номер провадження справи 35/142/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 Справа № 908/3367/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя - Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Петриченко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 206)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Резерв» (69005, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, б. 53, оф. 103)

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача - Музичук А.В., витяг з посадової інструкції №05/01/01-18/0025 від 16.01.2020;

Сосновська А.Ю., витяг з посадової інструкції 305/01/01-18/0078 від 07.02.2020;

від відповідача - Ростовська Н.В., Н.В., довіреність б/н від 27.12.2019.

СУТЬ СПОРУ:

03.12.2019 до Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Запорізька міська рада з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал-Резерв", в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму збитків в розмірі 277 103,47 грн.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на недотримання відповідачем положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо внесення коштів пайової участі у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя, внаслідок чого територіальній громаді міста Запоріжжя завдані збитки в розмірі 277 103,47 грн.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 03.12.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3367/19 та визначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.01.2020.

У судовому засіданні 09.01.2020 оголошувалась перерва до 28.01.2020.

У судовому засіданні 28.01.2020 оголошено перерву до 04.02.2020.

Ухвалою суду від 04.02.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/3367/19 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 13.02.2020.

02.01.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі в розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники в разі будівництва об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури. Зазначає, що відповідач отримав земельну ділянку по вул. Медичній для будівництва та розташування на ній малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом, на якій, починаючи з 2007 року, здійснює будівництво малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом. Відповідачем було прийнято рішення здійснювати будівництво за чергами будівництва, у зв`язку з чим до проектної документації були внесені відповідні зміни. Будівництво дитячого дошкільного закладу виділено в окрему 12 чергу будівництва. Відповідач зазначає, що будівництво кожної черги завершується введенням в експлуатацію саме цієї черги. Цим пояснюється наявність декларації про готовність об`єкту до експлуатації на житловий будинок №8, який є складовою частиною об`єкту будівництва "Малоповерхова житлова забудова з дитячим дошкільним закладом". Вказує, що будівництво всіх житлових будинків, в т.ч. дитячого закладу, здійснювалося на єдиній земельній ділянці, в межах одного проекту та об`єднано єдиною концепцією та інфраструктурою. В підтвердження цього відповідач посилається на те, що житловий будинок № 8 будувався на тій самій земельній ділянці, на якій було передбачено будівництво дитячого дошкільного закладу, що, на думку відповідача, є підставою для застосування п. 6 ч. 4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Враховуючи викладене, відповідач вважає, що не порушував Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" в частині сплати коштів пайової участі в розвитку інфраструктури міста, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача збитків.

09.01.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що 14.05.2007 відповідач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт №269 на проект будівництва "Будівництво комплекс малоповерхової житлової забудови з дитячим закладом по вул. Медичній" строком дії до 01.06.2010. До спливу строку дії цього дозволу відповідач не завершив будівництво та не ввів об`єкт в експлуатацію, пайову участь відповідно до ст. 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій" не сплатив. 01.06.2010 відповідач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт №262-10 щодо цього ж об`єкту будівництва строком дії до 15.12.2011. До спливу строку дії цього дозволу відповідач не завершив будівництво та не ввів об`єкт в експлуатацію, пайову участь відповідно до ст. 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій" не сплатив. 12.03.2011 набрав чинності Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Після спливу дії дозволу №262-10 відповідачем прийнято рішення здійснювати будівництво запроектованого комплексу за будівельними чергами. Назва об`єкта будівництва та проектна документація залишилася єдина на об`єкт будівництва в цілому. Намір відповідача щодо забудови реалізовувався шляхом подачі відповідної заяви та реєстрації декларації на початок виконання будівельних робіт до кожної черги будівництва окремо. Відповідно до декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.08.2015 №ЗП60 відповідач задекларував початок виконання будівельних робіт за об`єктом будівництва, а згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 26.09.2016 №ЗП65 відповідач задекларував закінчення будівельних робіт та готовність до експлуатації об`єкта будівництва з кодом 1122.1 (будинки багатоквартирні масової забудови). Позивач вказує, що для будівель з функціональним призначенням будівлі дошкільних та позашкільних навчальних закладів, які належать до об`єктів соціальної інфраструктури, має бути зазначений код 1263.5. Позивач зауважує, що дозвільні документи відповідача містять єдиний код класифікації об`єкту будівництва - 1122.1, що вказує на функціональне призначення об`єкту будівництва, яке не пов`язано з об`єктами соціальної інфраструктури. У зв`язку з цим позивач вважає, що відповідач має виконати обов`язок щодо перерахування коштів пайової участі до місцевого бюджету.

В судому засіданні 13.02.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно - апаратного комплексу "Акорд".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

24.10.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано за №ЗП83 декларацію про початок виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва: "Будівництво малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом по вул. Медичній у м. Запоріжжі. Житловий будинок №7 (буд.) (коригування)" (далі - об`єкт будівництва). Код об`єкта будівництва - 1122.1. За державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 - будинки багатоквартирні масової забудови.

Замовник будівельних робіт - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Резерв».

24.07.2018 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області видано сертифікат за №ЗП60 про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (тут і надалі Закон застосовується в редакції, яка діяла на момент реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації) було передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 1 статті 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2016 №56 були внесені зміни до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2014 №40 "Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24.12.2012 №77", шляхом викладення його в новій редакції (далі - Порядок).

У пунктах 3.1, 3.2 Порядку закріплено обов`язок замовник взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя шляхом перерахування коштів замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя".

В силу приписів ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. 9 ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Об`єкт будівництва здано в експлуатацію відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 24.07.2018 за №ЗП60, яку зареєстровано Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

З огляду на те, що відповідач зобов`язаний був взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя шляхом сплати коштів пайової участі до місцевого бюджету до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, позивач надіслав відповідачу 28.11.2018 пропозицію щодо укладення договору про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя з проектом відповідного договору та розрахунком розміру пайової участі в сумі 277 103,47 грн.

Відповідач в листі від 10.01.2019 №01/19 повідомив про відсутність, на його думку, підстав для залучення відповідача до пайової участі в розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, посилаючись на те, що об`єкт будівництва належить до соціальної інфраструктури.

Кошти пайової участі на створення та розвиток інфраструктури міста Запоріжжя відповідачем не були перераховані до місцевого бюджету.

Спір у даній справі стосується права позивача вимагати від відповідача відшкодування збитків, завданих невиконанням останнім обов`язку укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інфраструктури міста Запоріжжя і сплати у міський бюджет грошових коштів, який виник через здійснення замовником будівництва житлового багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

У п. 3 рішення Запорізької міської ради від 30.06.2016 №56 зазначено, що до 31.12.2020 розмір пайової участі в розвитку інфраструктури міста Запоріжжя для житлових будинків становить 1% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Згідно з ч. 8 ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750) затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, а також форму декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка була чинною на момент реєстрації відповідачем декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до п. 20 форми декларації про готовність об`єкта до експлуатації замовник зобов`язаний зазначити кошторисну вартість будівництва об`єкту.

У п. 10 акту готовності об`єкту до експлуатації від 20.07.2018 кошторисна вартість об`єкту будівництва «Будівництво малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом по вул. Медичній у м. Запоріжжі. Житловий будинок №8 (буд.) (коригування)» становить 27 710,347 тис. грн.

Позивачем здійснено розрахунок величини пайової участі, яка дорівнює розміру збитків, завданих внаслідок неприйняття пайової участі, на підставі даних про кошторисну вартість будівництва об`єкту, зазначену замовником згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами за формулою:

ПУ = (ЗКВБ - Вз - Вбм - Вім) х 1%, де

ПУ - пайова участь, грн.;

ЗКВБ - загальна кошторисна вартість будівництва, грн.;

Вз - витрати, пов`язані з придбанням та виділенням земельної ділянки, грн.;

Вбм - витрати, пов`язані зі звільненням будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, грн.;

Вім - витрати на влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій, грн.;

1% розмір - розмір пайової участі від загальної вартості будівництва, визначений згідно з Порядком.

Відповідно до розрахунку величина збитків за неприйняття пайової участі в розвитку інфраструктури міста Запоріжжя становить:

ПУ - 277 103,47 грн.;

ЗКВБ - 27 710 347,00 грн.;

Вбм - 00,00 грн.;

Вім - 00,00 грн.

Звідси ПУ = 27 710 347,00 грн. х 1% = 277 103,47 грн.

Отже, в разі виконання відповідачем зобов`язань, визначених статтею 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку, територіальна громада міста Запоріжжя могла реально одержати до місцевого бюджету кошти пайової участі в розмірі 277 103,47 грн.

Бездіяльність відповідача завдала збитків територіальній громаді міста Запоріжжя в розмірі 277 103,47 грн.

Посилання відповідача на положення пункту 6 частини 4 статті 40 Закону, відповідно до яких до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об`єктів соціальної інфраструктури, спростовуються наявним в матеріалах справи сертифікатом № ЗП 60 від 24.07.2018 про готовність до експлуатації об`єкта, згідно з якою в експлуатацію зданий об`єкт будівництва з кодом 1122.1, який за Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 належить до будинків багатоквартирних масової забудови.

Доказів належності введеного в експлуатацію спірного об`єкта будівництва до об`єктів соціальної інфраструктури з кодом класифікації 1263.5, що за умовами пункту 6 частини 4 статті 40 Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) є підставою для звільнення забудовника від пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ч. 4 ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 39 вказаного Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Виходячи з наведених норм, зобов`язання щодо сплати коштів пайової участі у відповідача виникло у зв`язку з введенням об`єкта в експлуатацію відповідно до поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації, оскільки закон визначає, що кошти пайової участі сплачуються до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Об`єкт будівництва здано відповідачем в експлуатацію відповідно до сертифікату № ЗП 60 від 24.07.2018.

Отже, у відповідача виникло зобов`язання щодо сплати коштів пайової участі.

Доводи відповідача про те, що зданий об`єкт належить до об`єктів соціальної інфраструктури, а тому відповідач не повинен сплачувати кошти пайової участі, судом не прийняті з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Запорізької міської ради від 28.03.2007 №55/248 "Про передачу в оренду ТОВ "Арсенал-Резерв" земельної ділянки по вул.Медичній для будівництва та розташування малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Медичній Товариству з обмеженою відповідальністю "Арсенал-Резерв". Передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Арсенал-Резерв" в оренду строком на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер :04:031:0112) площею 4,7181 га (землі під житловою забудовою з трьома і більше поверхами) по вул.Медичній для будівництва та розташування малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом в межах згідно з планом за рахунок земель Запорізької міської ради.

На підставі вказаного рішення між Запорізькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал-Резерв" (орендар) було укладено 04.05.2007 договір оренди землі строком на 10 років, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітету України по земельних ресурсах", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.05.2007 за №84.

14.05.2007 відповідач отримав дозвіл №269 на виконання будівельних робіт з будівництва малоповерхової житлової забудови з дитячим закладом по вул. Медичній строком дії до 01.06.2010.

01.06.2010 відповідач отримав дозвіл №262-10 на виконання будівельних робіт з будівництва цього ж об`єкту строком дії до 15.12.2011.

24.10.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано за №ЗП83 декларацію про початок виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва: "Будівництво малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом по вул. Медичній у м. Запоріжжі. Житловий будинок №7 (буд.)" (далі - об`єкт будівництва). Код об`єкта будівництва - 1122.1. За державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 - будинки багатоквартирні масової забудови.

24.07.2018 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області видано за №ЗП60 сертифікат про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до змісту цього сертифікату відповідач задекларував як закінчений будівництвом об`єкт, що є готовим до експлуатації, об`єкт "Будівництво малоповерхової житлової забудови з дитячим дошкільним закладом по вул. Медичній у м. Запоріжжі. Житловий будинок №7 (буд.) (коригування)" Код об`єкта будівництва - 1122.1.

В сертифікаті зазначено, що згідно даних технічної інвентаризації адресою та найменуванням закінченого будівництво об`єкту є вул. Дніпровські пороги, буд. 15 "Н", код об`єкта 1122.1.

Код об`єкта будівництва визначається відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Відповідно до класифікації будівель та споруд об`єкт будівництва з кодом 1122.1 має функціональне призначення - будинки багатоквартирні масової забудови.

Для будівель з функціональним призначенням будівлі дошкільних та позашкільних навчальних закладів, які належать до об`єктів соціальної інфраструктури, має бути зазначений код 1263.5.

Отже, подані відповідачем декларації про початок та закінчення будівельних робіт містять єдиний код класифікації об`єкту будівництва - 1122.1, що вказує на функціональне призначення об`єкту будівництва, яке не пов`язано з об`єктами соціальної інфраструктури.

В п. 7 акту готовності об`єкта до експлуатації від 20.07.2018 зазначено, що на об`єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи.

Відповідач здав за сертифікатом про готовність об`єкта до експлуатації об`єкт будівництва без дитячого дошкільного закладу, тобто без об`єкта соціальної інфраструктури.

Відповідач надав суду містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Дитячий садок по вул. Медичній в м. Запоріжжя", які зареєстровані 30.10.2017 Відділом містобудівного моніторингу та містобудівного кадастру Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради за №МБУ-2017/0192 та затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 30.10.2017 №136-р.

Разом із цим, суд зазначає, що відповідно до норм ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 6.6 Порядку до пайової участі в розвитку інфраструктури м. Запоріжжя не залучаються замовники в разі будівництва об`єктів за умови одночасного спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури, зокрема дитячих ясел та садків.

В даному випадку будівництво задекларованого відповідачем об`єкту завершено в 2018 році. Відповідно до коду класифікації до класифікації будівель та споруд даний об`єкт не належить до об`єктів соціальної інфраструктури. Також суд зазначає, що зданий об`єкт збудовано на земельній ділянці (кадастровий номер :04:031:0112) площею 4,7181 га з цільовим призначенням "землі під житловою забудовою з трьома і більше поверхами". Відповідачем не було збудовано на цій земельній ділянці одночасно із задекларованим об`єктом дитячий дошкільний заклад. Відповідач не заперечує, що дитячий дошкільний заклад ще не збудовано та не було здано в експлуатацію відповідно до поданої декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Враховуючи відсутність договірних відносин між сторонами у справі та характер позовних вимог, які ґрунтуються на завданні відповідачем позивачу шкоди внаслідок неукладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста та несплати внеску пайової участі до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми, які регулюють правовідносини із завдання позадоговірної шкоди.

Загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає. При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Отже, враховуючи те, що сторони у цій справі не перебувають між собою в договірних відносинах, а позовні вимоги стосуються стягнення позадоговірної шкоди, до спірних правовідносин застосовуються положення статті 1166 Цивільного кодексу України.

Протиправною є поведінка (дія або бездіяльність) особи, що порушує правову норму, умови договору, угоди тощо та тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи. Протиправність поведінки боржника або кредитора у позадоговірних правовідносинах полягає у порушенні правової норми.

Як зазначалось вище та встановлено судом, на момент введення в експлуатацію спірного об`єкту нерухомості діяли норми Закону, які зобов`язували замовника будівництва сплатити пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту до введення об`єкта будівництва в експлуатацію, у зв`язку з чим відповідач, як замовник будівництва, повинен був укласти з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста і сплатити пайовий внесок.

Однак, відповідач в порушення вимог частин 2, 3 статті 40 Закону (в редакції на час спірних правовідносин) не уклав з органом місцевого самоврядування договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, пайовий внесок не сплатив, що відповідачем не заперечуюється.

Наведене свідчить про бездіяльність відповідача у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій щодо звернення замовника будівництва до органу місцевого самоврядування з приводу укладення договору про пайову участь, укладення такого договору та є протиправною формою поведінки, внаслідок якої (причинно-наслідковий зв`язок) міська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням "упущена вигода".

Тобто, наявні усі елементи складу правопорушення у діях відповідача - протиправна поведінка у вигляді бездіяльності у вчиненні передбачених законодавством обов`язкових дій, наявність у позивача збитків у вигляді упущеної вигоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками і вина відповідача.

Вина відповідача полягає в тому, що відповідач, не зважаючи на наявність у нього встановленого законом обов`язку брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, не звернувся до органу місцевого самоврядування з приводу укладення договору про пайову участь та не перерахував пайовий внесок на створення та розвиток інфраструктури м. Запоріжжя.

Водночас, стягнення розміру збитків, що є предметом позову у даній справі є ефективним способом захисту порушеного права, який призведе до поновлення порушеного права позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у викладеному рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Резерв» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Резерв» (69005, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, б. 53, оф. 103, ідентифікаційний код юридичної особи 32977112) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915) суму збитків у розмірі 277 103,47 грн (двісті сімдесят сім тисяч сто три гривні 47 коп.), судовий збір у розмірі 4 156,55 грн (чотири тисячі сто п`ятдесят шість гривень 55 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24 лютого 2020 року.

Суддя О.А. Топчій