ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХвала
"19" лютого 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/233/19
Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,
За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.
розглянувши позовну заяву Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород до державного підприємства Перечинське лісове господарство, с. Сімер Перечинського району про стягнення суми 818.667,00грн. шкоди
За участю представників:
від позивача - Данч Наталія Орестівна, представник за довіреністю
від відповідача - Буря Василь Васильович, представник за довіреністю
за участі прокурора - Роман Михайло ОСОБА_1 , службове посвідчення № 035556 від 07.09.2015 року
Ужгородська місцева прокуратура звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород до державного підприємства Перечинське лісове господарство, с. Сімер Перечинського району про стягнення суми 818.667,00грн. шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням дерев, у відповідності до ст.ст. 19, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 47 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.08.2018 у справі №907/233/19 прийнято до провадження справу та призначено підготовче засідання на 16.09.2019 року.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.09.2019 було відкладено підготовче засідання на 15 жовтня 2019 р. на 11:00 год.
Ухвалою суду від 15.10.2019 року було продовжено строк підготовчого провадження у справі №907/233/19 та оголошено перерву в підготовчому засіданні на 12 листопада 2019 року.
У підготовчому засіданні 12.11.2019 року було оголошено перерву до 27 листопада 2019 р.
Ухвалою суду від 27.11.2019 року було продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 17 грудня 2019 р.
В судовому засіданні 17.12.2019 відповідно до ст. 183 ГПК України та враховуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошено перерву на 21 січня 2020 р.
Ухвалою суду від 21.01.2020 відкладено підготовче засідання за клопотанням відповідача на 03 лютого 2020 р.
В судовому засіданні відповідно до ст. 183 ГПК України та враховуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошено перерву на 19 лютого 2020 р.
Відповідач у поданому клопотанні про зупинення провадження у справі, посилається на те, що ухвалою Верховного суду від 16.10.2019 року № 912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до товариства з обмеженою відповідальністю Укртранссервіс-груп», Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської РДА про визанння недійсними додаткових угод та стягнення 90 577,26 грн. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування с.23 ЗУ «Про прокуратуру». Враховуючи те, що відповідачем заперечується наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області з приводу чого подано письмові пояснення від 22.11.2019 р. (наявні в матеріалах справи), а висновок Великої Палати Верховного Суду щодо поставленої у справі № 912/2385/18 правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, вважаємо, що у даній справі наявні підстави для зупинення провадження у справі, визначені пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України.
Касаційний суд в ухвалі від 16.10.2019 у справі № 912/2385/18 наголосив на необхідності вирішення питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: 1) додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема, доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; 2) обґрунтування та доведення суду причини, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду?
Окрім того, на думку Верховного Суду, у справі є також інші питання, які становить виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду. По-перше: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності. По-друге: які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, встановить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.
Присутній прокурор та представник позивача проти клопотання про зупинення провадження у справі заперечують.
Суд зазначає, що спір у справі № 907/233/19 також пов`язаний з реалізацією прокурором повноважень відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, щодо представництва інтересів держави в суді.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.
Статтями 227, 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Зокрема, приписами пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суду надано дискреційне право з власної ініціативи зупинити провадження у справі до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, яке зупиняється до закінчення перегляду іншої справи в касаційному порядку (п.11 ст. 229 ГПК України).
За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.
З огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду щодо поставленої у справі №912/2385/18 правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає необхідним задовольнити клопотання відповідача та зупинити провадження у справі № 907/233/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.
Керуючись статтями 228, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задовольнити.
2. Зупинити провадження у справі № 907/233/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.
3. Учасникам справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі № 907/233/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає оскарженню у порядку, передбаченому частинами 1, 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 25.02.2020.

Суддя О.Ф. Ремецькі