Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1012/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ковальчук А.В. - ордер серія ЖТ №059025 від 21.03.2019,

від відповідачів: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ)

до 1) Приватного підприємства "Туристична Агенція "Тур Світ" (м.Житомир),

2) ОСОБА_1 (м.Київ)

про стягнення 90929,01грн.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом від 10.09.2019 про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в розмірі 90929,01грн, з яких: 19668,45грн - заборгованість за кредитом, 36692,84грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 34567,72грн пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 27.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.11.2019 відкладено підготовче засідання на 12.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 14.01.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.02.2020 відкладено розгляд справи по суті на 25.02.2020.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві від 10.09.2019 (а.с.7-11), поясненнях від 11.12.2019 (а.с.92), просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі в судові засідання 03.02.2020 та 25.02.2020 не з`явились, відзиви на позов не подали. На адресу Господарського суду Житомирської області повернулись копії ухвал Господарського суду Житомирської області від 03.02.2020, які направлялись на адреси відповідачів - ПП "Туристична Агенція "Тур Світ": 10029, Житомирська область, м.Житомир, вул.Хлібна, буд.27 та ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 з відмітками пошти "інші причини" та "адресат відсутній" (а.с.205-211).

При цьому суд констатує, що відповідачами не подано клопотання, заяви в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Враховуючи те, що неявка в засідання суду відповідачів, неподання ними письмових відзивів на позов, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2013 Приватним підприємством "Туристична Агенція "Тур Світ в особі Тимохіна О.А. (клієнт/відповідач-1) було підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (банк/позивач)(а.с.25). Цим підписом відповідач-1 приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг. Заява про відкриття рахунку та Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 06.03.2013, Умови та Правила надання банківських послуг й тарифи Банку складають договір банківського обслуговування від 06.03.2013.

Згідно зі ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до пп.3.5.136 Умов та Правил надання послуги "Розрахунково-касове обслуговування" гарантовані платежі (далі - Умови та Правила), банк надає послугу гарантованих платежів за господарськими договорами, які укладаються між клієнтами банку, далі послуга. Послуга надається банком, як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

У разі необхідності отримання отримувачем послуги, платник за допомогою системи дистанційного обслуговування шляхом заповнення всіх необхідних реквізитів, створює Заявку (платіжне доручення) за формою розміщеною в Приват24. Заявка містить в собі реквізити платежу за господарським договором і доручення платника на здійснення банком списання грошових коштів в дату виконання платежу (пп.3.5.137 Умов та Правил).

За умовами підпункту 3.5.138 Умов та Правил, після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки, банк розглядає його на предмет надання або відмови в наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або не кредитоспроможності платника.

Згідно з пп. 3.5.139.2 Умов та Правил, якщо надання послуги здійснюється за рахунок кредитних коштів, банк надає платникові кредит в розмірі, передбаченому в Заявці (в межах встановленого ліміту) шляхом зарахування їх на рахунок покриття одержувача грошових коштів. Порядок надання банком кредиту та його порядок погашення платником здійснюється згідно п.3.30 Умов та правил надання кредиту.

Розділом 3.31 "Умов та Правил надання банківських послуг" регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантовані платежі".

Відповідно до пункту 3.31.1 Умов та Правил, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заяві, якою клієнт приєднується до цих Умов, в обмін на зобов`язання клієнта щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Відновлювана кредитна лінія надається банком для виконання клієнтом платежів за платіжними дорученнями з датою виконання у майбутньому за господарськими договорами шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунки покриття одержувачів грошей за господарськими договорами, з подальшим перерахуванням у дату виконання на поточний рахунок одержувачів, рахунки яких відкриті у банку.

Пунктом 3.31.2 Умов та Правил визначено, що термін повернення кредиту зазначений у заяві (платіжному дорученні). Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цих умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту. У випадку непогашення клієнтом заборгованості за цими Умовами у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заяві (платіжному дорученні).

Під датою виконання платежу сторони узгодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, вказаного в платіжному доручені клієнта. Погашення заборгованості можуть проводитися банком у порядку договірного списання коштів з поточного рахунку клієнта (в тому числі за рахунок "кредитного ліміту на поточний рахунок", відносини за якими регламентовано розділом 3.18 цих Умов) або за рахунок кредиту із сплатою процентів у розмірі 28% на суму, зазначену в платіжному доручені позичальника, заборгованість за яким клієнт погашає у термін до 30 днів з дати виконання платежу. У випадку непогашення заборгованості клієнтом за таким кредитом у цей термін, на 31-й день заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 56% річних за кожен день прострочення платежу.

Усі істотні умови кредитування наведені у заяві (платіжному дорученні).

Відповідно до п.3.31.5.2 Умов та Правил, банк зобов`язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі виставлених клієнтом платіжних доручень з датою виконання у майбутньому, на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах суми, обумовленої в заяві, а також за умови виконання клієнтом зобов`язань, передбачених пунктами 3.31.6.1, 3.31.6.12 цього договору.

Зобов`язання з видачі кредиту або його частини згідно з умовами цього договору виникають у банку з дня надання клієнтом платіжних доручень з датою виконання у майбутньому у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п. 3.31.8.2 та з урахуванням п. 3.31.1 цього договору.

За умовами пунктів 3.31.6.2, 3.31.6.3 Умов та Правил, клієнт зобов`язується сплатити проценти та винагороди за користування кредитом відповідно до п.п.3.31.9, 3.31.10 цього договору, а також повернути кредит у терміни, встановлені в заяві п.п.3.31.2, 3.31.6.16, 3.31.6.17, 3.31.7.2 цього договору.

Відповідно до пп.3.31.11.2 Умов та Правил, цей договір у частині п.3.31.9.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ПП "Туристична агенція Тур Світ" між ПАТ КБ "Приватбанк" (кредитор/позивач) та ОСОБА_1 (поручитель/відповідач-2) було укладено договір поруки №РОR454 від 08.12.2014 (а.с.124-125), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Приватним підприємством "Туристична Агенція "Тур Світ" (боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до: 1.1.2 до розділу 3.2.2 "Кредит за послугою" "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг "Угода 2", по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно п.3.2.2.2. "Угоди 2" - 36% (тридцять шість) річних;

- за період користування кредитом у разі прострочки згідно з п.3.2.2.2 "Угоди 2" - 56% (п`ятдесят шість) річних;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодувати збитки, у відповідності порядку та строки, зазначені у "Угода 2".

в) кредиту у розмірі 10000,00грн (десять тисяч гривень ноль копійок).

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до п.1.2 договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Поручитель з умовами "Угоди 1" та "Угоди 2" ознайомлений (пунктом 1.3 договору).

Пунктом 1.5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за "Угодою 1 та Угодою 2", боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 2.1.2 договору поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за "Угодою 1 і/або Угодою 2", незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої цим пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору (п.4.1 договору поруки).

Даний договір було підписано сторонами.

Позивач звернувся з позовом у даній справі про солідарне стягнення з відповідачів 19668,45грн заборгованості за кредитом, 36692,84грн заборгованості по процентам за користування кредитом та 34567,72грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором посилаючись на те, що за наданою послугою "гарантовані платежі" ні позичальником, ні поручителем не були виконані.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" (ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно із ст.1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (який діяв на час підписання договорів), електронний цифровий підпис - це вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

За приписами ст.7 Закону України "Про електронний цифровий підпис", підписувач зобов`язаний зберігати особистий ключ у таємниці та має право оскаржити дії чи бездіяльність центру сертифікації ключів у судовому порядку.

Частинами 1-3 статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Таким чином, аналіз наведених норм права та обставин справи свідчить, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, ідентифікуючи підписувача та підтверджуючи цілісність даних в електронній формі.

Як свідчать додані до позовної заяви документи, на підставі поданих відповідачем-1 до банку через систему інтернет-банкінгу Приват24 заявок на гарантований платіж (доручень на договірне списання), підписаних позичальником із використанням електронного цифрового підпису, позивач надав відповідачу-1 кредит за послугою "Гарантовані платежі" шляхом здійснення відповідних платежів на користь контрагентів за рахунок кредитних коштів у межах встановлених для відповідача-1 лімітів.

Отже, підписавши заявки на гарантовані платежі (доручення на договірне списання) без застережень та зауважень, відповідач-1 погодився зі всіма їхніми умовами.

Відповідачем-1 було сформовано наступні заявки на гарантовані платежі (доручення на договірне списання):

- 04.02.2014 заявка №127 про перерахування на користь ТОВ "Тревел Профешнл" суми платежу в розмірі 10000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 10.02.2014; строк повернення кредиту за даною заявкою - 10.02.2014 (а.с.33);

- 21.03.2014 заявка №149 про перерахування на користь ТОВ Туристична фірма Авіатур суми платежу в розмірі 4400,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 31.03.2014; строк повернення кредиту за даною заявкою - 31.03.2014 (а.с.38);

- 21.03.2014 заявка №150 про перерахування на користь ТОВ Корал Тревел суми платежу в розмірі 5600,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 31.03.2014; строк повернення кредиту за даною заявкою - 31.03.2014 (а.с.37);

- 21.05.2014 заявка №165 про перерахування на користь ТОВ Туристична фірма Авіатур суми платежу в розмірі 10000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 02.06.2014; строк повернення кредиту за даною заявкою - 02.06.2014 (а.с.39);

- 29.12.2014 заявка №338 про перерахування на користь ТОВ Аероклуб ЛТД суми платежу в розмірі 5000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 08.01.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 08.01.2014 (а.с.40);

- 05.02.2015 заявка №375 про перерахування на користь ТОВ Аероклуб ЛТД суми платежу в розмірі 5000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 16.02.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 16.02.2015 (а.с.41);

- 18.02.2015 заявка №397 про перерахування на користь ТОВ Аероклуб ЛТД суми платежу в розмірі 5000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 28.02.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 28.02.2015 (а.с.42);

- 27.03.2015 заявка №430 про перерахування на користь ФОП Чепелєв М.Г. суми платежу в розмірі 7568,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 26.04.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 26.04.2015 (а.с.43);

- 19.05.2015 заявка №475 про перерахування на користь ТзОВ Аккорд-Тур суми платежу в розмірі 12119,80грн, дата зарахування коштів отримувачу: 29.05.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 29.05.2015 (а.с.44);

- 19.05.2015 заявка №476 про перерахування на користь ПАТ Житомирський меблевий комбінат суми платежу в розмірі 1359,22грн, дата зарахування коштів отримувачу: 29.05.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 29.05.2015 (а.с.45);

- 29.05.2015 заявка №486 про перерахування на користь ФОП Чепелєв М.Г. суми платежу в розмірі 4068,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 08.06.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 08.06.2015 (а.с.34);

- 17.06.2015 заявка №498 про перерахування на користь ТОВ ОРБІТА суми платежу в розмірі 15000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 27.06.2015; (а.с.46);

- 06.11.2015 заявка №533 про перерахування на користь ФОП Чепелєв М.Г. суми платежу в розмірі 15262,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 06.12.2015; строк повернення кредиту за даною заявкою - 06.12.2015 (а.с.35);

- 10.08.2016 заявка №652 про перерахування на користь ТОВ Аероклуб ЛТД суми платежу в розмірі 19000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 20.08.2016; строк повернення кредиту за даною заявкою - 20.08.2016 (а.с.47);

- 18.08.2016 заявка №655 про перерахування на користь ФОП Чепелєв М.Г. суми платежу в розмірі 1000,00грн, дата зарахування коштів отримувачу: 28.08.2016; строк повернення кредиту за даною заявкою - 28.08.2016 (а.с.36).

Дані суми по вказаним заявкам були перераховані банком, що відображено у банківській виписці по рахунку № НОМЕР_1 (а.с.126). При цьому, зазначені суми платежів були надані банком за рахунок кредитних коштів.

Отже, виконуючи свої зобов`язання позивач надавав відповідачу-1 кредитні кошти за послугою "гарантований платіж" за його заявками в загальній сумі 120377,02грн.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В заявках на гарантований платіж (дорученнях на договірне списання) зазначено строки повернення кредиту. Платність, умови повернення, забезпечення - відповідно до розділу 3.2.2. Умов та Правил або окремо укладених з клієнтом кредитних договорах, що регулюють надання кредиту на проведення гарантованих платежів.

Підпунктом 3.2.2.2. Умов та Правил сторони погодили, що клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, проте не пізніше 30 днів з дати повернення кредиту.

Так, з наданих позивачем документів вбачається, що відповідачем-1 було проведено розрахунки за гарантованими платежами за вказаний період на загальну суму 100708,57грн, що підтверджується матеріалами справи.

Спір у справі виник у зв`язку з неповерненням відповідачем-1 сум гарантованих платежів отриманих за рахунок кредитних коштів в розмірі 18668,45грн (частково неповернута сума за заявкою №652 від 10.08.2016) та в сумі 1000,00грн (повністю неповернута сума за заявкою №655 від 18.08.2016) у строк, що передбачений умовами договору.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що в порушення відповідних умов договору, відповідач-1 не повернув в повному обсязі кредитні кошти у передбачений договором термін.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно погоджених сторонами строків проведення розрахунків та умов договору, відповідач-1 зобов`язаний був здійснити оплату за гарантованими платежами, зокрема:

- за заявкою №652 від 10.08.2016 про перерахування на користь ТОВ Аероклуб ЛТД суми платежу в розмірі 19000,00грн в строк до 19.09.2016;

- за заявкою №655 від 18.08.2016 про перерахування на користь ФОП Чепелєв М.Г. суми платежу в розмірі 1000,00грн в строк до 27.09.2016.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачем-1 проведено погашення заборгованості за заявкою №652 від 10.08.2016 частково, 20.08.2016 на суму 331,55грн, що підтверджується банківською випискою по рахунках відповідача-1 (а.с.51-53). Неповернутою за вказаною заявкою залишилась сума в розмірі 18668,45грн, а також повністю неповернута сума за заявкою №655 від 18.08.2016 в розмірі 1000,00грн.

На час розгляду справи, відповідач-1 зобов`язання щодо сплати гарантованих платежів в розмірі 19668,45грн у встановлений строк не виконав, доказів сплати не надав, у зв`язку з чим у відповідача-1 перед позивачем існує заборгованість за кредитом "гарантовані платежі", строк сплати якої настав, в сумі 19668,45грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 19668,45грн основного боргу є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просив стягнути солідарно з відповідача-1 36692,84грн заборгованість по процентам за користування кредитом та 34567,72грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача-1 процентів за користування кредитом в розмірі 36692,84грн, суд враховує викладене вище, а також таке.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом п.3.31.2 Умов та Правил, під датою виконання платежу сторони узгодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, вказаний в платіжному дорученні клієнта. Погашення заборгованості можуть проводитися банком у порядку договірного списання коштів з поточного рахунку Клієнта (в тому числі за рахунок "кредитного ліміту на поточний рахунок", відносини за яким регламентовано розділом 3.18 цих Умов) або за рахунок кредиту із сплатою процентів у розмірі 28% річних на суму, зазначену в платіжному дорученні позичальника, заборгованість за яким клієнт погашає у термін до 30 днів з дати виконання платежу. У випадку непогашення заборгованості клієнтом за таким кредитом у цей термін, на 31-й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 56% річних за кожен день прострочення платежу.

Зазначений у цьому пункті термін може бути змінений згідно з п.п. 3.31.7.2., 2.3.2, 2.4.1 цього Договору.

Усі істотні умови кредитування наведені у Заяві (платіжному дорученні).

Відповідно до пп.3.31.9.1 Умов та Правил, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п.3.31.2, 3.31.6.3, 3.31.6.16, 2.3.31.6.17, 3.31.7.2, 3.31.8.1 цього договору клієнт сплачує проценти та винагороди у розмірі, зазначеному у заявці. У випадку встановлення банком у порядку, передбаченому п.3.31.7.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

Згідно з підпунктом 3.31.9.2 Умов та Правил, відповідно до ст. 212 ЦКУ у випадку порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п.3.31.2, 3.31.6.3, 3.31.6.16, 3.31.6.17, 3.31.7.2, 3.31.8.1 цього договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. заявці (за винятком випадку реалізації банком права зміни умов цього договору, встановленого п. 3.31.2 цього договору).

За умовами пп.3.31.9.3 Умов та Правил, сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.3.31.9.1, 3.31.9.2 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у заявці.

Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

За змістом п.3.31.7.1 Умов та Правил, у випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ банк має право з відома клієнта збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом, змінити періодичність порядку сплати платежів по кредиту.

З наданого позивачем розрахунку (а.с.49-50) вбачається, що позивачем здійснювалось нарахування процентів і за поточною і за простроченою процентною ставкою у розмірі 64% річних.

Як пояснював представник позивача під час судового засідання відповідач-1 повідомлявся про зміну процентних ставок з 01.07.2014: з 28% до 36% річних та з 20.09.2016: з 56% до 64% річних на підтвердження чого ним були надані виписки з Приват-24 (а.с.196-197).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.198 ГК України, відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ч.4 ст.1056-1 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, доказів надіслання відповідачу повідомлення про зміну процентних ставок матеріали справи не містять, як не містять і доказів інформування банком (позивачем) клієнта (відповідача-1) та поручителя встановленими засобами електронного зв`язку банку (системи клієнт-банк, Інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших), які б достеменно свідчили про доведення до відома відповідача-1 та поручителя збільшення розміру процентних ставок за користування кредитом. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що при зміні процентних ставок за поточною заборгованістю та простроченою заборгованістю позивач дотримався вимог про повідомлення клієнта та поручителя про умови кредитування та узгодження із останнім саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Таким чином, за поданими суду доказами, позивач не довів надіслання (вручення) ним відповідачу-1 повідомлення, на виконання умов п.3.31.7.1 Умов та Правил, про зміну процентної ставки за користування кредитом, як і не довів випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ.

З огляду на наведене, за результатами аналізу умов укладеного між сторонами договору та норм чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, доводи позивача про те, що у нього виникло право нарахування відповідачу-1 процентів за поточною процентною ставкою 64% та простроченою процентною ставкою 64%, не знайшли свого підтвердження.

Як зазначалось вище, у п.3.31.2 Умов та Правил "Гарантовані платежі" сторони погодили розмір сплати процентів за користування кредитом, а саме відповідач зобов`язався сплачувати 28% річних на суму, зазначену в платіжному дорученні позичальника, заборгованість за яким клієнт погашає у термін до 30 днів з дати виконання платежу та у випадку непогашення заборгованості клієнтом за таким кредитом у цей термін, на 31-й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 56% річних за кожен день прострочення платежу.

Згідно з підпунктом 3.31.9.10 Умов та Правил "Гарантовані платежі", розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Позивач нарахував відповідачу-1 відсотки за користування кредитом за період з 20.08.2016 по 08.07.2019 в розмірі 36692,84грн (розрахунок а.с. 49-50).

Враховуючи погоджені в п.3.31.2 Умов та Правил "Гарантовані платежі" умови щодо процентних ставок: 28% річних - поточні платежі та 56% річних - прострочені платежі, перевіривши проведені позивачем нарахування відсотків за користування кредитом, в межах заявлених позивачем періодів, та врахувавши здійснену відповідачем-1 05.10.2016 проплату в сумі 77,31грн (яка позивачем була зарахована із сплачених 325,75грн в рахунок погашення процентів за користування кредитом), суд встановив, що правомірним є нарахування відсотків за користування кредитом (на заборгованості за заявкою №652 від 10.08.2016 в сумі 18668,45грн та за заявкою №655 від 18.08.2016 в сумі 1000,00грн за період з 20.08.2016 по 08.07.2019) в загальній сумі 31622,34грн.

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 процентів за користування кредитом загальній сумі 31622,34грн. В частині стягнення з відповідача-1 процентів за користування кредитом в сумі 5070,50грн (36692,84грн - 31622,34грн = 5070,50грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача-1 пеню в сумі 34567,72грн нараховану за період з 20.09.2016 по 08.07.2019 (розрахунки а.с.49-50).

Відповідно до п.3.31.10.1 Умов та Правил "Гарантовані платежі", у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п.3.31.6.2,3.31.9.1-3.31.9.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.31.2,3.31.6.3,3.31.6.16,3.31.7.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.п.3.31.6.5, 3.31.9.4-3.31.9.6 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації банком права, передбаченого п. 3.31.2 цього договору, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п.3.31.10.1- 3.31.10.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане клієнтом (пп.3.31.10.4 Умов та Правил "Гарантовані платежі").

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку нарахування пені за несвоєчасне виконання позичальником зобов`язань за договором, із сплаченої відповідачем-1 05.10.2016 суми в розмірі 325,75грн, кошти в сумі 248,44грн були зараховані позивачем в рахунок погашення пені.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені, з огляду на встановлені вище строки прострочення виконання зобов`язання та з урахуванням визначених позивачем періодів та сум на які здійснено таке нарахування, а також врахувавши часткову сплату пені, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування пені в загальній сумі 31749,19грн, нарахованої на заборгованість по гарантованих платежах за заявкою №652 від 10.08.2016 в сумі 18668,45грн та за заявкою №655 від 18.08.2016 в сумі 1000,00грн.

Отже, правомірними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 пені в сумі 31749,19грн. В частині стягнення з відповідача-1 пені в сумі 2818,53грн (34567,72грн - 31749,19грн = 2818,53грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Відносно вимоги позивача про стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачів суд дійшов наступних висновків.

З огляду на невиконання відповідачем-1 умов кредитного договору "гарантовані платежі", позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного боржника щодо погашення заборгованості за кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем-1.

Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч.4 ст.559 ЦК України).

Частиною 1 статті 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З урахуванням наведеного, у ході вирішення спору судом встановлено факт наявності заборгованості відповідача-1 за договором від 06.03.2013 року в сумі: 19668,45грн заборгованості за кредитом, 31622,34грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 31749,19грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яка з урахуванням умов договору поруки №РОR454 від 08.12.2014 підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів 19668,45грн заборгованості за кредитом, 31622,34грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 31749,19грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення 5070,50грн заборгованості за відсотками за користування кредитом та 2818,53грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань суд відмовляє.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Туристична Агенція "Тур Світ" (10029, Житомирська область, м.Житомир, вул.Хлібна, буд.27, ідентифікаційний код 34973041) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, код ідентифікаційний код 14360570):

- 19668,45грн - заборгованості за кредитом;

- 31622,34грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом;

- 31749,19грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором,

- 1754,33грн - витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.03.20

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу 10003, м.Житомир вул. Перемоги, 99, (рек. з пов.),

3- відповідачу 1 (рек. з пов.),

4- відповідачу 2 - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (рек. з пов.).