

Плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу розраховані позивачем відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356.

Розрахунок збору за термін, протягом якого застосовувалася подвійна ставка збору відповідно до п. 36 Статуту залізниць України, виконано згідно з Порядком розрахунку збору при зберіганні вантажів при застосуванні різних за значенням корегуючих коефіцієнтів до Збірника тарифів або різних за розміром ставок зборів від 28.09.2011 №МО-07/116 пропорційно загальної кількості годин, для яких нараховується збір.

Плата за користування вагонами нарахована позивачем за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 22029062, № 25029088, № 21029034 № 21029036, № 21029039, № 21029043 у розмірі 146 129,76 грн. з урахуванням ПДВ. Збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі нарахований позивачем на підставі накопичувальної картки ФДУ-92 № 20029021 від 20.02.19 на суму 429 155,64 грн. разом з ПДВ (з урахуванням листа від 28.05.19 № 435).

Представник відповідача підписав відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку із застереженням про те, що поїзд залишено на підходах за ініціативою залізниці. ПАТ "Запоріжсталь" не відмовлялось від приймання вантажу на під`їзну колію. Неприймання поїзду станцією Запоріжжя-Ліве викликано незадовільною роботою станції Запоріжжя-Ліве. Нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час затримки поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає.

Відповідач не сплатив нараховану плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за час їх затримки.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, відбулася з вини відповідача, а саме: через неможливість приймання їх станцією призначення з причин накопичення вагонів, що прибули на адресу відповідача, та зайнятості прийомо-здавальних колій. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Також у вказаних актах зазначені номери залізничних накладних.

Апелянт не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду та вважає, що місцевий господарський суд дійшов до неправильного висновку про наявність у осіб, що підписали накази про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу в двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій.

Апеляційний господарський суд відхиляє вказані доводи апелянта, оскільки на підтвердження повноважень головного інженера ВП "Запорізька дирекція залізничних перевезень" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Полягай М.А позивач надав довіреність від 29.10.2018 за реєстровим №2029. Вказана довіреність видана в порядку передоручення повноважень директором Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Кужавським М.С. та першим заступником директора Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Деркачуком О.М., які діяли за довіреністю від 26.10.2018 за реєстровим №4524, на підставі статуту АТ "Українська залізниця" та Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця".

Цією довіреністю Полягай М.А. уповноважений здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю підрозділу відповідно до планів, затверджених довірителем, діяти від імені довірителя, представляти інтереси довірителя, в тому числі філії, її структурних підрозділів з правом підписання заяв, форм, довідок, з приводу будь-яких питань, що пов`язані із представництвом інтересів довірителя стосовно діяльності філії, її структурних підрозділів. Вказана довіреність дійсна до 02.08.2019 включно.

Повноваження директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Кужавського М.С. та першого заступника директора Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Декарчука О.М., у свою чергу, підтверджуються довіреністю від 26.10.2018 за реєстровим № 4524, яка видана головою правління ПАТ "Українська залізниця" Кравцовим Є.П. та членом правління Бужора О.Я., строком дії до 02.08.2019 з правом передоручення.

Відповідно до п. 5.3 та пп. 18 п. 5.5 положення про Регіональну філію "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" директор філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом товариства та цього положення. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора філії на виконання дій від імені товариства.

Директор філії на підставі довіреності та в межах своїх повноважень має право, в порядку передоручення та на підставі рішення правління товариства, видавати довіреності від імені товариства керівникам структурних підрозділів філії, що знаходяться у визначеному регіоні транспортної мережі філії, та іншим працівникам філії, з урахуванням вимог, встановлених цим положенням.

Відповідно до п. 14 довіреності від 26.10.2018 за реєстровим № 4524 Кужавський М.С. та Декарчук О.М. уповноважені видавати та підписувати від імені філії розпорядчі документи (накази) та затверджувати документи з питань, що стосуються діяльності філії, її структурних підрозділів, які є обов`язковими для всіх працівників філії, її структурних підрозділів, а також видавати та скасовувати в установленому порядку довіреності від імені довірителя працівникам філії, її структурних підрозділів, іншим особам у порядку передоручення.

За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що головний інженер ВП "Запорізька дирекція залізничних перевезень" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" Полягай М.А. був уповноважений видавати наказ від 16.02.2019 №1602 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу відповідача.

Щодо доводів апелянта про ненадання позивачем належних та допустимих доказів того, що ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" не відмовлялося від прийняття вантажу, апеляційний господарський суд зазначає, що причиною затримки вантажу є неприйняття вагонів вантажовласником через відсутність технічної можливості (накопичення вагонів на станції призначення), що засвідчено у встановленому порядку актом форми ГУ-23а №6. Факт накопичення вагонів на станції призначення, зайнятість прийомо-здавальних колій підтверджена позивачем складеними актами форми ГУ-23 про початок затримки вагонів № 1696 від 12.02.2019, № 1723 від 13.02.2019, № 1724 від 13.02.2019, №1749 від 13.02.2019, №1755 від 13.02.2019, №1774 від 14.02.2019 та письмовими поясненнями вих. № 467 від 09.08.2019 начальника станції Запоріжжя-Ліве Руденка А.В.

Вищевказаними актами спростовуються доводи апелянта про ненадання позивачем актів про закінчення затримки вагонів, а також актів загальної форми, на які є посилання у відомостях плати за користування вагонами і на підставі яких розрахована плата за користування вагонами.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що надані позивачем документи не підтверджують дійсну кількість поїздів, що простоювали після настання інтервального часу по станції Запоріжжя-Ліве та наявність підстав для затримання вагонів.

Так, визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був своєчасно повідомлений позивачем про затримку поїзда, у зв`язку з чим відповідач мав можливість вжити заходів до усунення скупчення вагонів на підходах до станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження вжиття ним заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу.

Щодо доводів відповідача про те, що затримка прийому потягів відбувалася через неритмічну доставку їх залізницею на станцію призначення, суд зазначає, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору.

Як вказує позивач, у п. 2.6 Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ПАТ "Запоріжсталь" і станції примикання Запоріжжя-Ліве Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" викладено порядок подавання і забирання вагонів на під`їзну колію ПАТ "Запоріжсталь", яким визначено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-відправних колій парку "А" та на одну з сортувально-відправних колій парку "Б". Тобто не передбачена зайнятість всіх 32 колій парків "А" та "Б" станції Запоріжжя-Ліве вагонами, які прибули на адресу ПАТ "Запоріжсталь", та простоюють в очікуванні подачі на під`їзну колію та які прийняті від ПАТ "Запоріжсталь" до перевезення. Залізниця не може займати всі наявні колії по станції вагонами з вантажем ПАТ "Запоріжсталь", оскільки даний факт може призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.

У той же час, несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та пунктів 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть у разі, коли поставка вантажу не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Відповідач не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав, встановлених п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами.

Розрахунки плати за спірними відомостями плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення плати за користування вагонами в сумі 146 129,76 грн. та збору за зберігання вантажу в розмірі 429 155,64 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. При цьому, апеляційний господарський суд погоджується із викладеними у відзиві на апеляційну скаргу доводами позивача.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.12.2019 у справі №908/1863/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.12.2019 у справі №908/1863/19 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.02.2020.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов