ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

24.02.2020 Справа № 40/5005/7101/2011

м.Дніпро

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі №40/5005/7101/2011

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто Трейдінг Груп", м.Дніпро

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто", м. Запоріжжя

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіто Дніпро", м.Дніпро

про звернення стягнення на предмет іпотеки

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто", м.Запоріжжя

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіто Дніпро", м. Дніпро

про визнання недійсним договору іпотеки

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 у справі №40/505/7101/2011 у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ)"Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", пред"явленого до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Авіто Трейдінг Груп" і ТОВ"Авіто" про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічного позову ТОВ"Авіто" до ПАТ"Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено;

- постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у даній справі апеляційну скаргу ТОВ"Авіто" залишено без задоволення, апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 у даній справі в частині відмови у задоволенні первісного позову та розподілу судових витрат скасовано, в цій частині прийнято нове рішення, припинено провадження у справі відносно відповідача-1 - ТОВ "Авіто Трейдинг Груп" , первісний позов задоволено повністю, у рахунок погашення заборгованості ТОВ"Авіто Дніпро" перед ПАТ"Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" за кредитним договором № 164/02-10 від 28.07.2010 на загальну суму 37936067грн 39коп. (в тому числі 36000000грн, що складають суму заборгованості за кредитним договором, 1869197грн21коп. процентів за користування кредитом з урахуванням 13055грн 66 коп. інфляції та 3867грн 57коп. річних, 34734грн 85 коп. комісії за управління та обслуговування кредитної лінії, з урахуванням 325грн 92 коп. інфляції та 97грн 20коп. річних, 19982грн 45коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, 502грн 20 коп. пені за несвоєчасне погашення комісії за управління та обслуговування кредитної лінії) звернуто стягнення на нерухоме майно, розташоване за адресою м.Запоріжжя, вул.Карпенка-Карого, 60 та належить на праві власності ТОВ "Авіто", а саме: адміністративний корпус інв. № 1-0008, літ. Е-3, загальною площею 1198,9 кв.м, насосна станція інв. № 1-0011, літ. У, загальною площею 18,4 кв.м, контрольно-пропускний пункт інв. № 1-0002, літ. Д загальною площею 88,1 кв.м, головний виробничий корпус інв.№1-0001, літ. Ж загальною площею 2725,9 кв.м, ангар для мийки автомобілів інв. №0006, літ.З, загальною площею 352,8 кв.м, багатопотоковий КПП інв. №1-0014, літ. Т (будівля складу), загальною площею 1809,5 кв.м, надвірний туалет інв. №1-0028, літ. Г, загальною площею 12,3 кв.м, дільниця розбирання списаних машин інв. №1-0034, літ. X, загальною площею 427,4 кв.м шляхом продажу на прилюдних торгах у порядку, визначеному Законом України "Про іпотеку" та Законом України "Про виконавче провадження", встановлено початкову ціну для подальшої реалізації зазначених будівель та споруд у сумі 6528273грн, в частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення залишено без змін;

- постановою Вищого господарського суду України від 05.10.2015 у даній справі касаційну скаргу ТОВ"Авіто" задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 скасовано у частині задоволення первісного позову та розподілу судових витрат, у вказаній частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 залишено в силі;

- постановою Верховного Суду України від 06.07.2016 постанова Вищого господарського суду України від 05.10.2015 скасована, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі залишена в силі;

-11.02.2020 ТОВ"Галантос" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду від 23.03.2015 змінити шляхом доповнення його мотивувальної частини правовим висновком Верховного Суду України щодо застосування норм матеріального права, який підлягає врахуванню у даному випадку, викладеним в постанові від 11.09.2013 по справі №6-52цс13, зазначити про неможливість застосування висновку Верховного Суду України у справі №6-216цс14, резолютивну частину рішення залишити без змін, а також скасувати постанову апеляційного суду від 01.07.2015 у цій справі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що товариство, яке на законних підставах набуло право власності на спірне нерухоме майно, має право на апеляційний перегляд справи шляхом звернення із апеляційною скаргою на рішення місцевого господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду, який уповноважений вирішити цей спір щодо прав, інтересів та обов"язків цивільного характеру ТОВ"Галантос" ;

- одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В ст.1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою.

Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язки держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі "Брумареску проти Румунії"). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії", пп. 51 і 52).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Щодо досліджуваної справи, то як було зазначено вище, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 у справі №40/505/7101/2011 у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у даній справі рішення місцевого господарського суду частково скасовано.

Вказані рішення та постанова набрали законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.91 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 07.07.2010) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мали право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Прийняття і розгляд апеляційної скарги на рішення, яке набрало законної сили, було можливе лише з дотриманням приписів ч.2 ст.93 Кодексу (в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо поновлення строку подання скарги.

У той же час, згідно з Господарським процесуальним кодексом України (в редакції, чинній до 15.12.2017) якщо апеляційну скаргу було подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, яку вже було переглянуто в апеляційному порядку, то відповідні обставини виключали перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Правова позиція з наведеного питання викладена в п.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7, у редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 12 та від 23.03.2012 №3 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України".

Таким чином, станом на час постановлення судових рішень у справі №40/5005/7101/2011 Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017) не передбачав можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, в тому числі, і за скаргою особи, яка не брала участі у справі, навіть якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки відповідно до визначених статтею 101 цього Кодексу меж перегляду справи в апеляційній інстанції, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

В ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) зазначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3, 4 ст. 272 Кодексу (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави; за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції; суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Разом з тим, розділ ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) не передбачає повторного апеляційного перегляду судових рішень, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017).

Відтак, здійснення перегляду судових рішень, які набрали законної сили і є чинними, є порушенням принципу правової певності, оскільки такі рішення не можуть бути поставлені під сумнів, а здійснення перегляду цих рішень не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішень, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цих рішень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у прийнятій об"єднаною палатою Касаційного господарського суду постанові від 02.04.2019 у справі №922/765/15.

Згідно з п.1 ч.1 ст.261 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Оскільки апеляційна скарга подана товариством на судові рішення, які не підлягають апеляційному оскарженню у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.234, 235, п.1 ч.1 ст.261 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

- відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 у справі №40/5005/7101/2011;

- ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.288 Господарського процесуального кодексу України

Додаток: апеляційна скарга з додатками всього на 16 аркушах, у тому числі оригінал квитанції №25282131 від 11.02.2020

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя Л.П.Широбокова