ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3575/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю:

від ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» - адвокат Яременко Ю.І., ордер серії ОД № 417264 від 23.01.2020;

від ПрАТ «Дунайсудноремонт» - адвокат Селіванов С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2020

суддя суду першої інстанції Д`яченко Т.Г.

у справі № 916/3575/19

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО»

про стягнення 1544164, 20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» про стягнення 1544164,20 грн.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовано неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору №394 ТС на виконання ремонтних робіт від 26 червня 2019р. та направлено на стягнення загальної заборгованості у розмірі 1476595,95 грн.

17.01.2020 до господарського суду Одеської області позивачем було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої Приватне акціонерне товариство «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», які знаходяться на розрахунковому рахункових рахунках:

- № НОМЕР_1 у АТ «Укрексімбанк» м. Київ, МФО 322313;

- JOIN STOCK COMPANY «THE STATE EXPORT-IMPORT BANK OF THE UKRAINE» ACCOUNT № 2600 0853 27867/978 (EUR) 2600 1153 27867/978 (EUR) SWIFT EXBSUAUX;

- IBAN НОМЕР_2 в АТ Укрексімбанк, м. Київ, МФО 322313.

- накладення арешту на майно Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО»;

- заборони Приватному акціонерному товариству «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» вчиняти будь-які правочини, що ставлять за мету припинення права власності на майно, яке належить Приватному акціонерному товариству «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» або надають майно іншим суб`єктам на основі права користування, права господарського відання, права оперативного управління або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених Цивільним та Господарським кодексами України.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову Приватним акціонерним товариством «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» зазначено наступне.

Як вбачається з інформації наявної на сервісі Інтернет сайту «Старт тендер» https://smattender.biz/, Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» в 2019 році виставляло на продаж власне майно та здійснювало його відчуження шляхом продажу третім особам, що підтверджується договором купівлі-продажу рефрижераторного суховантажного судна, яке було у використанні №205СІ ВАСУ від 29.03.2019, договором купівлі-продажу конструкції металевого збірно-розбірного складу в зібраному стані, які були у вживанні №251 СІ ВАСУ від 17.04.2019, контракту купівлі-продажу річкових буксирів-штовхачів, які були у використанні №172 СІВАСУ від 21.03.2019, контракту купівлі-продажу несамохідних суховантажних барж (ліхтерів), які були у використанні №250 СІВАСУ від 16.04.2019р., договором №467 СМТП від 05.09.2019, договором купівлі-продажу автомобіля, який був у використанні №489 ГУ СМТП від 18.10.2019 та фотокопіями з сервісу Інтернет сайту «Старт тендер» https://smattender.biz/ лотів виставлених на продаж.

Позивачем було залучено до матеріалів справи докази перерахування відповідачем на користь третіх осіб грошових коштів.

Також позивачем було зазначено суду, що невиконання Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» зобов`язань перед Приватним акціонерним товариством «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» прийняло постійний характер, та на даний час заборгованість відповідача перед позивачем становить більше п`яти мільйонів гривень.

Посилаючись на ч.ч. 1,2 ст. 136 ГПК України, позивачем було зазначено, що у зв`язку з тим, що на даний час Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» вчиняє дії щодо відлучення свого майна третім особам, що може призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду та можливості порушення майнових прав Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ», є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» та майно останнього.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2020 заяву Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» задоволено частково.

Накладено арешт на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», в межах суми позову у даній справі №916/3575/19, саме в розмірі 1544164,20 грн., які знаходяться на розрахунковому рахункових рахунках:

- № НОМЕР_1 у АТ «Укрексімбанк» м. Київ, МФО 322313;

- JOIN STOCK COMPANY „THE STATE EXPORT-IMPORT BANK OF THE UKRAINE ACCOUNT № 2600 0853 27867/978 (EUR) 2600 1153 27867/978 (EUR) SWIFT EXBSUAUX;

- IBAN НОМЕР_2 в АТ Укрексімбанк, м. Київ, МФО 322313.

В іншій частині заяви відмовлено.

Задовольняючи частково заяву Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» про забезпечення позову місцевий господарський суд вважав достатнім вжиття такого виду забезпечення позову як накладання арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», в межах заявлених вимог. Такий захід є найбільш адекватним у спорах про стягнення заборгованості.

Що стосується інших заходів забезпечення позову, вжиття яких обрано та запропоновано позивачем, то в цій частині судом першої інстанції зазначено, що до заяви не додано доказів недостатності грошових коштів для забезпечення виконання судового рішення, в разі задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, та того, що вартість майна відповідача, про арешт якого просить позивач, являється співмірною заявленим до стягнення грошовим коштам, тому в задоволенні інших вимог поданої заяви, окрім вимог про накладення арешту на грошові кошти, суд відмовив.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду про забезпечення позову, Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2020 та зняти арешт на грошові кошти, які належать Приватному акціонерному товариству «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», в межах суми позову у справі № 916/3575/19, а саме в розмірі 1 544 164,20 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник вважає, що ухвала Господарського суду Одеської області від 20.01.2020 року по справі №916/3575/19 про забезпечення позову є необґрунтованою та незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права України та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Скаржник зазначає, що в своїй заяві про забезпечення позову Позивач зазначав, що відповідач у 2019 році виставляло на продаж власне майно та здійснювало його відчуження шляхом продажу третім особам.

Проте, зазначені договори відповдачем були укладені ще до підписання договору з ПрАТ «Дунайсудноремонт» на виконання ремонтних робіт №394 ТС від 26.06.2019 року.

Отже, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між відчуженням майна відповідача і його діями, як зазначає Позивач, щодо можливого ухилення в подальшому від виконання судового рішення по справі №916/3575/19

Скаржник, вважає, що доводи та докази, які буди наданні до суду ПрАТ «Дунайсупноремоит» є недостатніми та такими, що не підтверджують необхідність у задоволенні заяви ПрАТ «Дунайсудноремонт» про забезпечення позову. Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на недостовірність цих доказів.

Крім того, скаржник зазначає, що накладення арешту на грошові кошти відповідача, призводить дот виникнення перешкоди у ведені господарської діяльності та блокування роботи Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО».

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

07.02.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ПрАТ «Дунайсупноремоит» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, товариство просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2020 у справі № 916/3575/19 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2020 у справі № 916/3575/19.

Призначено справу № 916/3575/19 до розгляду на 26.02.2020 о 14:00 год.

У судовому засіданні 26.02.2020 представник Приватне акціонерне товариство «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» заперечував щодо задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали

Представник Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Колегією суддів встановлено, що 26 червня 2019 року між Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», як замовником, та Приватним акціонерним товариством «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ», як виконавцем, було укладено Договір №394 ТС на виконання ремонтних робіт, відповідно до якого визначено, що замовник передає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по ремонту т/х «Механик Синилов» на території заводу виконавця. Виконавець зобов`язується виконати ремонт своєю робочою силою, своїми субпідрядниками, своїми матеріалами і засобами в повному обсязі і відповідно до ремонтної відомості, яка є додатком №1 до цього Договору. Замовник зобов`язується подати судно на завод виконавця в строки, узгоджені сторонами, прийняти та оплатити роботу, виконану виконавцем згідно з цим Договором і, у разі виявлення допущених у роботі від Договору або невідповідностей, заявити про них виконавцю.

15.08.2019 між сторонами було підписано Акт №001 приймання в ремонт т/х «Механик Синилов».

Посилаючись на абз. перший п. 2.2.1. Договору, позивачем було зазначено, що 16.08.2019 ним відповідачу було надано рахунок №117 від 16.08.2019 на перерахування передоплати в сумі 1272250,00 грн. та відповідачем було проведено оплату на загальну суму 1272250,00 грн.

12.11.2019 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до Договору №394 ТС на виконання ремонтних робіт від 26 червня 2019 року, відповідно до якої, у зв`язку зі збільшенням обсягу і вартості непередбачених робіт на т/х «Механик Синилов» п. 1.4.1. та п.2.1.1. Договору викладено в наступній редакції: „п. 1.4.1. термін виконання робіт т/х «Механик Синилов» встановлюється в кількості 90 календарних днів від дати початку ремонту та п. 2.1.1. вартість ремонту становить 2742000,53 грн.

Позивачем було зазначено, що 12.11.2019 згідно супровідного листа від 12.11.2019 ним було передано, а відповідачем отримано акт виконаних робіт №003 від 12 листопада 2019р. на загальну суму 2742000,53 грн., виконавчу ремонтну відомість т/х «Механик Синилов», акт приймання судна із ремонту т/х «Механик Синилов» №002 від 12 листопада 2019р., рахунок на оплату №160 від 12 листопада 2019р. на суму 1469750,53 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем було зазначено суду, що з огляду на те, що відповідачем 12.11.2019р. було отримано від позивача рахунок на оплату №160 від 12 листопада 2019р. та підписано акт виконаних робіт №003 від 12 листопада 2019р. на загальну суму 2742000,53 грн., виконавчу ремонту відомість т/х «Механик Синилов», акт приймання судна із ремонту т/х «Механик Синилов» №002 від 12 листопада 2019р., відповідно до п. 2.2.1. Договору, відповідач - Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» до 15 листопада 2019р. зобов`язаний був сплатити вартість виконаних Приватним акціонерним товариством «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» ремонтних робіт.

Однак, як зазначає позивач, в порушення умов Договору, відповідачем не було сплачено вартість виконаних позивачем ремонтних робіт у розмірі 1469750,53 грн. Місцевим господарським судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» в 2019 році виставляло на продаж власне майно та здійснювало його відчуження шляхом продажу третім особам, що підтверджується договором купівлі-продажу рефрижераторного суховантажного судна, яке було у використанні №205СІ ВАСУ від 29.03.2019, договором купівлі-продажу конструкції металевого збірно-розбірного складу в зібраному стані, які були у вживанні №251 СІ ВАСУ від 17.04.2019, контракту купівлі-продажу річкових буксирів-штовхачів, які були у використанні №172 СІВАСУ від 21.03.2019, контракту купівлі-продажу несамохідних суховантажних барж (ліхтерів), які були у використанні №250 СІВАСУ від 16.04.2019, договором №467 СМТП від 05.09.2019, договором купівлі-продажу автомобіля, який був у використанні №489 ГУ СМТП від 18.10.2019 та фотокопіями з сервісу Інтернет сайту «Старт тендер» https://smattender.biz/ лотів виставлених на продаж.

Також з наданих позивачем документів, а саме з відповіді Судноремонтного підприємства «ДУНАЙСУДНОСЕРВІС» вбачається, що в 2019 році відповідач перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Судноремонтне підприємство «ДУНАЙСУДНОСЕРВІС» з відповідного банківського рахунку грошові кошти на загальну суму 4385020,12 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що викладені у заві Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» про забезпечення позову та наявні у справі докази є достатніми для часткового задоволення відповідної заяви позивача.

За приписами пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Положеннями частини четвертої статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Так, з положень частини четвертої статті 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих Позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Більш того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами суду першої інстанції, що обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та докази, надані в їх підтвердження, вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні рішення у випадку задоволення позову.

Оцінивши обставини, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, беручи до уваги предмет та підстави заявленого позову, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що вжитті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», є співрозмірними заходами забезпечення позову, відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, не порушують збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що застосований захід забезпечення позову не порушує прав учасників юридичної особи брати участь в управлінні юридичною особою, не блокує господарську діяльність юридичної особи та не порушує прав осіб, що не є учасниками судового процесу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач недостатньо обґрунтував заяву про забезпечення позову, оскільки з цього приводу слід прийняти до уваги посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що на протязі останнього часу відповідач є учасником судових процесів як боржник перед іншими особами з підстав невиконання ним грошових зобов`язань, що підтверджується процесуальними документами у справах № 916/1468/19, № 916/2116/19.

Крім того, як зазначив позивач, згідно листа ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» від 05.12.2019 №ЧМ/406 останній підтверджує наявність заборгованості перед ПрАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» в розмірі 3 852 999,42 грн., у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду по справі № 916/3478/19, № 916/3575/19, № 916/3576/19 з позовами про стягнення заборгованості з ПрАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО».

З огляду на вищезазначене, твердження скаржника про відсутність законних підстав для застосування заходів до забезпечення позову, не визначення судом першої інстанції підстав для застосування заходів до забезпечення позову, спростовуються вищевикладеним, тому такі доводи скаржника колегією суддів відхиляються.

Колегією суддів також не приймаються до уваги твердження скаржника, що застосування заходу до забезпечення позову призводить до порушення прав та негативним наслідкам у господарській діяльності Відповідача, оскільки такі обставини скаржником не доведені належними та допустимими доказами у розумінні статей 76,77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та обґрунтованості вжитих заходів забезпечення позову у вигляді накладені арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО», в межах суми позову у даній справі №916/3575/19, саме в розмірі 1544164,20 грн.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Одеської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 20.01.2020 у справі № 916/3575/19 не вбачається.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284

ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2020 по справі № 916/3575/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.02.2020.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко