ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року Справа № 915/2445/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К.М.,

за позовом: Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» (54052, м. Миколаїв, а/я 170; ідентифікаційний код 19290012)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» (54028, м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, буд. 96/1; ідентифікаційний код 39295837)

про: стягнення 139570,39 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Кецкало Р.Р., адвокат за довіреністю,

Суть спору:

20.12.2019 Державне підприємство «Стивідорна компанія «Ольвія» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 01-2/2407 від 18.12.2019 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» пені в сумі 74953,86 грн, штрафу в сумі 64616,53 грн та судових витрат.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов пунктів 6.1, 8.1, 8.2, 8.3, 8.42, 11.2 Договору на виконання робіт № 235В-2017 від 12.10.2017 з додатками та додатковими угодами до нього; рахунку на оплату № 75 від 20.10.2017 та банківської виписки про сплату авансу в сумі 1021942,37 грн; акту прийому-передачі площадки під капітальний ремонт від 13.11.2017; супровідного листа № 04-10/19 від 03.10.2019 відповідача з актами № 4 та № 5 виконаних робіт; акту огляду стану покриття в районі зливної труби в вісях В-Г х 4-5 будівлі БСТЗ-200 від 11.10.2019; записів у Загальному журналі робіт (Додаток А до ДБН А.3.1-5:2016) відповідача; супровідного листа № 03-11/19 від 04.11.2019 з актом № 5 приймання виконаних будівельних робіт; акту прийому-передачі об`єкту будівництва від 11.11.2019; застосування норм статей 530, 610, 611, 629, 632 Цивільного кодексу України, статті 231 Господарського кодексу України та мотивовані тим, що роботи з термомодернізації фасаду і покрівлі блоку службово-технічних споруд БСТЗ-200 (інв. № 6731) не були виконані своєчасно відповідачем. Роботи здавалися поетапно, і останні етапи робіт були здані за Актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ2в) у жовтні та листопаді 2019 року. Так, 11.10.2019 позивач прийняв роботи по Акту № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (утеплення фасаду) та оплатив роботи. Акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019, було повернуто відповідачу без підписання, оскільки після дощу, який пройшов 05.11.2019 сталось протікання даху, тер модернізацію якого проводив відповідач. По факту протікання 11.10.2019 за участю представників відповідача було складено Акт огляду стану покриття в районі зливової труби в вісях В-Г х 4-5 будівлі БСТЗ-200. За результатами огляду були виявлені недоліки, які відповідач повинен був усунути. Таким чином відповідач допустив порушення умов договору в частині строків виконання робіт, і здав роботи з простроченням.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/2445/19 за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 21 січня 2020 року о 10:45; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

14.01.2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» надійшов відзив б/н від 14.01.2020 (вх. № 427/20), в якому останній просить суд повністю відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на: умови пунктів 2.1.2, 2.1.4, 6.1, 11.2 Договору; ДБН А.3.1-5:2016; записи в Загальному журналі робіт (які додані до позову); акти про закриття прихованих робіт: № 31 від 07.05.2019, № 1 від 29.06.2019, № 3 від 18.07.2019, № 7 від 23.07.2019; відповідь № 06-12/19 від 13.12.2019 на претензію позивача; норми ст. 222 Господарського кодексу України. Відповідач стверджує, що виконання робіт та передача результатів робіт не тотожні речі, це різні обов`язки підрядника за договором. Застосування штрафних санкцій передбачено договором саме за прострочення виконання робіт. Акти на закриття прихованих робіт вказують на те, що роботи, визначені в них, виконані до 31.07.2019, при тому, що вони включені в акти приймання виконаних будівельних робіт, які підписані в жовтні та листопаді.

20.01.2020 до суду від Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» надійшла відповідь на відзив № 01-2/119 від 20.01.2020, в яких позивач відхиляє доводи та заперечення відповідача, викладені у відзиві.

В судовому засіданні 21.01.2020, за участю представників обох сторін, судом було розпочато розгляд справи по суті.

Представники позивача та відповідача підтвердили актуальність правових позицій сторін, викладених в письмових заявах по суті справи. При цьому представник відповідача зазначив, що станом на дату проведення судового засідання відповідь на відзив від позивача не отримував та клопотав про відкладення судового засідання, заявивши про намір подати заперечення на відповідь на відзив.

Суд роз`яснив право відповідача у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення.

Крім наведеного у судовому засіданні 21.01.2020 судом було оглянуто оригінали таких документів:

- акту на закриття прихованих робіт №31 від 07.05.2019. Судом встановлено, що копія акту на закриття прихованих робіт №31 від 07.05.2019, яка додана відповідачем до відзиву, має відмінності (виправлення) з оригіналом, який позивач подав суду для огляду в судовому засіданні (копія акту, що відповідає оригіналу, поданому представником позивача для огляду в судовому засіданні, додана позивачем до відповіді на відзив);

- оригінал акту про виконання робіт від 31.07.2019.

Суд, за результатами проведеного засідання, заслухавши представників учасників справи, оголосив перерву в судовому засіданні до 20 лютого 2020 року о 10:15.

29.01.2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» надійшли заперечення б/н від 28.01.2020 (вх. № 1138/20), в яких відповідач зазначає, що відповідь на відзив є необґрунтованою та не спростовує доводів, наведених відповідачем у відзиві.

19.02.2020 до суду від Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» надійшло клопотання № 01-2/337 від 18.02.2020 про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що представник позивача 20.02.2020 не зможе взяти участь у розгляді справи, оскільки перебуватиме у відрядженні.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи будь-яких інших заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

В судове засідання 20.02.2020 з`явився лише повноважний представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд», який підтвердив суду актуальність правової позиції відповідача, викладеної в письмових заявах по суті справи.

Представник Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» в судове засідання 20.02.2020 не з`явився, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника позивача на повідомленні про дату розгляду справи (розписці) від 21.01.2020.

При цьому суд відмічає, що, як було наведено вище, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи фактично мотивоване неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.

Розглянувши відповідне клопотання, суд зауважує таке.

Обґрунтовуючи заяву про відкладення розгляду справи позивач зазначає про відрядження свого повноважного представника та неможливість залучення іншого представника для участь в судому засіданні 20.02.2020.

Згідно зі ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами підпункту 3.9.2 пункту 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

З урахуванням наведеного вище, суд зазначає, що хоча наведені заявником причини неявки в судове засідання і визнаються судом поважними, однак неможливість явки представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, проте, позивачем суду таких доказів не надано.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.03.2019 по справі № 910/12842/17, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Положеннями ч. 1 ст. 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, які у даній справі спливають 21.02.2020, у сукупності з наведеними вище процесуальними нормами та обставинами справи, суд зазначає, що оскільки явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, відсутність повноважного представника у даному засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про відкладення судового засідання та можливість розгляду справи по суті за відсутності представника позивача.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 20.02.2020 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2017 року між Державним підприємством «Стивідорна компанія «Ольвія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» був укладений Договір на виконання робіт № 235В-2017 (далі Договір), відповідно до предмету якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідач, як підрядник, зобов`язується на власний ризик виконати за плату та за завданням замовника наступні роботи: термомодернізація фасаду і покрівлі блоку службово-технічних споруд БСТЗ-200 (інв.№6731), складу генерального вантажу № 6 (інв.№8155), а позивач, як замовник, взяв на себе зобов`язання прийняти ці роботи та оплати їх на умовах, викладених у цьому Договорі.

Пунктом 1.5 Договору визначено, що місцем виконання робіт є Україна, м. Миколаїв, а/с 170 (вул. Айвазовського, 29), територія ДП «СК «Ольвія».

Розділом 2.1 Договору визначені зобов`язання підрядника, зокрема забезпечити виконання робіт згідно з календарним планом виконання робіт (п. 2.1.3), передати у власність замовника результати робіт (предмет підряду) за Актом приймання виконаних будівельних робіт у визначені цим Договором порядку та строки (п. 2.1.4).

За умовами п. 4.1 Договору загальна ціна робіт, матеріалів та їх вартість становить: 3406474,55 грн, у тому числі ПДВ 567745,76 грн, згідно Договірної ціни (Додаток № 1, 1/1), що є невід`ємною частиною Договору, та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх витрат підрядника.

Відповідно до п. 5.1 замовник після підписання Договору протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку підрядника перераховує на його розрахунковий рахунок попередню оплату (аванс) у розмірі 30 % від суми Договору, що складає 1021942,37 грн, у т.ч. ПДВ 170323,73 грн.

Розділом 6 Договору сторони обумовили строки виконання робіт.

Так, строк виконання робіт за цим Договором: протягом 105 календарних днів з дати перерахування замовником на рахунок підрядника попередньої оплати згідно п. 5.1 цього Договору (п. 6.1).

За умовами п. 6.2 Договору підрядник зобов`язаний виконати роботи в строки, встановлені в календарних планах виконання робіт, які є Додатками № 3, 3/1 до Договору. Роботи можуть виконуватись підрядником цілодобово за умови дотримання чинного законодавства України щодо виконання робіт в нічний час.

Згідно пункту 6.3 Договору дати початку та закінчення окремих видів робіт (етапів робіт), передбачених цим Договором, визначаються в календарному плані виконання робіт. Замовник може у разі необхідності прийняти рішення про уповільнення або зупинення виконання робіт, а підрядник зобов`язаний виконати таке рішення замовника.

Відповідно до п. 6.4 Договору датою закінчення виконання певних видів (етапів) робіт вважається дата їх прийняття замовником за Актом приймання виконаних будівельних робіт.

У відповідності до п. 8.1 Договору здавання підрядником результатів виконаних робіт (етапів робіт) (предмету підряду) та приймання їх замовником оформляється Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідкою про вартість робіт (форма КБ-3), які надаються підрядником замовнику протягом 5 календарних днів з моменту закінчення виконання робіт за Договором.

У розділі 11 Договору підпунктом 11.2 сторони передбачили, що за порушення підрядником строків виконання зобов`язання замовник має право стягнути з підрядника пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів замовник має право додатково стягнути з підрядника штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктами 13.1 та 13.2 Договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 13.1); строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та діє до 31.03.2018 р., але у будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань за цим Договором (п. 13.2).

Відповідно до п. 14.1 Договору зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, що оформляються додатковими угодами до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Шляхом укладання та підписання додаткових угод до Договору № 235В-2017 від 12.10.2017 сторони вносили відповідні зміни, зокрема такі:

1) Додатковою угодою № 1 від 13.11.2017 відбулись зміни до п. 6.1, який викладено в новій редакції: « 6.1 Строк виконання робіт за цим Договором: протягом 105 календарних днів з дати передачі об`єкта підряднику за Актом прийому-передачі».

2) Додатковою угодою № 2 від 26.02.2018 відбулися зміни до п. 6.1 та 13.12, які викладено в новій редакції: « 6.1 Строк виконання робіт за цим договором до 26 квітня 2018 р. (включно)», « 13.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та діє до 31.05.2018 р., але у будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань за цим Договором».

3) Додатковою угодою № 3 від 23.04.2018 відбулись зміни до п. 6.1 та п. 13.2, які викладено в новій редакції: « 6.1 Строк виконання робіт за цим договором до 17 вересня 2018 р. (включно)», « 13.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та діє до 02.10.2018 р., а в частині зобов`язань, які виникли в період дії даного Договору і відповідальності за їх виконання, до повного їх виконання, проведеного в належному порядку». Крім того, сторони погодили внести зміни в Додаток № 3 («Графік виконання робіт. Блок службово-технічних споруд (БСТЗ-200) інв. № 6731») та Додаток 3/1 («Графік виконання робіт. Склад № 6 інв. № 8155») та викласти їх у новій редакції.

4) Додатковою угодою № 4 від 17.08.2018 відбулись зміни до п. 4.1, п. 5.1, п. 6.1, п. 13.2, які викладено в новій редакції: « 4.1 Загальна ціна робіт, матеріалів та їх вартість за цим Договором становить: 4994484,85 грн, у тому числі ПДВ 998896,97 грн, згідно Договірної ціни (Додаток № 1, 1/1), що є невід`ємною частиною Договору, та включає в себе плату за використані матеріали, виконану роботу та відшкодування усіх витрат Підрядника», « 5.1 Замовник після підписання Договору протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку Підрядника перераховує на його розрахунковий рахунок попередню оплату (аванс) у розмірі 30 % від суми Договору, що складає 1021942,37 грн, у т.ч. ПДВ 170323,73 грн. За згодою сторін аванс може бути збільшеним на закупівлю виключно матеріальних ресурсів, але в сукупності не може перевищувати 50 % від суми Договору. В такому випадку оплата попередньої оплати (авансу) проводиться на протязі 5 банківських днів з дати отримання замовником оригіналу рахунку від підрядника шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника, зазначений в цьому Договорі», « 6.1 Строк виконання робіт за цим договором до 15 листопада 2018 р. (включно)», « 13.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та діє до 31.12.2018 р., а в частині зобов`язань, які виникли в період дії даного Договору і відповідальності за їх виконання, до повного їх виконання, проведеного в належному порядку». Крім того, сторони погодили внести зміни до Додатку 1 («Договірна ціна») та Додатку № 3 («Ремонт мягкой кровли с утеплением»).

5) Додатковою угодою № 5 від 15.11.2018 відбулися зміни до п. 6.1 та 13.12, які викладено в новій редакції: « 6.1 Строк виконання робіт за цим договором: до 31 грудня 2018 р. (включно)», « 13.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та діє до 31.01.2019 р., а в частині зобов`язань, які виникли в період дії даного Договору і відповідальності за їх виконання, до повного їх виконання, проведеного в належному порядку». Крім того, сторони погодили внести зміни в Додаток № 3 («График выполнения работ на объекте «БСТЗ-200» (ремонт мягкой кровли с утеплением») та викласти його у новій редакції.

6) Додатковою угодою № 6 від 29.12.2018 відбулися зміни до п. 6.1 та 13.12, які викладено в новій редакції: « 6.1 Строк виконання робіт за цим договором: до 31 травня 2019 (включно)», « 13.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та діє до 30 червня 2019 року, а в частині зобов`язань, які виникли в період дії даного Договору і відповідальності за їх виконання, до повного їх виконання, проведеного в належному порядку». Крім того, сторони погодили внести зміни в Додаток № 3 та викласти його у новій редакції.

7) Додатковою угодою № 7 від 11.06.2019 відбулися зміни до п. 6.1 та 13.12, які викладено в новій редакції: « 6.1 Строк виконання робіт за цим договором: до 31 липня 2019 (включно)», « 13.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та діє до 31 серпня 2019 року, а в частині зобов`язань, які виникли в період дії даного Договору і відповідальності за їх виконання, до повного їх виконання, проведеного в належному порядку». Додатково, сторони погодили внести зміни в Додаток № 3 («График выполнения работ на объекте «БСТЗ-200» (ремонт мягкой кровли с утеплением») та викласти його у новій редакції. Крім наведеного, сторони дійшли згоди, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови цієї Додаткової угоди застосовуються з 31 травня 2019 року.

Договір та додаткові угоди до нього скріплені підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного спору виступає майнова вимога замовника щодо стягнення пені та штрафу з підрядника за порушення останнім строків виконання будівельних робіт за договором.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини здавання підрядником результатів виконаних робіт за договором в частині порушення останнім обумовлених договором строків.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір на виконання робіт № 235В-2017 від 12.10.2017 з додатками та додатковими угодами до нього;

- акт прийому-передачі площадки під капітальний ремонт від 13.11.2017;

- акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-2в) з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-3);

- акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в) з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-3);

- рахунки на оплату № 75 від 20.10.2017, № 157 від 03.10.2019, № 187 від 14.11.2019 з банківськими виписками по рахунку за 23.10.2017, за 11.10.2019, за 22.11.2019;

- листи № 04-10/19 від 03.10.2019, № 01-5/1910 від 11.10.2019, № 03-11/19 від 04.11.2019;

- акт огляду стану покриття в районі зливної труби в вісях В-Г х 4-5 будівлі БСТЗ-200 від 11.10.2019;

- витяг з Загального журналу робіт (Додаток А до ДБН А.3.1-5:2016);

- акт прийому-передачі об`єкту будівництва від 11.11.2019;

- претензія № 01-2/2102 від 12.11.2019 на суму 139570,39 грн;

- акти на закриття прихованих робіт № 31 від 07.05.2019, № 15 від 03.08.2019, № 17 від 12.08.2019, № 24 від 15.08.2019, № 26 від 17.08.2019;

- робочий проект Том1 Пояснювальна записка 154-01-000ГП Архітектурно-будівельні рішення 154-01-000-АБ (витяг) аркуш 15 та аркуш 20;

- акт про виконання робіт ТОВ «Івеко-Буд» згідно договору № 235В-2017 від 12.10.2017 станом на 31 липня 2019.

Відповідач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- акти на закриття прихованих робіт № 31 від 07.05.2019, № 1 від 29.06.2019, № 3 від 18.07.2019, № 7 від 23.07.2019;

- відповідь на претензію № 06-12/19 від 13.12.2019.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать про таке:

На виконання умов Договору на виконання робіт № 235В-2017 від 12.10.2017 позивач 20.10.2017 відповідно до виставленого рахунку № 75 від 20.10.2017 сплатив відповідачу аванс в сумі 1021942,37 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку та не заперечується останнім.

30.11.2017 сторонами було підписано акт прийому-передачі площадки під капітальний ремонт.

03.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» направило листом № 04-10/19 від 03.10.2019 до Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» крім інших документів на перевірку та підписання акти приймання виконаних робіт, зокрема: Акт приймання виконаних робіт № 4 на Блок службово-технічних споруд (БСТЗ-200) (Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-2в)) та Акт приймання виконаних робіт № 5 на Блок службово-технічних споруд (БСТЗ-200) (Акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в)).

За результатом розгляду вказаних актів, замовник листом № 01-5/1910 від 11.10.2019 з наведеною в ньому мотивацією, повернув підряднику підписаний 10.10.2019 Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (утеплення фасадів БСТЗ-200) з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-3) на суму 628898,17 грн та не підписаний Акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (покрівля БСТЗ-200).

Так, позивачем до позову надано акт огляду стану покриття в районі зливної труби в вісях В-Г х 4-5 будівлі БСТЗ-200 оформлений 11.10.2019 та підписаний представниками як замовника так і підрядника без зауважень та заперечень, з висновком: Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» повинно виявити місця протікання та усунути виявлені недоліки.

Листом № 03-11/19 від 04.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» повідомило Державне підприємство «Стивідорна компанія «Ольвія» про усунення недоліків, пов`язаних з протіканням покрівлі БСТЗ-200 в вісях В-Г х 4-5 та надало замовнику для підписання Акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (покрівля БСТЗ-200) з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-3) на суму 294195,08 грн, які було підписано останнім 11.11.2019.

Суд відмічає, що роботи підрядника за актами приймання виконаних робіт № 4 та № 5 були оплачені замовником згідно виставлених рахунків на оплату № 157 від 03.10.2019 та № 187 від 14.11.2019, що підтверджується банківськими виписками з рахунку та не заперечується відповідачем.

11.11.2019 представниками замовника та підрядника був оформлений та підписаний без зауважень та заперечень акт прийому-передачі об`єкту будівництва «Капітальний ремонт (термомодернізація) фасадів і покрівель інв.№№8155, 6747, 1724, 6731, 63801, 7881, 6746, 7703 ДП «СК «Ольвія» у м. Миколаєві, а/с 170. Коригування. Блок службово-технічних споруд (БСТЗ-200) інв.№6731».

Висновок даного акту містить зокрема таке: «На 11.11.2019 виявлені зауваження підрядником усунуті». «Об`єкт «Капітальний ремонт (термомодернізація) фасадів і покрівель інв.№№8155, 6747, 1724, 6731, 63801, 7881, 6746, 7703 ДП «СК «Ольвія» у м. Миколаєві, а/с 170. Коригування. Блок службово-технічних споруд (БСТЗ-200) інв.№6731» з 11.11.2019 прийнятий замовником для вводу в експлуатацію».

12.11.2019 позивач оформив претензію № 01-2/2102 на суму 139570,39 грн, в якій, посилаючись на умови Договору та норми Цивільного й Господарського кодексів України, вимагав від підрядника протягом 5 банківських днів з дати отримання претензії сплатити пеню та штраф за порушення строків виконання будівельних робіт. Претензія була відправлена відповідачу 15.11.2019, вручена представнику 19.11.2019, що не спростовується останнім.

У відповіді на претензію, яка була оформлена 13.12.2019 за № 06-12/19 та надійшла до позивача 19.12.2019, відповідач вказав про необґрунтованість заявлених вимог.

Таким чином, як уже було наведено вище, предметом даного спору виступає майнова вимога замовника щодо стягнення пені та штрафу з підрядника за порушення останнім строків виконання будівельних робіт за договором.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями чинного законодавства про будівельний підряд.

Так, згідно з ч. 1 та 3 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Із даної статті випливає, що умова про строк є для договору підряду істотною.

Відповідно до вищенаведених судом обставин, останній строк виконання робіт був встановлений сторонами в додатковій угоді № 7 від 11.06.2019 та становив до 31 липня 2019 року (включно).

Так, строк виконання робіт за цим договором неодноразово змінювався учасниками, з ініціативи підрядника, що слідує з усних пояснень представників сторін у судових засіданнях.

Відповідно до Додатку № 3 «Графік виконання робіт на об`єкті «БСТЗ-200» (додаткова угода № 7 від 11.06.2019) строком виконання відповідних робіт виступає 28.07.2019.

Як вбачається з наданих суду доказів Акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (утеплення фасадів БСТЗ-200) на загальну суму 628898,17 грн був підписаний сторонами 10.10.2019, тобто з порушенням терміну виконання підрядником робіт та передачі їх замовнику.

Акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (покрівля БСТЗ-200) на суму загальну суму 294195,08 грн був підписаний сторонами 11.11.2019, також з порушенням терміну виконання підрядником робіт та передачі їх замовнику.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проаналізувавши вищенаведені обставини справи у відповідності з вимогами чинного законодавства, оцінивши відповідно до змісту ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надані суду докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених позовних вимог.

Так, суд вважає, що позивач належним чином навів обґрунтування неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, посилаючись на умови пунктів 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 8.1 Договору на виконання робіт № 235В-2017 від 12.10.2017, на такі докази як акти приймання виконаних будівельних робіт № 4 за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (утеплення фасадів БСТЗ-200) № 5 за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (покрівля БСТЗ-200), які саме у спірних правовідносинах підтверджують обставини, що є предметом доказування у даній справі, а саме фактичний момент передачі підрядником та прийняття замовником будівельних робіт.

Суд зауважує, що є хибним розуміння відповідача про те, що в даному випадку виконання робіт та передача результатів робіт не тотожні речі. Суд, зокрема, звертає увагу відповідача на узгоджену між сторонами редакцію пункту 6.4 Договору, згідно з яким датою закінчення виконання певних видів (етапів) робіт вважається дата їх прийняття замовником за Актом приймання виконаних будівельних робіт.

Відповідно до положень ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» приховані роботи це будівельні роботи, результати яких закриваються подальшими роботами і потребують перед цим підтвердження їх відповідності вимогам проектної документації.

Зокрема, акти на закриття прихованих робіт та Загальний журнал робіт належать до виконавчої документації, яка має бути оформлена за результатами виконаних будівельних робіт.

Прийняття ж прихованих робіт здійснюється безпосередньо перед виконанням наступних робіт, які їх закривають, про що складається акт за відповідною формою.

Результати приймального контролю фіксуються в Загальному журналі робіт, в актах на закриття прихованих робіт та інших документах.

Отже, на всіх етапах будівництва цими нормами запроваджено системи контролю якості за результатами якої встановлюється відповідність будівельної продукції вимогам проектної та нормативної документації, що має фіксуватись у виконавчій документації.

Виконавча документація це документація, яка засвідчує особливості виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, відображає методи та умови їх виконання, підтверджує фактичні параметри їх результатів.

Суд вважає за необхідне зауважити, що предметом даного спору не виступає якість виконаних будівельних робіт, не ставляться вимоги щодо оформлення виконавчої документації. Позов ґрунтується на порушенні підрядником саме строків виконання будівельних робіт за результатами складання актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в, а отже закінчених робіт.

Таким чином, посилання відповідача в якості заперечень на позов, на акти закриття прихованих робіт, які за твердженням останнього вказують на те, що роботи визначені в них виконані до 31.07.2019, судом до уваги не взято.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасного виконання робіт закон покладає на підрядника.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та своєчасного, у встановлені в Договорі строки, виконання робіт не представив, відповідно доводи позивача не спростував.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасності виконання робіт за договором підряду, у зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення сум пені в розмірі 74953,86 грн та штрафу в розмірі 64616,53 грн, суд зазначає таке.

За приписами частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до узгодженого між сторонами пункту 11.2 Договору, за порушення підрядником строків виконання зобов`язання замовник має право стягнути з підрядника пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів замовник має право додатково стягнути з підрядника штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, на підставі ст. 549 ЦК України, ст. 230 ГК України та п. 11.2 Договору позивач цілком законно нарахував відповідачу до стягнення:

1) пеню в загальній сумі 74953,86 грн: за Актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (утеплення фасадів БСТЗ-200) за період з 01.08.2019 по 10.10.2019 на суму 44651,77 грн; за Актом № 5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (покрівля БСТЗ-200) за період з 01.08.2019 по 11.11.2019 на суму 30302,09 грн.

2) штраф в загальній сумі 64616,53 грн: за Актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (утеплення фасадів БСТЗ-200) за період з 01.08.2019 по 10.10.2019 (з урахуванням 71 дня прострочення) на суму 44022,87 грн; за Актом № 5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року (примірна форма № КБ-2в) (покрівля БСТЗ-200) за період з 01.08.2019 по 11.11.2019 (з урахуванням 103 днів прострочення) на суму 20593,66 грн.

Відповідачем контррозрахунку заявлених позивачем до стягнення сум неустойки суду не надано, доводів позивача щодо визначення розміру пені та штрафу належним чином не заперечено.

Судом перевірено розрахунок сум пені в розмірі 74953,86 грн та штрафу в розмірі 64616,53 грн та встановлено, що позивачем відповідні нарахування проведено вірно.

Таким чином, в цій частині позовні вимоги також є обґрунтованими, матеріалами справи підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У даній господарській справі суд установив, що Державним підприємством «Стивідорна компанія «Ольвія» належними, допустимими і достовірними доказами доведено, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» не спростовано порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача як підрядника за договором на виконання робіт.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір за подання позову в сумі 2093,56 грн підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» (54028, м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, буд. 96/1; ідентифікаційний код 39295837) на користь Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» (54052, м. Миколаїв, а/я 170; ідентифікаційний код 19290012) пеню в сумі 74953,86 грн, штраф в сумі 64616,53 грн, а також 2093,56 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Державне підприємство «Стивідорна компанія «Ольвія» (54052, м. Миколаїв, а/я 170; ідентифікаційний код 19290012);

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» (54028, м. Миколаїв, вул. Херсонське шосе, буд. 96/1; ідентифікаційний код 39295837).

Повне рішення складено та підписано судом 25.02.2020.

Суддя О.Г. Смородінова