ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2020 р. м. Київ

Справа № 911/3138/19

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кофе Ленд до Товариства з обмеженою відповідальністю Фудзон Юкрейн про стягнення 81 469,84грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Кофе Ленд (далі ТОВ Кофе Ленд) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фудзон Юкрейн (далі ТОВ Фудзон Юкрейн) про стягнення 81 469,84грн (складається з: 2102,00грн основний борг з орендної плати, 5000,00грн - штраф за порушення грошового зобов`язання; 346,37грн пеня та 521,47грн 40% річних, які нараховані за період з 06.11.2018 по 02.12.2019; 73500,00грн штраф за порушення строків повернення кавового апарату).

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором суборенди №1130 від 01.11.2018 щодо сплати орендної плати та повернення кавового апарату у строки, встановлені таким договором (а.с.3-6).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.12.2019 за поданим позовом відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.252 ГПК України, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.1-2).

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі отримана позивачем 27.12.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за №912 (а.с.91); поштове відправлення №015, у якому відповідачу направлено копію вказаної ухвали, повернуто відділенням зв`язку з довідкою, у якій причиною повернення зазначено: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.92-95).

При цьому, адреса, за якою направлено відповідне відправлення відповідачу, відповідає його адресі, зазначеній у витягу № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2019 (а.с.88-90).

Проте, як встановлено судом з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 06.02.2020, після направлення копії ухвали від 23.12.2019 26.12.2019, відповідач змінив місцезнаходження, у зв`язку з чим, 06.02.2020 відповідачу повторно направлено ухвалу суду від 23.12.2019 за адресою відповідно до витягу від 06.02.2020.

Разом з тим, поштове відправлення №557, у якому відповідачу направлено повторно копію ухвали від 23.12.2019, також повернуто відділенням зв`язку з довідкою, у якій зазначено: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, та до прийняття рішення у справі, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Від відповідача відзиву на позов не надійшло.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши зібрані у справі документи і матеріали, суд встановив наступні обставини.

01.11.2018 між ТОВ Кофе Ленд (орендодавець) та ТОВ Фудзон Юкрейн (суборендар) укладено договір суборенди №1130 (далі договір, а.с.32-34).

За умовами відповідного договору, орендодавець зобов`язався передати суборендарю, а суборендар - прийняти у строкове платне користування (суборенду) кавові автомати та/або автомати та/або кавомолку (орендоване майно), своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

При цьому, відповідне майно передано в оренду позивачу у відповідності з умовами договорів оренди №170419,170520, які укладено між ним та ТОВ «Нестле Україна»

Як визначено п. 2.1 договору, передача майна в суборенду здійснюється у відповідності до умов договору та на підставі акту передачі орендованого майна, який підписується представниками сторін та скріплюється печатками (за наявності).

Згідно п. 2.3 договору, якщо інше не передбачено договором, повернення майна здійснюється на адресу, вказану п. 5.1.7 за рахунок суборендаря в комплектації, цілісності та стані, у якому орендоване майно було отримано з врахуванням його амортизації, про що складається акт повернення майна, який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками (за наявності).

У разі закінчення терміну дії договору чи дострокового припинення його дії з будь-яких підстав, суборендар зобов`язаний повернути майно протягом 5 календарних днів з моменту закінчення терміну дії договору або з моменту дострокового припинення дії договору в порядку та на умовах, визначених п. 2.3 договору (п.2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору розмір орендної плати за користування майном встановлений у додатку №3 до договору.

Згідно п. 3.2 договору, така плата вноситься до 5 числа кожного місяця за місяць, за який проводиться оплата; обов`язок внесення суборендарем плати наступає з дати підписання сторонами акту передачі майна.

Вказаний договір може бути достроково розірваний, у т.ч. в односторонньому порядку орендодавець може відмовитись від виконання цього договору, а договір буде вважатись відповідно розірваним за умови попереднього повідомлення суборендаря про таку відмову за 5 календарних днів до розірвання вказаного договору, у випадку неодноразового невиконання або неналежного виконання суборендарем своїх зобов`язань за договором, у т.ч. передбачених пп 3.2, 5.1 договору (п. 8.1 договору).

Як встановлено судом під час розгляду справи, 01.11.2018 позивачем передано, а відповідачем прийнято майно - кавовий апарат Astoria Gloria-2 (серійний номер 0509279) з кавомолкою РР90, загальною відновною вартістю 73 500,00грн (кавовий апарат: 65 000,00грн+ кавомолка РР90: 8 500,00грн), що підтверджується актом приймання-передачі (а.с.38).

Відповідно до форми погодження установки/зняття майна, такий кавовий апарат встановлений 01.11.2018 у приміщенні ресторану «Grazy Family» за адресою м. Київ, вул. В.Стуса, 35/37 (а.с.65).

Відповідно до підписаних сторонами актів здачі-приймання робіт (надання послуг), позивачем надано відповідачу послуг за період з листопада 2018 року по серпень 2019 року з суборенди в загальному розмірі 2 402,00грн (а.с.66-70).

При цьому, вартість суборенди узгоджена у відповідних актах сторонам за: грудень 2018 року та березень 2019 року - по 1,00грн; листопад 2018року та січень-лютий, квітень-серпень 2019 року по 300,00грн на місяць (а.с.66-70).

Відповідно до виписки з рахунку позивача вбачається, що відповідач 27.12.2018 перерахував 300,00грн, які зараховані позивачем в оплату суборенди за листопад 2018 року.

Як стверджує позивач інших платежів за відповідним договором відповідачем здійснено не було; борг за суборенду станом на 31.08.2019, як вбачається з акту звірки взаєморозрахунків, становить 2 102,00грн (а.с.77).

У зв`язку з невиконання зобов`язань з оплати суборендних платежів, 10.09.2019 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про відмову від виконання укладеного між сторонами договору та відповідно його розірвання, а також вимагав оплатити заборгованість та повернути майно до 16.09.2019 (а.с.78). Факт направлення відповідного повідомлення підтверджується накладною №8349 та описом вкладення у цінний лист, прийнятий за такою накладною до відправлення (а.с.78, зворот).

22.11.2019 відповідачем повернуто майно, яке є об`єктом суборенди, про що сторонами підписано акт (а.с.79). При цьому, вказано, що майно пошкоджено, а саме: відсутня мала кришка кавомолки вартістю 200,00грн.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов`язку щодо оплати суборендних платежів, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством за порушення зазначених зобов`язань.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.3 ст. 774 ЦК України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

В силу ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 вказаної норми, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Так, сторонами в договорі встановлено, що плата вноситься до 5 числа кожного місяця за місяць, за який проводиться оплата (п. 3.2 договору).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки строк виконання зобов`язань з оплати суборендної плати за грудень 2018 року та березень 2019 року, листопад 2018року та січень-лютий, квітень-серпень 2019 року настав, однак, відповідач не сплатив суборендну плату за відповідний період, що ним не спростовано шляхом надання доказів зворотного, вимоги в частині стягнення 2 102,00грн основного боргу щодо сплати суборенд них платежів за відповідний період є обгурнтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 40% річних, нарахованих за загальний період з 06.11.2018 по 02.12.2019, у розмірі 521,47грн.

Заявлені вимоги суд вважає частково обгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2 договору, сторонами погоджено, що у випадку порушення грошового зобов`язання, суборендар на вимогу орендодавця зобов`язаний сплатити відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 40% річних. Отже, сторонами змінено розмір процентів, визначених ч.2 ст.625 ЦК України, що повністю відповідає положенням такої норми, яка надає можливість сторонам у договорі визначити на власний розмір процентів.

Проте позивачем до розрахунку вимог про стягнення 40% річних за листопад 2018 року включено день оплати відповідачем суборендної плати, а саме 27.12.2018, між тим, у відповідний день зобов`язання вже припинилось виконанням.

Так, за розрахунком суду, розмір 40% річних за заявлений позивачем період прострочення становить 521,14грн. Отже, заявлені у відповідній частині вимоги підлягають задоволенню у розмірі 521,14грн; у задоволенні вимог про стягнення 0,33грн 40% річних суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 346,37грн пені, 5000,00грн штрафу за порушення грошового зобов`язання, а також 73 500,00грн штрафу за порушення строків повернення орендованого майна.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому, згідно чч.2,3 вказаної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.2 договору сторони домовились, що, у випадку порушення суборендарем строків внесення орендної плати, він зобов`язаний сплатити орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, а також штраф в розмірі 5000,00грн.

Крім того, в силу п. 7.6 договору, у випадку порушення строків повернення майна орендодавцю, суборендар сплачує на користь орендаря штраф у розмірі відновної вартості майна, зазначеної в акті приймання-передачі майна, який є невід`ємною частиною договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що до розрахунку вимог про стягнення пені позивачем включено день оплати відповідачем суборендної плати - 27.12.2018.

Таким чином, за розрахунком суду, урахуванням виключення з розрахунку дня оплати відповідачем суборендної плати у розмірі 300грн за листопад 2018 року, розмір пені становить 346,07грн. Отже, в частині стягнення 0,30грн пені у задоволенні позову суд відмовляє та задовольняє заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача 346,07грн пені.

Вимоги про стягнення 5000,00грн штрафу підлягають задоволенню, оскільки позивачем допущено порушення строку виконання зобов`язання з оплати суборенд них платежів, встановленого договором.

Як визначено сторонами п. 2.3 договору, у разі закінчення терміну дії договору чи дострокового припинення його дії з будь-яких підстав, суборендар зобов`язаний повернути майно протягом 5 календарних днів з моменту закінчення терміну дії договору.

Згідно п. 8.1 сторонами погоджено про те, що орендодавець має право у випадку невиконання або неналежного виконання суборендарем умов щодо здійснення оплати розірвати укладений договір.

Позивач скористався таким правом, надіславши 10.09.2019 відповідачу відповідне повідомлення.

Проте, відповідач майно повернув лише 22.11.2019, що підтверджується актом (а.с.79); доказів того, що відповідач намагався повернути таке майно у встановлений строк не надано.

Відновна вартість орендованого майна, як визначено в акті приймання-передачі від 01.11.2018, складає 73 500,00грн.

За вказаних обставин, суд вважає, заявлену позивачем вимогу про стягнення 73 500,00грн штрафу, у зв`язку з несвоєчасним поверненням майна, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд враховує те, що відповідач не вимагав зменшення судом розміру заявлених штрафних санкцій та не надав доказів наявності обставин, які можуть бути підставою для зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, а у задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 0,30грн та 0,33 40% річних суд відмовляє.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають частковому відшкодуванню йому за рахунок відповідача, а саме - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1920,99грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фудзон Юкрейн (ідентифікаційний код 40232288; 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 118/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кофе Ленд (ідентифікаційний код 38076888; 03680, м. Київ, пров. Радищева, буд. 3) 2102,00грн основного боргу, 5000,00грн штрафу за порушення грошових зобов`язань, 521,14грн - 40% річних, 346,07грн пені, 73 500,00грн штрафу за порушення строків повернення майна, а також 1920,99грн в рахунок часткового відшкодування судових витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 0,33грн - 40% річних та 0,30грн пені.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова