УХВАЛА

м. Київ

27.02.2020Справа № 910/1398/19

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»

на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в

особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріел Деліверіз»

про стягнення 65.371,84 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

За участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

від ВДВС не з`явився

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 910/1398/19 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріел Деліверіз» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» 51.935,50 грн боргу по орендній платі, 4.029,99 грн пені, 1.644,59 грн витрат по сплаті судового збору.

06.05.2019 Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

05.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, в якій просить

1. Визнати бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 910/1398/19.

2. Зобов`язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити у виконавчому провадженні ВП № 59722221 визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 910/1398/19, зокрема, але не виключно:

- здійснити проведення перевірки майнового стану ТОВ «Індастріел деліверіз», а надалі не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника та, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника;

- за наслідками виконання попереднього пункту з виявлення активів та майна боржника у виконавчому провадженні, здійснити їх арешт та за необхідності - стягнення для задоволення інтересів ПАТ «КБ «Хрещатик» як стягувача у виконавчому провадженні.

Скарга мотивована тим, що наказ суду було направлено для примусового виконання до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ та державним виконавцем останнього Мазаєвим С.В. 06.08.2019 відкрито виконавче провадження № 59722221. При цьому постанова про відкриття виконавчого провадження всупереч вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» була направлена стягувачу лише 17.08.2019. Зазначає, що на момент звернення зі скаргою жодних дій в рамках вказаного виконавчого провадження здійснено не було, що підтверджується інформацією, що міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчих проваджень», а саме з 06.08.2019 здійснено лише передачу матеріалів виконавчого провадження, причому прийнято їх тим же державним виконавцем Мазаєвим С.В. Зважаючи на бездіяльність з боку державного виконавця позивач 21.01.2020 звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ із запитом про надання інформації про хід виконавчого провадження, однак його залишено без відповіді, примусове виконання рішення не здійснюється, чим порушуються права позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» залишено без руху та надано скаржнику п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху для усунення недоліків скарги шляхом подання відповідних доказів.

12.02.2020 скаржником усунено недоліки скарги шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 скаргу призначено до розгляду на 27.02.2020.

Позивач в судове засідання 27.02.2020 не з`явився.

Відповідач (боржник) в судове засідання 27.02.2020 не з`явився.

Святошинський РВДВС міста Київ в судове засідання 27.02.2020 свого представника не направив, вимог ухвали суду від 17.02.2020 не виконав, а саме не подав письмові пояснення щодо фактів, які викладені у скарзі, а також докази направлення письмових пояснень з доданими до них документами на адресу стягувача та боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі наказів суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Позивач звернувся до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою № 3/3264 від 31.07.2019 про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/1398/19 від 06.05.2019.

06.08.2019 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мазаєвим С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59722221 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/1398/19 від 06.05.2019.

Згідно відомостей що містяться на офіційному сайті Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчих проваджень» стосовно виконавчого провадження № 59722221 наявна наступна інформація:

1) 06.08.2019 - постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором);

2) 06.08.2019 - постанова про відкриття виконавчого провадження;

3) 27.01.2020 - постанова про передачу виконавчого документа/провадження;

4) 27.01.2020 - постанова про прийняття до виконання ВП.

27.01.2020 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Мазаєвим С.В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 59722221 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у строк до 27.01.2020.

Також 27.01.2020 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Мазаєвим С.В. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 59722221.

Обидві постанови винесено з посиланням на ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно з п. 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зі змінами) виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі ліквідації або реорганізації органу державної виконавчої служби.

Постановою Кабінету міністрів України № 870 від 09.10.2019 «Про деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано Головне територіальне управління юстиції у м. Києві правонаступником якого визначено Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що 02.01.2020 вчинено реєстраційну дію щодо зміни найменування Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві () на Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

Будь-яка інша інформація стосовно вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 59722221 на сайті Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчих проваджень» відсутня.

Позивач вказує на те, що він звертався до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ із запитом про надання інформації про хід виконавчого провадження № 59722221, проте відповіді на нього не отримано.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 абз 2 ч. 1 вказаної статті).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ жодних належних та допустимих доказів того, що державним виконавцем здійснено всі примусові дії направлені на виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/1398/19 від 06.05.2019 визначені ст.ст. 18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження» не подав.

Отже, скаржником належними чином доведено бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ щодо не вчинення дій з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/1398/19 від 06.05.20219.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ підлягає задоволенню повністю.

Оскільки Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві змінило найменування на Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), а тому останній підлягає зобов`язанню вчинити виконавчі дії.

Керуючись ст. ст. 234, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити повністю.

2. Визнати бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 910/1398/19.

3. Зобов`язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) здійснити у виконавчому провадженні ВП № 59722221 визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 910/1398/19, зокрема, але не виключно:

- здійснити проведення перевірки майнового стану ТОВ «Індастріел деліверіз», а надалі не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника та, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника;

- за наслідками виконання попереднього пункту з виявлення активів та майна боржника у виконавчому провадженні, здійснити їх арешт та за необхідності - стягнення для задоволення інтересів ПАТ «КБ «Хрещатик» як стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено 02.03.2020.

СуддяВ.В. Сівакова