ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року Справа № 923/1118/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, м. Херсон

до відповідача: Громадської організації "Херсонська обласна організація Фізкультурно-спортивного товариства "Динамо", м. Херсон

про стягнення 6 209,92 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кірєєва Ю.В. - уповн. предст., дов. від 28.12.2019

від відповідача: не з`явився

Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м. Херсон, проспект Ушакова, 47, ) звернулось до Господарького суду Херсонської області із позовною заявою до Громадської організації «Херсонська обласна організації Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» (73003, м. Херсон, вул. Перекопська, 4, ) про стягнення відповідно до Договору оренди державного майна від 29.03.2019 № 1539-19-065 боргу з орендної плати в розмірі 5105,32 грн. (п`ять тисяч сто п`ять гривень 32 копійки), пені в сумі -1013,63 грн. (одна тисяча тринадцять гривень 63 копійки) та 3% річних в сумі 90,97 грн. (дев`яносто гривень 97 коп.)

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2019 року, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 21.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 11год. 00хв. 15.01.2020.

В судовому засіданні 15.01.2020 оголошено перерву до 28.01.2020.

22.01.2020 за вх. № 510/20 надійшла заява від відповідача про перенесення судового засідання за необхідності часу знайти представника по наданню правової допомоги.

У судовому засіданні 28.01.2020 оголошена перерва до 18.02.2020, у зв`язку із задоволенням заяви відповідача.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 120 ГПК України, явка представників сторін в судові засідання не визнавалась обов`язковою.

Відповідачем відзиву на позовну заву не подано до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, не надання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

29.03.2019 між позивачем, Регіональним відділенням Фонду державного майна в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі по тексту рішення - Регіональне відділення, Орендодавець) та відповідачем, Громадської організацією «Херсонська обласна організація Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» (далі - Орендар) укладено договір оренди державного майна № 1539-19-065 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - спортивної зали загальною площею 221,8 кв.м в підвалі адміністративної будівлі за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Центральна, 36, що перебуває на балансі Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - Балансоутримувач).

В матеріалах справи наявний акт приймання-передавання державного майна від 29.03.2019, що є відповідно Додатком до Договору оренди № 1539-19-065 від 29.03.2019р. (а.с. 19).

Відповідно до п. 10.1, Договір укладений строком на 2 роки 11 місяців, з 29.03.2019 до 28.02.2022 року включно.

Відповідно до п. 10.6 Договору його чинність припиняється достроково за взаємною згодою або за рішенням суду.

На підставі звернення орендаря від 11.04.2019 № 29 про дострокове припинення Договору оренди, 12.04.2019 сторонами підписано акт приймання-передавання державного майна з оренди.

Враховуючи зазначене, 12.04.2019 року Договір оренди припинив свою дію за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 3.1. Договору, орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2019 - 20 207,80 гривень.

Пунктом 3.6 укладеного Договору передбачається перерахування орендарем орендної плати до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступаючого за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Відповідно до п. 3.10 Договору, закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, в повному обсязі, враховуючи санкції до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Позивач стверджує, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за договором і станом на 16.12.2019 року за Громадською організацією «Херсонська обласна організація Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» рахується заборгованість з орендної плати за період з 29 березня 2019 року по 12 квітня 2019 року в сумі 5105,32 грн. (п`ять тисяч сто п`ять гривень 32 копійки), на підставі чого, Регіональним відділенням нарахована пеня в сумі 1013,63 грн. (одна тисяча тринадцять гривень 63 копійки) та 3% річних в сумі 90,97 грн. (дев`яносто гривень 97 копійок).

Регіональне відділення зверталось до Відповідача з претензією щодо сплати орендної плати та штрафних санкцій за невиконання умов Договору оренди (рекомендований лист від 24.09.2019 № 17-09-03122).

Позивач зазначає, що відповідач від сплати орендної плати та штрафних санкцій у добровільному порядку ухиляється.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Установлені судом обставини наявності укладеного договору, свідчать про виникнення між його сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір оренди майна.

Так, за статтею 283 ГК України: "За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності" (частина 1); "У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ)" (частина 2); "Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання" (частина 3).

Поряд з цим у відповідності до статті 286 того ж Кодексу орендар сплачує орендодавцеві незалежно від наслідків своєї господарської діяльності орендну плату, яка є фіксованим платежем та встановлюється сторонами у грошовій формі.

Зі змісту приписів статті 1, частини другої статті 9, частини другої статті 759, частини третьої статті 760 ЦК України та частини другої статті 4, частини шостої статті 283 ГК України випливає, що Цивільним кодексом України встановлені загальні положення про найм (оренду), а особливості регулювання майнових правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання і пов`язані з укладенням, виконанням та припиненням договорів оренди, передбачені Господарським кодексом України. Отже, якщо останній не містить таких особливостей, то застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Так, за приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Разом з тим, враховуючи, що орендоване майно є державним майном, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Зокрема, відповідно до частини 1 статті 2 «орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності».

Зі змісту наведених норм слідує висновок, що орендар зобов`язаний протягом дії договору оренди сплачувати орендодавцеві оренду плату у встановлений строк, а безпосередньо між сторонами такого правочину виникають правовідносини оренди (найму).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата з урахуванням її індексації відноситься до істотних умов договору оренди.

Згідно з ч. 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Вказана норма Закону також закріплена у п. 5.3 Договору, згідно якої орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: "Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом" (частина 1); «Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2); "Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином" (частина 7).

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору оренди державного майна № 1539-19-065, а також вищевказані приписи чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості у сумі 5105,32 грн. - є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобов`язань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 552, 551 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частин четвертої і шостої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

При цьому за частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, відповідальність відповідача за порушення зобов`язання передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач у зв`язку з несвоєчасним та неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань, нарахував пеню в сумі 1013,63 грн. (одна тисяча тринадцять гривень 63 копійки) та 3% річних в сумі 90,97 грн. (дев`яносто гривень 97 копійок).

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача та 3% річних.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено, що вони здійснені арифметично та методологічно вірно, а відтак позовні вимоги щодо стягнення пені в сумі 1013,63 грн. та 3% річних в сумі 90,97 грн. підлягають задоволенню.

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 407 від 11.12.2019 у сумі 1921,00 грн., які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації «Херсонська обласна організації Фізкультурно- спортивного товариства «Динамо» (вул. Перекопська, м. Херсон, 73003, ) на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 47) борг з орендної плати в розмірі - 5105,32 грн. (п`ять тисяч сто п`ять гривень 32 копійки), пеню в сумі - 1013,63 грн. (одна тисяча тринадцять гривень 63 копійки) та 3% річних в сумі - 90,97 грн. (дев`яносто гривень 97 коп.)

3. Стягнути з Громадської організації «Херсонська обласна організація Фізкультурно- спортивного товариства «Динамо» (вул. Перекопська, м. Херсон, 73003, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м.Херсон, проспект Ушакова, 47).

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного тексту рішення 27.02.2020.

Суддя В.П.Ярошенко