ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3478/19

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Савченко А.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Селіванов С.А. на підставі ордеру;

Від відповідача: Денисенко В.І. на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства „Дунайсудноремонт" до приватного акціонерного товариства „Українське дунайське пароплавство" про стягнення 1 521 760,66 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство „Дунайсудноремонт" (далі по тексту - ПрАТ „Дунайсудноремонт") звернулось до господарського суду із позовною заявою до приватного акціонерного товариства „Українське дунайське пароплавство" (ПрАТ „Українське дунайське пароплавство") про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1 521 760,66 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 1 463 514,86 грн., пені у розмірі 53 239,68 грн., трьох відсотків річних у розмірі 5 006,12 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. в частині своєчасної та повної оплати вартості виконаних позивачем робіт.

ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" повністю заперечувало проти задоволення заявлених позивачем позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, відповідачем наголошено, що умовами укладеного між сторонами по справі договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. передбачено, що підставою для оплати виконаних позивачем робіт є виставлений останнім рахунок на оплату. Проте, в порушення умов договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. позивачем так і не було надіслано на адресу відповідача оригіналів рахунку №138 від 30.09.2019р. та рахунку №146 від 11.10.2019р., що свідчить про відсутність правових підстав для оплати відповідачем вартості ремонтних робіт.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

19.06.2019р. між ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" (Замовник) та ПрАТ „Дунайсудноремонт" (Виконавець) було укладено договір на виконання ремонтних робіт №380 ТС, відповідно до п. 1.1 якого Замовник передає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт по ремонту т/х «Загорск» (надалі-судно) на території заводу Виконавця. Виконавець зобов`язується виконати ремонт своїми силами, матеріалами і засобами в повному обсязі і відповідно до ремонтної відомості, яка є додатком № 1 до цього договору. Замовник зобов`язується подати судно на завод Виконавця в строки, узгоджені сторонами, прийняти та оплатити роботу, виконану Виконавцем згідно з цим договором і, у разі виявлення допущених у роботі відхилень від договору або невідповідностей, заявити про них Виконавцю.

Відповідно до п. п. 1.3.1, 1.4.2, 1.4.3 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. ремонт судна виконується відповідно до технічної документації і в обсязі, зазначеному в ремонтній відомості. Приймання судна в ремонт оформляється актом приймання судна в ремонт і дата цього акту вважається датою початку робіт. Датою закінчення ремонту судна вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання виконаних робіт і акту виходу судна з ремонту.

Згідно з п. 2.1.1 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. вартість ремонту становить 2 748 800,60 грн., в тому числі ПДВ - 458 133,43 грн. Вартість ремонту визначається відповідно до попередньої ремонтної відомості. В ціну вартості робіт включаються також: а) витрати, пов`язані з перебуванням судна на заводі Виконавця, буксируванням, докування суден, приймально-здавальними випробуваннями, включаючи інші витрати і збори; б) витрати, пов`язані із забезпеченням збереження судна, отриманням експортної чи іншої ліцензії та прийманням судна Регістром судноплавства України. Витрати зі спостереження Регістром судноплавства України за ремонтом суден, а також пов`язані з видачею документів, несе Замовник.

Положеннями п. 2.1.2 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. визначено, що витрати, пов`язані з перебуванням судна на заводі Виконавця (вартість електроенергії, води, інші витрати в разі їх виникнення, не пов`язані з виконанням ремонтних робіт) оплачуються Замовником окремо згідно з виставленими рахунками Виконавця.

Умовами п. 2.2 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. передбачено, що порядок розрахунків здійснюється Замовником в наступному порядку: 50 відсотків від ціни договору у розмірі 1 374 400,30 грн. з ПДВ при постановці судна у ремонт протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання від Виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку, але не раніше ніж за місяць до узгодженої запланованої дати постановки судна в ремонт (запланована дата постановки судна в ремонт узгоджується сторонами); остаточний розрахунок за вирахуванням сплачених Замовником платежів протягом З (трьох) банківських днів з дня отриманням Замовником від Виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку та за умови наявності підписаних сторонами актів здачі приймання наданих послуг, виконавчої ремонтної відомості (які видаються Замовнику в день підписання акту приймання судна з ремонту). Виконавець надає належним чином оформлені наступні документи: рахунки Виконавця, акт приймання судна в ремонт, акт приймання виконаних робіт, акт приймання судна з ремон ту, виконавчу ремонту відомість із зазначенням ціни по кожній позиції, акти дефектацій, карти вимірів, акти ВТК по виконаним роботам.

Відповідно до п. 2.3.3 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. у разі порушення терміну остаточного розрахунку за цим договором Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення в оплаті, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно з п. 3.2 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. після виконання всього комплексу ремонтних робіт по судну, виконання всіх необхідних випробувань і усунення виявлених в ході випробувань дефектів і недоліків, оформляється акт приймання виконаних робіт.

Положеннями п. 8.1 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. передбачено, що термін дії цього договору встановлюється з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019 р., але в будь-якому випадку - до повного виконання всіх умов договору.

19.06.2019р. між сторонами по справі було підписано акт приймання судна «Загорск» в ремонт №001, відповідно до якого відповідачем було передано позивачеві зазначене судно в ремонт.

20.06.2019р. ПрАТ „Дунайсудноремонт" на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №380 ТС від 19.06.2019р., було виставлено відповідачеві рахунок №84 на суму 1 374 400,30 грн. (передоплата за ремонт судна «Загорск»). На підставі платіжного доручення №3042 від 16.07.2019р. відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 500 000,00 грн. Крім того, на підставі платіжного доручення №LGF47 від 01.08.2019р. відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 874 400,30 грн.

20.08.2019р. між ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" та ПрАТ „Дунайсудноремонт" було укладено додаткову угоду №1 до договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р., відповідно до умом якої сторони дійшли згоди встановити строк виконання ремонтних робіт у кількості 90 календарних днів від дати початку ремонту.

30.09.2019р. між ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" та ПрАТ „Дунайсудноремонт" було підписано акт виконаних робіт №003, з якого вбачається, що Замовником були прийняті виконанні Виконавцем роботи щодо ремонту судна відповідно до умов договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р.; остаточна вартість виконаних робіт відповідно до підписаного між сторонами по справі акту складає 2 824 585,58 грн. Крім того, між сторонами по справі було підписано виконавчу відомість до договору №380 ТС від 19.06.2019р.

30.09.2019р. між сторонами по справі також було підписано акт приймання судна «Загорск» із ремонту №002 про прийняття Замовником виконаних Виконавцем робіт щодо ремонту судна за умовами договору №380 ТС від 19.06.2019р.

30.09.2019р. ПрАТ „Дунайсудноремонт" у зв`язку з виконанням робіт за договором №380 ТС від 19.06.2019р. було виставлено відповідачеві рахунок №84 на суму 1 450 185,28 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2019р. між сторонами по справі було підписано акт наданих послуг №190 на суму 13 329,58 грн. до договору №380 ТС від 19.06.2019р. в частині передачі позивачем електричної енергії на судно, вартість якої відповідно до умов договору оплачується окремо.

11.10.2019р. ПрАТ „Дунайсудноремонт" у зв`язку з виконанням робіт за договором №380 ТС від 19.06.2019р. та підписанням акту №190 від 11.10.2019р. було виставлено відповідачеві рахунок №146 на суму 13 329,58 грн.

Листом №ЮС-778 від 05.11.2019р. ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" у відповідь на претензію позивача №740 від 22.10.2019р. повідомило про відсутність підстав для сплати суми основного боргу у розмірі 1 463 514,86 грн. за договором №380 ТС від 19.06.2019р., у зв`язку з ненаданням позивачем рахунків на оплату. При цьому, відповідачем було повідомлено про згоду із розміром заборгованості за умовами договору №380 ТС від 19.06.2019р.

Господарський суд зауважує, що лист №ЮС-778 від 05.11.2019р. складений відповідачем у зв`язку з надходженням претензії позивача №740 від 22.10.2019р. Проте, вказана претензія не була додана позивачем до позовної заяви.

05.12.2019р. ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" звернулось до ПрАТ „Дунайсудноремонт" із листом №ЧМ/406, відповідно якого відповідач, посилаючись на фінансові труднощі, повідомив позивача про неможливість своєчасної оплати рахунків, пред`явлених позивачем згідно умов укладених договорів на ремонт, зокрема, судна «Загорск». При цьому, відповідачем було запропоновано погодити графік погашення заборгованості за виставленими позивачем рахунками на загальну суму 3 852 999,42 грн. шляхом сплати заборгованості протягом періоду з грудня 2019р. по липень 2020р.

Під час вирішення господарським судом даного спору ПрАТ „Дунайсудноремонт" було подано до суду заяву свідка від 24.12.2019р., складену ОСОБА_1 - працівником ПрАТ „Дунайсудноремонт", на підтвердження факту передання відповідачеві оригіналу рахунку на оплату №138 від 30.09.2019р. разом із актом виконаних робіт, виконавчою ремонтною відомістю та актом приймання судна з ремонту.

Крім того, на підтвердження факту отримання відповідачем оригіналів рахунку №138 від 30.09.2019р. та рахунку №146 від 11.10.2019р. ПрАТ „Дунайсудноремонт" було надано суду лист №838 від 25.12.2019р., а також докази надсилання вказаного листа та рахунків на адресу відповідача.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ПрАТ „Українське дунайське пароплавство", позивачем наголошено, що у порушення умов договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. відповідачем так і не було здійснено оплати виконаних позивачем робіт, а також не відшкодовано вартість витраченої позивачем електричної енергії, у зв`язку з чим ПрАТ „Дунайсудноремонт" звернулось до господарського суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Положеннями ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Господарським судом під час вирішення даної справи було встановлено, що 30.09.2019р. між ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" та ПрАТ „Дунайсудноремонт" було підписано акт виконаних робіт №003, виконавчу відомість до договору №380 ТС від 19.06.2019р., акт приймання судна «Загорск» із ремонту №002. При цьому, вказані документи були підписані між сторонами на виконання умом договору №380 ТС від 19.06.2019р., який за своєю правовою природою є договором підряду, укладеним на виконання ремонту речі, а саме судна.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено наступне: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, в порушення прийнятих на себе за договором на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. зобов`язань ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" не було здійснено остаточної оплати вартості виконаних позивачем робіт після підписання сторонами акту виконаних робіт та акту приймання судна «Загорск» із ремонту. Крім того, відповідачем не було оплачено витрат позивача, пов`язаних з перебуванням судна на заводі Виконавця, розмір яких визначений у підписаному між сторонами по справі акті №190 від 11.10.2019р.

З викладених обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ „Дунайсудноремонт" до ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 1 463 514,86 грн., яка складається із вартості робіт за договором у сумі 1 450 185,28 грн. та витрат позивача на електричну енергію у розмірі 13 329,58 грн.

При вирішенні питання щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених ПрАТ „Дунайсудноремонт" позовних вимог про стягнення суми основного боргу, господарський суд вважає за необхідне надати правову оцінку доводам відповідача, наведеним під час вирішення судом даного спору.

Як зазначалось вище по тексту рішення, ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" під час розгляду судом даного спору було наголошено, що підставою для оплати виконаних позивачем робіт є виставлений останнім рахунок на оплату. Проте, в порушення умов договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. позивачем так і не було надіслано на адресу відповідача оригіналів рахунку №138 від 30.09.2019р. та рахунку №146 від 11.10.2019р., що свідчить про відсутність правових підстав для оплати виконаних робіт, а, отже, про недоведеність позивачем факту порушення його прав та має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявленого позову.

Умовами п. 2.2 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється Замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отриманням Замовником від Виконавця оригіналу належним чином оформленого рахунку та за умови наявності підписаних сторонами актів здачі приймання наданих послуг, виконавчої ремонтної відомості (які видаються Замовнику в день підписання акту приймання судна з ремонту).

Господарський суд зауважує, що положеннями цивільного законодавства визначено, що замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, обов`язок замовника здійснити оплату є абсолютним та не залежить від настання будь-яких інших обставин, окрім факту приймання роботи від підрядника.

При цьому, під час підписання договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. сторонами було визначено перелік документів, після отримання та підписання яких у замовника виникає обов`язок здійснити оплату виконаних робіт. Так, до вказаного переліку документів сторонами було включено, зокрема, оригінал належним чином оформленого рахунку, який видається Замовнику в день підписання акту приймання судна з ремонту.

З матеріалів справи вбачається, що акт приймання судна «Загорск» із ремонту був підписаний між сторонами 30.09.2019р., будь-яких зауважень або претензій щодо неповноти, неточності або відсутності визначених умовами договору документів від ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" до ПрАТ „Дунайсудноремонт" не надходило. Наведене дозволяє господарському суд дійти висновку про виконання ПрАТ „Дунайсудноремонт" своїх зобов`язань за договором на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. в частині передання відповідачеві належним чином оформленого рахунку №138 від 30.09.2019р. Факт передачі відповідачеві вказаного рахунку разом із актом приймання судна з ремонту підтверджується, в тому числі, заявою свідка від 24.12.2019р., складеною ОСОБА_1 як працівником позивача, якому відповідно до виданої ПрАТ „Дунайсудноремонт" довіреності надано право представляти інтереси товариства у суді.

Господарським судом також критично оцінюються доводи ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" щодо не передання позивачем оригіналу рахунку №146 від 11.10.2019р. Умовами п. п. 2.1.2 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. передбачено обов`язок замовника окремо оплатити виставлений виконавцем рахунок на оплату додаткових витрат. При цьому, умовами договору не передбачено обов`язку виконавця надати докази вручення замовнику рахунку для оплати, у зв`язку з чим, господарським судом відхиляються доводи відповідача у названій частині.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості виконаних підрядних робіт за договором на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р. позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано до сплати три відсотки річних у розмірі 5 006,12 грн., які були нараховані позивачем на суму основного бору у розмірі 1 450 185,28 грн. протягом періоду з 05.10.2019р. по 16.11.2019р.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість. Викладене має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ПрАТ „Дунайсудноремонт" до ПрАТ „Українське дунайське пароплавство" шляхом присудження до стягнення на користь позивача трьох відсотків річних у розмірі 5 006,12 грн.

З посиланням на умови п. 2.3.3 договору на виконання ремонтних робіт №380 ТС від 19.06.2019р., а також приписи чинного законодавства ПрАТ „Дунайсудноремонт" було нараховано відповідачу до сплати пеню у загальному розмірі 53 239,68 грн., яка була нарахована позивачем на суму основного бору у розмірі 1 450 185,28 грн. протягом періоду з 05.10.2019р. по 16.11.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої ПрАТ „Дунайсудноремонт" до стягнення, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку, що має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ПрАТ „Дунайсудноремонт" у названій частині.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, позов приватного акціонерного товариства „Дунайсудноремонт" до приватного акціонерного товариства „Українське дунайське пароплавство" підлягає задоволенню шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 1 463 514,86 грн., пені у розмірі 53 239,68 грн., трьох відсотків річних у розмірі 5 006,12 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України. При цьому, решта суми судового збору у розмірі 5,96 грн., яка була сплачена позивачем понад необхідного розміру, підлягає поверненню з державного бюджету за клопотанням позивача на підставі ухвали суду відповідно до ст. 7 Закону України „Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства „Українське дунайське пароплавство" /68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд. 28, ідентифікаційний код 01125821/ на користь приватного акціонерного товариства „Дунайсудноремонт" /68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Судноремонтників, буд. 1, ідентифікаційний код 35855645/ суму основного боргу у розмірі 1 463 514,86 грн. /один мільйон чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот чотирнадцять грн. 86 коп./, пеню у розмірі 53 239,68 грн. /п`ятдесят три тисячі двісті тридцять дев`ять грн.. 68 коп./, три відсотки річних у розмірі 5 006,12 грн. /п`ять тисяч шість грн. 12 коп./, судовий збір у розмірі 22826,41 грн. /двадцять дві тисячі вісімсот двадцять шість грн.. 41 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.02.2020р.

Суддя С.П. Желєзна