СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. Справа № 905/806/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Гончарова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№3667Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19 (повний текст рішення складено 28.10.2019 у приміщенні господарського суду Донецької області суддею Харакоза К.С.)

за позовом ОСОБА_1 , м.Макіївка, Донецької області,

до 1 ОСОБА_2 , м.Краматорськ, Донецької області,

2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа", м.Краматорськ, Донецької області,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 15.12.2018; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників; скасування реєстраційної дії (записів) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; визнання права власності на частку у статутному капіталі,

та за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , м.Краматорськ,

до 1 ОСОБА_1 , м.Макіївка, Донецької області,

2 ОСОБА_2 , м.Краматорськ, Донецької області,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" від 15.06.2018, додаткової угоди до нього №1 від 18.06.2018,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 , звернулася з позовом до першого відповідача - ОСОБА_2 та другого відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" про:

1) визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" від 15.12.2018;

2) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа", оформленого протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" №15/12/2018 від 15.12.2018 та скасування реєстраційні дії (записи) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 17.12.2; Духіна Діана Володимирівна; Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області; зміна складу або інформації про засновників;

3) скасування реєстраційної дії (записи) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 19.12.2; Духіна Діана Володимирівна; Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів;

4) визнання права власності на частку у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" за ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що станом на 15.06.2018 єдиним учасником ТОВ "ЕЗ Альфа" була ОСОБА_2 із розміром частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" - 100%. 15.06.2018 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який діяв в інтересах, від її імені на підставі довіреності від 30.05.2018, було прийнято рішення про відчуження частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа", що належала ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" від 15.06.2018 із додатковою угодою від 18.06.2018. Після звернення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до приватного нотаріуса для засвідчення справжності їх підписів на акті приймання-передачі частки (частини) у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа", їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з підстав зареєстрованої зміни учасників ТОВ "ЕЗ Альфа" 17.12.2018 та відкликання довіреності Сесь А .В. від 30.05.2018. Позивачу стало відомо, що 15.12.2018 зі складу учасників ТОВ "ЕЗ Альфа" було виключено ОСОБА_2 та включено ОСОБА_3 ; а також те, що довіреність, видана ОСОБА_2 на представництво її інтересів ОСОБА_4 від 30.05.2018, є відкликаною з 15.12.2018. Позивачка вважає, що з 15.06.2018 частка у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ "ЕЗ Альфа" стала її приватною власністю, а тому з 15.06.2018 лише вона мала право розпоряджатися, користуватися та володіти даною часткою, а відтак лише вона мала право відчужити її на користь третіх осіб.

06.06.2019 ОСОБА_3 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою (вх.№11233/19), в якій просив суд визнати недійним у цілому договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» від 15.06.2018, а також додаткову угоду до нього №1 від 18.06.2018, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі її представника за довіреністю ОСОБА_4 .

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2019 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 за допомогою підставних осіб, якою є ОСОБА_1 , за адресою на непідконтрольній території та своїх представників, намагається отримати контроль за окремими товариствами та здійснювати тиск на нових власників, у тому числі і на ОСОБА_3 . Як стверджує заявник, до позову ОСОБА_1 подано явно недостовірні та підроблені докази (договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" від 15.06.2018, додаткова угода №1 від 18.06.2018 та розписка від 21.03.2019), які вони навмисно подали нотаріусу та суду для введення їх в оману. Вказані правочини, вчинені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як представником ОСОБА_2 , заявник вважає недійними та такими, що не створюють правових наслідків. Посилаючись на ст.1003, 1004 Цивільного кодексу України, заявник вважає, що у довіреності громадянин ОСОБА_4 уповноважувався представляти інтереси ОСОБА_2 лише перед окремим переліком установ, підприємств та організацій з питань реєстрації та продажу ним належної ОСОБА_2 частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа», але не перед фізичними особами. Також зазначає, що вчиненню станом на 15.06.2018 правочину з відчуження корпоративних прав передувало прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Відсутність скликання та проведення загальних зборів учасників ТОВ «ЕЗ Альфа» з цього та інших необхідних питань до 15.06.2018, прийнятих рішень за ними та їх оформлення протоколом з нотаріальним посвідченням підписів в цілях його державної реєстрації, свідчить про те, що договори укладені «заднім числом», через об`єктивне не підтвердження їх вчинення, а також волевиявлення сторін та спрямованості на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. ОСОБА_4 не лише не виконував свої обов`язки повіреного, а й разом з позивачем та своїми представниками вчинив фальсифікацію доказів, якою є створення документів «заднім числом», що не відповідають дійсності, тобто завідомо недостовірних та підроблених доказів, які вони навмисно подали нотаріусу та суду для введення їх в оману. На думку заявника, якби спірний договір існував станом на 15.06.2018 і був укладений на законних підставах, позивач з урахуванням цієї умови, загальних принципів та звичайної обачності, ст.4, 7,14, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» як новий власник був зобов`язаний якнайшвидше здійснити реєстрацію своїх корпоративних прав незалежно від часу оплати, а також вжити заходи із належного керування ТОВ «ЕЗ «Альфа» та виконувати свої обов`язки учасника. Крім того, ОСОБА_1 через свого представника надана заява з письмовими показаннями свідка ОСОБА_4 від 22.05.2019 та його нотаріально посвідченим підписом, у якій він, діючи в інтересах ОСОБА_1 (а за обставинами справи - у власних), підтверджує факт вчинення «правочинів», що з урахуванням наведених обставин є завідомо неправдивими показаннями свідка та свідчить про їх навмисну змову. Крім того, представниками ОСОБА_1 є адвокати Галич І.Л., яка одночасно представляє інтереси ТОВ «Інвестиційна компанія Капітал» (директор ОСОБА_4 . ) у господарській справі №910/12671/18 та адвокат Стадник Т.Р., який у цій же справі представляє інтереси самого ОСОБА_4 , тобто пов`язані конфліктом інтересів. Заявник вважає, оскільки волевиявлення учасника правочинів (договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ «Альфа» від 15.06.2018, додаткова угода до нього №1 від 18.06.2018) ОСОБА_2 не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, вони не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, що прямо впливає х наведеного вище, не були зареєстровані, їх укладення відбулося всупереч встановленої законом процедурі представником ОСОБА_2 за межами його повноважень, заднім числом за зловмисної змови його підписантів у протиправних цілях, такі правочини є недійними в цілому. Посилаючись на ст.234 Цивільного кодексу України, заявник вважає, що правочини не були спрямовані на реальне настання обумовлених ними правових наслідків, наведені обставини свідчать про умисел обох сторін оспорюваного правочину (представника продавця ОСОБА_4 , який діяв у власних інтересах, та ОСОБА_1 як покупця) приховати справжні наміри учасників правочину та створити лише враження їх вчинення.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 15.12.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 15.12.2018; скасування реєстраційної дії (записів) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; визнання права власності на частку у статутному капіталі, - відмовлено у повному обсязі. Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" від 15.06.2018, додаткової угоди до нього №1 від 18.06.2018, задоволено. Визнано недійсними у цілому договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" від 15.06.2018, а також додаткову угоду до нього №1 від 18.06.2018, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі її представника за довіреністю ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1921,00 грн витрат по сплаті судового збору за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 .

Господарський суд мотивував свої висновки тим, що станом на 15.12.2018 ОСОБА_2 не було отримано грошових коштів за договором купівлі-продажу частки від 15.06.2018, а сам ОСОБА_4 з 15.12.2018 взагалі не мав права отримувати їх для ОСОБА_2 від ОСОБА_1 , з огляду на відкликання довіреності на його ім`я, рішення про внесення змін до установчих документів у зв`язку із виходом зі складу учасників ТОВ "Електроламповий завод Альфа" - ОСОБА_2 та вступ ОСОБА_1 не приймалося, та відповідні зміни до Єдиного державного реєстру не вносилися, ОСОБА_1 участі в управлінні товариством та у розподілі прибутку не брала. Ураховуючи тривалий час між датою договору (15.06.2018) та моментом, коли позивач мав наміри оформлювати вступ учасника, відсутність намагань реалізувати своє право на управління товариством, отримання дивідендів тощо, суд дійшов висновку, що договір від 15.12.2018 не був спрямований на реальну зміну власника частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа". Судом встановлено суперечності щодо місця укладання договору між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , оскільки у тексті договору зазначено "м. Київ", а за письмовими поясненнями ОСОБА_1 договір укладено у місті Макіївці. Ураховуючи, що територія міста Макіївка Донецької області є тимчасово-непідконтрольною територією, з якою поштове сполучення не відбувається, судом, відповідно, не може бути встановлено і дату підписання такого договору. Такі ж самі фактичні неузгодженості спростовують і факт укладання 18.06.2018 додаткової угоди до договору від 15.12.2018 про порядок підписання акту приймання-передачі, оскільки фактичною передумовою такої угоди мала бути домовленість та фізична комунікація між сторонами задля підписання тексту додаткової угоди. З огляду на зазначені неузгодженості, зміст свідчень ОСОБА_2 та ОСОБА_11 щодо обставин видачі довіреності від 30.05.2018 та загального контексту відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , суд вважає недоведеним позивачем факт укладення договору між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до 15.12.2018 (дата відчуження спірної частки на користь ОСОБА_3 та скасування довіреності від 30.05.2018). Господарський суд дійшов висновку про відсутність реальної мети створення правових наслідків через укладення договору купівлі-продажу частки від 15.06.2018 про передачу у власність ОСОБА_1 належної ОСОБА_2 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа", укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , та додаткової угоди від 18.12.2018, що відповідає наведеним у ст.234 Цивільного кодексу України ознакам фіктивного правочину, якій має бути визнаним судом недійсним та задоволення вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" від 15.06.2018, додаткової угоди до нього №1 від 18.06.2018. При цьому оскільки господарським судом не встановлена фактична дата підписання договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а після 15.12.2018 ОСОБА_4 вже не був представником ОСОБА_2 , суд зазначив про відсутність підстав для застосування положень частини 1 ст.232 Цивільного кодексу України (правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника, визнається судом недійсним). З огляду на встановлені обставини, висновок про фіктивність договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 15.06.2018 та, як наслідок, визнання його недійсним, господарський суд відмовив у задоволенні вимог позивача за первісним позовом.

ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погодилася та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, зокрема, щодо неналежного дослідження судом першої інстанції підстав для визнання договору із заявником фіктивним, встановлених ст.234 Цивільного кодексу України, а також доказів, наявних у матеріалах справи, не врахував, що на виконання оспорюваного договору заявник здійснив оплату вартості частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа», що підтверджується розпискою від 21.03.2019, відповідно до умов договору із заявником право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ «Альфа» перейшло до заявника у дату укладення даного договору (15.06.2018), заявником та представником першого відповідача здійснювалися дії щодо реєстрації відповідних змін складу учасників ТОВ «ЕЗ Альфа» у Єдиному державному реєстрі, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна А.І. у здійсненні нотаріальних дій від 18.04.2019, а відтак заявник прагнув настання певних правових наслідків, а суд дійшов передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_3 та визнання договору із заявником фіктивним. Також заявник вважає, що судом першої інстанції не застосовано норми права, а саме: ст.53 Закону України «Про господарські товариства», ст.363, 647 Цивільного кодексу України. Відповідно до матеріалів справи ініціатором укладення договору із заявником був саме ОСОБА_4 - представник першого відповідача, який проживав у місті Києві, та який власне направляв заявнику пропозицію укласти договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» з місця свого проживання, суд, всупереч положень 647 Цивільного кодексу України дійшов хибного висновку про суперечність матеріалів справи й неможливість встановлення місця укладення договору із замовником. Судом першої інстанції не взято до уваги і положення ст.249 Цивільного кодексу України, а також те, що перший відповідач навмисно з метою злого умислу не проінформував належним чином свого представника про відкликання довіреності від 30.05.2018, знаючи про наявність договору із заявником, за яким станом на 15.12.2018 першому відповідачу вже не належало право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа», повторно відчужив дану частку на користь ОСОБА_3 та намагався довести добросовісність своїх дій. Порушення норм процесуального права заявник убачає у тому, що судом було проігноровано, що обставини, які відповідно до вимог чинного законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 ст.77 господарського процесуального кодексу України), а також не надано оцінку кожному доказу, який міститься у матеріалах справи (ст.86 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, розписці і заявам ОСОБА_4 та заявника щодо добросовісного виконання заявником умов договору із заявником та дійшов висновку про не здійснення ОСОБА_1 оплати вартості частки у статутному капіталі, спираючись лише на твердження першого відповідача. Також всупереч частини 3 ст.87 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції надав перевагу доказам, наданим першим відповідачем та ОСОБА_3 (заява свідка першого відповідача та заява свідка ОСОБА_14 ), над доказами, наданими заявником (заява свідка ОСОБА_4 та заява свідка, підписана заявником) й не здійсненням процесуальних дій щодо встановлення обставин, що мають значення для даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 поновлено ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19. Зобов`язано представника позивача надати суду оригінал ордера, що посвідчує повноваження адвоката як представника сторони у Східному апеляційному господарському суді у справі №905/806/19, та оригінал квитанції про доплату судового збору, надані електронною поштою. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 13.01.2020 о 10:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 08.01.2020 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

02.01.2020 від ТОВ "Електроламповий завод "Альфа" до суду надійшов відзив (вх.№9) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що громадянин ОСОБА_4 переслідував власну протиправну мету і діяв у власних корисних інтересах, у тому числі за зловмисною домовленістю з ОСОБА_1 , іншими особами та їх спільними представниками. Особа ОСОБА_4 фігурує у пов`язаних господарських справах №905/2639/17, №910/12671/18, №922/1961/19 та інших, а також у кримінальному провадженні №0002947 від 31.08.2018 (за даними з ЄДРСР України триває досі) та ухвалах слідчих суддів за ним у справі №234/16516/18. Встановлені судовими рішеннями у цих справах обставини підлягають врахуванню у наявній справі з наданням їм відповідної оцінки. Також зазначає, що ОСОБА_4 свідомо, без законних на те підстав, всупереч волі та інтересів свого колишнього довірителя ОСОБА_2 та за відсутності повноважень, вчинив протиправні дії та створив штучні докази для спільного з ОСОБА_1 введення суду в оману, зокрема, за розпискою від 21.03.3019, зміст якої не стосується договору від 15.06.2018 і містить умови позики. Також дії ОСОБА_4 не лише суперечили волі та інтересам його довірителя ОСОБА_2 , а й не були доцільними, логічними та обґрунтованими, економічно вигідними для неї (зокрема, укладення договору від 15.06.2018 із незрозумілою і тривалою відстрочкою платежу), про них він не повідомляв ОСОБА_2 та не звітував перед нею всупереч вимог пункту 2 частини 1 ст.1006 Цивільного кодексу України, діяв і діє проти ОСОБА_2 , що є ознаками його зловмисної домовленості із ОСОБА_1 Видана 30.05.2018 ОСОБА_2 довіреність на ім`я ОСОБА_4 , на яку посилається ОСОБА_1 , не уповноважувала ОСОБА_4 на вчинення правочинів із фізичними особами, тим більше без рішення щодо продажу корпоративних прав ОСОБА_2 , а також на укладення з ними додаткових угод та складання актів приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа», поняття про які взагалі законодавчо були закріплені лише 17.06.2018, тобто вже після видачі цієї довіреності. Отже ОСОБА_4 , укладаючи договір від 15.06.2018 та додаткову угоду, діяв з перевищенням повноважень, а ОСОБА_2 його дії не схвалювала, вони взагалі не були їй відомі, суперечили її волі та інтересам. За відсутності подання ОСОБА_1 доказів щодо передумов для укладення договору від 15.06.2018 та додаткової угоди щодо вчинення нею конкретних дій на їх підставі у встановлені чи розумні строки задля реалізації своїх прав учасника, ці правочини не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а укладались умисно у протиправних цілях. Крім того, обставини щодо місця, часу та моменту підписання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договору від 15.06.2018 та додаткової угоди є суперечливими і нічим не встановлені. Посилаючись на 13, 16, частину 3 ст.228, 230, 232 Цивільного кодексу України, вважає, що вказані норми матеріального права визначають недійсність договору від 15.06.2018 та додаткової угоди, водночас позивачкою не доведені та не підтверджені підстави свого позову та можливість визнання недійсним договору від 15.12.2018 за приписами діючого законодавства. З огляду на зазначене, другий відповідач за первісним позовом вважає, що договір від 15.06.2018 та додатковий договір є фіктивними, суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, були підписані за невстановлених обставин і за зловмисної змови між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які продовжують діяти разом зі спільними представниками. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19 - без змін.

11.01.2020 від ОСОБА_2 до суду надійшла заява (вх.№211), в якій зазначає, що ОСОБА_4 отримав від неї довіреність від 30.05.2018 шляхом обману та неповідомлення суттєвих обставин, діяв за нею з власною метою, всупереч та з перевищенням визначених у ній повноважень, які ОСОБА_2 не схвалювала, ОСОБА_4 ніколи не звітував про дії за вказаною довіреністю, був повідомлений про її скасування у грудні 2018 після укладення 15.12.2018 з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу частки у статурному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа», не повідомляв жодного разу про вчинення будь-яких правочинів чи інших дій з використанням вказаної довіреності, не передавав за вчиненими правочинами грошові кошти чи будь-яке інше майно, діяв, збирав та надавав лише окремі докази ОСОБА_1 всупереч позиції ОСОБА_2 як колишнього довірителя та її інтересам, звичайної добросовісності, що свідчить про їх спільні дії. ОСОБА_2 зазначає, що не знайома з ОСОБА_1 та стверджує, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних реальних дій до та після начебто набуття за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» від 15.05.2018 та додатковою угодою до нього №1 від 18.06.2018, спрямованих на державну реєстрацію та реалізацію свої прав учасника ТОВ «ЕЗ Альфа», що свідчить про їх фіктивність та протиправність, а також про незаконні підстави, невідомий час та обставини складання і підписання нею із ОСОБА_4 правочинів. Просить суд розглянути справу за її відсутності, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

13.01.2020 від ОСОБА_4 до суду надійшла заява (вх.№233) про приєднання до апеляційної скарги, в якій просить прийняти заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ТОВ "Електроламповий завод Альфа" за участі третіх осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа"; скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2.019 у справі №905/806/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 . Заява подана з додатками на 57 арк, у тому числі докази направлення учасникам справи та квитанція про сплату судового збору.

Заява (вх.№238) аналогічного змісту від ОСОБА_4 13.01.2020 надійшла до суду і електронною поштою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 06.02.2020 об 11:45 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про приєднання до апеляційної скарги фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19.

04.02.2020 від представника ОСОБА_1 до суду надійшли додаткові пояснення (вх.№1047), клопотання про виклик свідка та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Колегія суддів, розглянувши подані апелянтом письмові пояснення з доданими клопотаннями та доказами, дійшла висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки заявником не наведено у відповідності до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України виключних обставин щодо неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представники апелянта вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважають її безпідставною та необґрунтованою, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Після заслуховування учасників справи у судовому засіданні було оголошено перерву до 17.02.2020 до 14:15 год, про що учасників справи повідомлено ухвалою Східного апеляційного господарського суду.

14.02.2020 від ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення у справі, в яких зазначає про відсутність порушеного права позивача за первісним позовом та невідповідність обраного ОСОБА_1 способу його захисту способам, визначеним законодавством, з огляду на положення частини 2 ст.620 Цивільного кодексу України, що є підставою для прийняття судом рішення про відмову у позові.

17.02.2020 представником ОСОБА_1 до суду подано клопотання (вх.№1552) про залучення ОСОБА_4 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ( ОСОБА_1 ), яке з посиланням на ст.51, 217 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовує тим, що рішення, прийняте у справі №905/806/19 може вплинути на права та обов`язки представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , оскільки в ході розгляду даної справи досліджувались дії ОСОБА_4 як представника продавця за оспорюваним договором, зокрема, порядок укладення договору, приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» та приймання-передачі грошових коштів за відчужену частку.

У судовому засіданні 17.02.2020 розгляд справи продовжено зі стадії, на якій було оголошено перерву.

Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання про залучення ОСОБА_4 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, дійшла висновку про залишення його без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно ст.50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_4 до участі у даній справі у якості третьої особи господарським судом не залучався, будь-яких заяв з цього приводу суду під час розгляду справи не надавав, із вказаним клопотанням учасник справи звернувся 17.02.2020 - після початку розгляду справи по суті у суді апеляційної інстанції та з порушенням строку (08.01.2020) для подання письмових заяв, клопотань тощо, встановленого ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 про відкриття апеляційного провадження у даній справі, а тому відсутні підстави на даній стадії апеляційного перегляду для залучення третіх осіб.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, встановлених ст.269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як уже зазначалося, у травні 2019 року позивачка - ОСОБА_1 , звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до першого відповідача - ОСОБА_2 та другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" про: 1) визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" від 15.12.2018; 2) визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа", оформленого протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" №15/12/2018 від 15.12.2018 та скасування реєстраційні дії (записи) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 17.12.2; Духіна Діана Володимирівна; Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області; зміна складу або інформації про засновників; 3) скасування реєстраційної дії (записи) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 19.12.2; Духіна Діана Володимирівна; Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів; 4) визнання права власності на частку у розмірі 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" за ОСОБА_1 .

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.04.2019 убачається, що за номером запису 0001159 25.06.2004 зареєстровано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа", у графі «перелік засновників (учасників) юридичної особи» зазначено: « ОСОБА_3 , м.Краматорськ, розмір внеску до статутного фонду - 20500,00 грн», державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи здійснена 17.12.2018 (зміна складу або інформації про засновників) та 19.12.2018 (інші зміни) (а.с.11-14, том 1).

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.06.2018 свідчить про те, що єдиним учасником ТОВ "ЕЗ Альфа" була ОСОБА_2 , м.Краматорськ, із розміром частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" - 100%, розмір внеску до статутного фонду - 20500,00 грн (а.с.15-17, том 1).

ОСОБА_2 на підставі укладеного усного договору доручення довіреністю від 30.05.2018 уповноважила ОСОБА_4 представляти її інтереси як учасника (засновника) при реєстрації будь-якого ТОВ "Електроламповий Завод Альфа", зокрема, у відповідному уповноваженому відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у тому числі відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру відповідної територіальної громади, а також в усіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх форм власності, підпорядкування та галузевої належності; в органах місцевого самоврядування, виконавчих комітетах, центрах надання адміністративних послуг, органах державної реєстрації, державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України, органах нотаріату, банківських установах тощо, з питань ПРОДАЖУ належної їй частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий Завод Альфа", ідентифікаційний код юридичної особо 32788639, визначаючи розмір, умови та ціну на свій власний розсуд, укладання та підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та підписання відповідних протоколів зборів учасників товариства та статуту у новій редакції та/або змін та доповнень, до статуту товариства з правом участі на загальних зборах засновників (учасників) товариства з правом голосування на загальних зборах учасників товариства, виступу на зборах засновників, подачі пропозицій щодо питань, які виносяться на порядок денний та вирішення будь-яких питань, що стосуються порядку денного на умовах йому відомих (а.с.18, том 1).

15.06.2018 між ОСОБА_4 в інтересах та за дорученням ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, за умовами пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупця належну їй частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" у розмірі 20500,00 гривень, що відповідно складає 100% (сто відсотків) статутного капіталу товариства та дорівнює 100% загальної кількості голосів учасників товариства, а покупець зобов`язується прийняти частку, на умовах, узгоджених сторонами в цьому договорі.

Згідно з пунктом 2.1 договору за домовленістю сторін ціна продажу частки у статутному капіталі відповідно до пункту 1.1 цього договору складає 20500,00 грн.

За змістом пункту 2.2 договору розрахунки за даним договором проводяться з відстроченням платежу, а саме покупець зобов`язується сплатити продавцю за частку, що складає 100 (сто) відсотків статутного капіталу товариства у розмірі 20500,00 гривень не пізніше 01.04.2019, а продавець зобов`язаний прийняти вказану суму повністю.

Відповідно до пункту 2.3 договору на підтвердження оплати покупцем частки у статутному капіталі товариства продавець у день виконання покупцем зобов`язання, передбаченого пунктами 2.1-2.2 договору, передає покупцю розписку, яка посвідчує отримання продавцем оплати покупцем частки у статутному капіталі товариства.

Право власності на частку у статутному капіталі товариства переходить до покупця з дати підписання цього договору (пункт 2.4 договору).

За змістом пункту 6.1 договору покупець стає по відношенню до товариства його учасником із часткою у 20500,00 гривень, що становить 100% статутного капіталу товариства та дорівнює 100% загальної кількості голосів учасників товариства, з моменту укладення даного договору.

Державна реєстрація змін до установчих документів товариства та внесення відомостей про покупця як учасника товариства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснюється після повної оплати покупцем частки у статутному капіталі товариства на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

У преамбулі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі №б/н зазначена дата його укладення -15.06.2018, а також місце його укладення: місто Київ, договір підписаний його сторонами: ОСОБА_2 від імені та в інтересах якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.19-21, том 1).

18.06.2018 між ОСОБА_4 в інтересах та за дорученням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладена додаткова угода №1 до договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі №б/н від 15.06.2018, якою вказаний договір доповнено пунктом 6.3 наступного змісту: «Сторони зобов`язуються оформити акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства в порядку, визначеному чинним законодавством України, після оплати покупцем частки у статутному капіталі товариства у повному обсязі згідно з умовами даного договору». Вказана угода також містить підписи сторін - продавця та покупця (а.с.22, том 1).

Матеріали справи містять копію розписки від 21.03.2019 такого змісту: ОСОБА_4 засвідчив, що отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20500,00 грн у рамках виконання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" від 15.06.2018 (а.с.23, том 1).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.04.2019 за вих.№343/02-31 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун Андрієм Івановичем на підставі документів, отриманих від громадянина України ОСОБА_4 , відмовлено ОСОБА_4 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , у нотаріальному посвідченні підпису на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа», складеного відповідно до договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 15.06.2018, у зв`язку з реєстрацією зміни учасників ТОВ «Електроламповий завод «Альфа» 17.12.2018, а саме: виключення ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «Електроламповий завод Альфа» та відкликанням повноважень, передбачених довіреністю від 30.05.2018, засвідченої приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О. за реєстровим номером №2476 (а.с.24-25, том 1).

Як убачається з матеріалів справи, рішенням №15/12/2018 від 15.12.2018 учасника ТОВ «Електроламповий Завод Альфа» вирішено: - продати свою частку у статутному капіталі товариства, яка становить 100% статутного капіталу товариства із номінальною вартістю 20500,00 грн за ціною такої вартості на користь ОСОБА_3 та виключити себе з числа учасників товариства як кінцевого бенефіціарного власника (контролера) товариства; - уповноважити ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та надати йому для цього необхідні повноваження, зокрема, вчиняти відповідні реєстраційні дії, підписувати та подавати державному реєстратору заяви, протоколи, статут, договори, акти, будь-які інші документи, сплачувати платежі, а також усі потрібні для цього права згідно з чинним законодавством (а.с.87, том 1).

15.12.2018 між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Електроламповий Завод Альфа», відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю належну йому частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроламповий завод Альфа" з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику товариства відповідно до законодавства України та статуту, а покупець зобов`язується прийняти її та сплатити продавцю грошові кошти за частку у статутному капіталі товариства у порядку та на умовах, передбачених договором.

Розмір належної продавцю частки у статутному капіталі товариства на момент укладення договору становить 100% статутного капіталу товариства з номінальною вартістю 20500,00 грн, яка відчужується продавцем на підставі договору покупцю у повному обсязі (пункт 1.3 договору).

Згідно з пунктом 1.6 договору продавець свідчить, що об`єкт продажу: частка у статутному капіталі товариства належить йому на праві власності, не перебуває під арештом чи забороною відчуження, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена, у податковій заставі не перебуває, відносно неї не укладено будь-яких договорів з відчуження з іншими особами, треті особи не мають прав на частку та не претендують на неї, відчуження частки третім особам допускається статутом товариства.

Продаж частки у статутному капіталі товариства за домовленістю сторін вчиняється за 20500,00 грн. Кошти у сумі, визначені пунктом 2.1 договору, сплачені покупцем продавцеві у повному обсязі до підписання цього договору (пункти 2.1, 2.2 договору).

Договір підписаний ОСОБА_2. та ОСОБА_3 (а.с.88, том 1).

За актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.12.2018 усі права та обов`язки, пов`язані із часткою, переходять від продавця як учасника товариства до покупця у момент укладання договору, яким є його підписання та складання цього акту (пункт 4). Після підписання цього акту продавець втрачає усі права та обов`язки, пов`язані із часткою, які були обумовлені його статусом як учасника товариства, а покупець відповідно набуває їх (пункт 5) (а.с.89, том 1).

Рішенням учасника ТОВ "Електроламповий завод Альфа" №1 від 15.12.2018 затверджено статут товариства у новій редакції, який приведений у відповідність до Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"; звільнено ОСОБА_2 з посади директора товариства та припинено її повноваження з 17.12.2018; обрано з 18.12.2018 на посаду директора товариства ОСОБА_3 ; уповноважено ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та надати йому для цього необхідні повноваження, зокрема, вчиняти відповідні реєстраційні дії, підписувати та подавати державному реєстратору заяви, протоколи, статут, договори, акти, будь-які інші документи, сплачувати платежі, а також усі потрібні для цього права згідно законодавства України (а.с.211, том 1).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.12.2018 керівником ТОВ "ЕЗ Альфа" є ОСОБА_3 ; державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи щодо зміни складу засновників товариства здійснена 17.12.2018 (а.с.212, том 1).

Матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву свідка - ОСОБА_4 від 22.05.2019, в якій він повідомляє суд, що у 2004 році у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Електроламповий Завод Альфа», єдиним учасником якого у травні 2018 року була ОСОБА_2 . За попередньою усною домовленістю 30.05.2018 ОСОБА_2 видала на ім`я ОСОБА_4 нотаріально посвідчену довіреність строком дії до 30.05.2021, відповідно до якої ОСОБА_4 мав право представляти її інтереси як учасника (засновника) ТОВ «ЕЗ Альфа», зокрема, представляти її інтереси в державній реєстраційній службі щодо продажу належної їй частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа», самостійно визначаючи умови продажу, а також укладати та підписувати договори купівлі-продажу її частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» й підписувати відповідні протоколи загальних зборів учасників ТОВ «ЕЗ Альфа» з правом повноцінної участі на таких зборах. Відповідно до наданих йому повноважень та за попереднім обговоренням з ОСОБА_2 щодо необхідності вчинення наступних дій, 15.06.2018, ОСОБА_4 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , уклав договір купівлі-продажу належної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" з ОСОБА_1 , про що відповідно проінформував ОСОБА_2 в усному порядку. Зокрема, зазначив, що згідно з умовами укладеного договору купівлі-продажу частки, право власності на корпоративні права перейшло до ОСОБА_1 у день укладення договору та для реєстрації відповідних змін складу учасників необхідно проведення загальних зборів учасників товариства. Оскільки відбулися зміни у законодавстві України, а саме, набув чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю",18.06.2018 укладено додаткову угоду до вищевказаного договору, якою зафіксовано необхідність підписання акту приймання-передачі проданої частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа" для внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань після виконання покупцем ( ОСОБА_1 ) умов договору. 21.03.2019 ОСОБА_4 отримано від ОСОБА_1 оплату проданої частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа", а 18.04.2019 звернувся разом з її представником до нотаріуса для засвідчення справжності підписів на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ЕЗ Альфа", проте нотаріус відмовився засвідчувати його підпис як представника ОСОБА_2 , оскільки довіреність від 30.05.2018 відкликана ОСОБА_2 15.12.2018, а частка ОСОБА_2 у ТОВ "ЕЗ Альфа" відчужена на користь іншої особи у грудні 2018 (а.с.117, том 1).

15.12.2018 ОСОБА_2. складено заяву (копія якої міститься у матеріалах справи) про скасування довіреності від 30.05.2018, виданої на ім`я ОСОБА_4 . Справжність підпису на заяві ОСОБА_2 засвідчена державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Фареник О.О. (а.с.6, том 2).

У витягу про реєстрацію припинення дії довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей №38157850 від 15.12.2018 міститься запис про припинення дії довіреності від 30.05.2018, виданої ОСОБА_2 . на ім`я ОСОБА_4 (а.с.7, том 2).

У нотаріально посвідченій заяві свідка ОСОБА_2 зазначає про обставини, які стосуються ТОВ «Інвестиційна компанія Капітал» та ТОВ «АС Лізинг», керівництво та пов`язані з ним управлінські рішення приймав саме ОСОБА_4 та зазначає, що виконувала його доручення, була знайома з ним тривалий час та працювала з ним на принципах взаємної довіри та поваги. Також зазначає, що наприкінці квітня 2018 року ОСОБА_4 попросив надати йому нотаріально посвідчену довіреність на його ім`я представляти її інтереси як учасника ТОВ «ЕЗ Альфа» на загальних зборах, перед юридичними особами та право відчужувати її частку у статутному капіталі товариства юридичним особам. Ураховуючи довірчі відносини, 30.05.2018 ОСОБА_2 надала ОСОБА_4 таку довіреність. Наприкінці серпня ОСОБА_2 дізналась про наявність іншої господарської справи, у листопаді - про наявність кримінальної справи. У ці місяці ОСОБА_4 знаходився у м.Києві. З цього часу заявниця остаточно зрозуміла, що ОСОБА_4 міг діяти у протиправних цілях, використовувати її довірливість та необізнаність у своїх особистих інтересах. Не бажаючи більше мати справи з ОСОБА_4 , 15.12.2018 ОСОБА_2 оформила у нотаріуса необхідні документи та відчужила свої корпоративні права, зокрема, продала усю свою частку у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» ОСОБА_3 та корпоративні права ТОВ «АС Лізинг» ОСОБА_18 та за умовами договорів отримала гроші. У той же день скасувала довіреність на ОСОБА_4 від 30.05.2018. Приблизно через пару днів після 15.12.2018 ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_4 по телефону про скасування виданої на його ім`я довіреності, а також те, що продала свою частку у вказаних підприємствах. ОСОБА_4 сказав, що зрозумів, іншої інформації не повідомляв. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 зареєстрована на непідконтрольній території, її інтереси представляють адвокати та ОСОБА_4 в іншому господарському процесі за позовом ОСОБА_19 , надані до суду документи завірені та підписані не нею, а такими представниками, документи від нотаріуса видані на ім`я ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 , нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_4 суперечить її, але відповідає його інтересам, і викладені у ній обставини є недостовірними та такими, що вводять суд в оману. Зокрема, ОСОБА_4 ніколи не повідомляв про вчинення правочину від імені ОСОБА_2 , був обізнаний ще у грудні 2018 року про припинення своїх повноважень, гроші за вчиненим правочином не передавав, про ОСОБА_1 взагалі дізналась після отримання її позову. Усе це свідчить про те, що документи складались заднім числом, за їх допомогою ОСОБА_4 і на підставі можливого судового рішення намагається отримати контроль над ТОВ «ЕЗ Альфа» (а.с.10-11, том 2).

Також матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_11 , яка містить інформацію про те, що вона знайома з ОСОБА_4 з 2004 року, коли працювала бухгалтером ВАТ «Завод Альфа», а він очолював наглядову раду цього товариства. У кінці травня 2018 ОСОБА_4 звернувся до неї з пропозицією придбати корпоративні права ТОВ «Альберон» та зазначає про обставини щодо надання повноважень розпорядження корпоративними правами ТОВ «Альберон» (а.с.97, том 2).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.07.2019 у даній справі відкладено підготовче засідання на 29.08.2019 до 14:45 год. Зобов`язано першого відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 надати вичерпну відповідь на такі запитання позивача: 1) Чим підтверджується інформування представника ОСОБА_4 про скасування довіреності від 30.05.2018? 2) Хто здійснював пошук покупця частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа", зокрема, ОСОБА_3 ? 3) За якою ціною Ви відчужували частку у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа", на користь ОСОБА_3 ? 4) Чим підтверджується здійснення ОСОБА_3 оплати частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа"? 5) На підставі якого рішення загальних зборів учасників ТОВ "Електроламповий завод Альфа" було погоджено укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа", за яким частка у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа" була відчужена на користь ОСОБА_3 ? 6) Хто складав акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа" від 15.12.2018? 7) Які документи були надані державному реєстратору для реєстрації змін у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни складу засновників? Зобов`язано позивача за первісним позовом ОСОБА_1 надати вичерпну відповідь на такі запитання відповідача: 1) Хто та коли виступив ініціатором укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа" від 15.06.2018 та додаткової угоди №1 від 18.06.2018? 2) Хто та коли підготував текст договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа" від 15.06.2018 та додаткової угоди №1 від 18.06.2018? 3) Де, ким і за яких обставин відбулось підписання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Електроламповий завод Альфа" від 15.06.2018 та додаткової угоди №1 від 18.06.2018 і у скількох примірниках? 4) Де, за яких підстав та обставин Ви передавали 21.03.2019 ОСОБА_4 гроші у розмірі 20500,00 гривень та чи отримували Ви при цьому від нього або від ОСОБА_2 підтвердження його повноважень? 5) Від кого, за яких обставин Ви отримали нотаріальну посвідчену заяву свідка ОСОБА_4 , постанову від 18.04.2019 та довідку від 04.06.2019 року нотаріуса ОСОБА_20 .? (а.с.199-200, том 2).

На виконання вимог ухвали господарського суду ОСОБА_2 надала нотаріально посвідчені відповіді на поставлені в ухвалі запитання, зокрема, щодо поставлених запитань пояснила, що місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на тимчасово окупованій території України, інша адреса його проживання чи перебування їй невідома. У зв`язку з чим направлення йому письмового повідомлення щодо скасування довіреності від 30.05.2018 було об`єктивно неможливим. Проте особисте повідомлення ОСОБА_4 про скасування довіреності та обставини цього підтверджуються її показаннями свідка, наявні у справі. Пошук покупця частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод «Альфа» здійснювався нею. Ціна продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод «Альфа» вказана у пункті 2.1 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.12.2018 і становить 20500,00 грн. Оплата частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» підтверджується пунктом 2.2 зазначеного договору та додатково підтверджується ОСОБА_2 отримання коштів від ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» укладено на підставі рішення учасника товариства №15/12/2018 від 15.12.2018, про яке зазначено у договорі. Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі складено сторонами договору - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останнім надавалися державному реєстратору документи згідно з переліком та у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості про які наявні у реєстраційній та судовій справах (а.с.206. том 2).

У нотаріально посвідченій заяві свідка ОСОБА_1 , зокрема, йдеться про те, що ініціатором укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.06.2018 та додаткової угоди до нього виступив ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2. за довіреністю від 30.05.2018. Текст вищевказаного договору підготував ОСОБА_4 . Зі сторони ОСОБА_1 даний договір та додаткова угода до нього підписані за сприятливих обставин за місцем мого проживання у двох примірниках. Також вважає, що відповідь на запитання щодо місця і обставин передачі грошових коштів за спірним договором не стосується обставин, що мають значення для даної справи, оскільки факт передачі грошових коштів у розмірі 20500,00 грн у рамках виконання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.06.2018 не оспорюється/не заперечується ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 , якому власне були передані грошові кошти. Після відмови нотаріуса посвідчувати підпис ОСОБА_4 як представника ОСОБА_2 на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» у зв`язку з відкликанням довіреності від 30.05.2018 ОСОБА_1 прийняла рішення звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Своїми представниками обрала адвокатів ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Усі документи, які додані до матеріалів справи, були отримані безпосередньо представниками ОСОБА_1. (а.с.216, том 2).

Також у нотаріально посвідченій заяві свідка ОСОБА_1 зазначає, що грошові кошти у розмірі 20500,00 грн були передані нею ОСОБА_4 під час її перебування 11.03.2019 у м.Києві у справах на підставі укладеного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.06.2018, про що у подальшому на її вимогу ОСОБА_4 була складена розписка. Повноваження на отримання грошових коштів, що належать ОСОБА_2, підтверджується довіреністю від 30.05.2018 (а.с.17, том 3).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з такого.

Відповідно до змісту ст.11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України.

Згідно до частини 2 ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права обумовлені наявністю в особи прав на частку в статутному капіталі. І навпаки, за відсутності в особи прав на таку частку не може йтися про корпоративні права та корпоративні правовідносини.

У силу приписів статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відчуження власником свого майна визначено частиною першою статті 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності, які залежать від волі власника.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договором згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 цього Кодексу).

Згідно з положеннями статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються, зокрема, майнові права та обов`язки, у тому числі і частка у статутному капіталі господарського товариства.

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи врегульований статтею 147 Цивільного кодексу України (яка була чинною на день виникнення спірних відносин), положення якої кореспондуються зі статтею 53 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно з положеннями зазначених норм учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

За змістом ст.21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

Зазначена позиція узгоджується із правовим висновком Великої палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15.

Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" винесені зміни до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а саме, доповнено ст.17 частиною 5 наступного змісту: "Для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі у цій частині - товариство) подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Таким чином, для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу ТОВ "Електроламповий завод Альфа", окрім іншого, до державного реєстратора мав бути поданий акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Донецької області з даним позовом.

Однією з вимог позовної заяви є визнання недійним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.12.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Колегія суддів зазначає, що у спорах про визнання недійсними договорів відповідачами є сторони цих договорів. Разом з тим, у якості відповідачів позивачем зазначено: ОСОБА_2 та ТОВ «Електроламповий завод Альфа», у той час як ОСОБА_3 не залучений у якості відповідача як сторона спірного договору. Клопотання про залучення ОСОБА_3 у якості співвідповідача, у порядку статті 48 Господарського процесуального кодексу України, позивачем під час розгляду справи не подавалося. Отже, ОСОБА_3 не був залучений до даної справи у якості відповідача при розгляді корпоративного спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.12.2018, в якому є стороною. З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції розглянув позов, заявлений не до належного відповідача. Вказані обставини унеможливлюють дослідження та надання оцінки договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.12.2018 та ухвалення рішення про визнання недійним вказаного договору.

Ураховуючи зазначене, не підлягають розгляду і інші (похідні) вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства, оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства №15/12/18 від 15.12.2018 та скасування реєстраційних дій (записів) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини, які мають значення для справи, та розглянув позовні вимоги по суті, відмовивши у їх задоволенні.

Разом з тим, господарський суд задовольнив позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, визнавши договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.06.2018, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2 фіктивним, надавши оцінку порядку укладення зазначеного договору та додаткової угоди до нього, зокрема, даті та місцю їх укладення.

Узявши до уваги пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_11 у якості доказів щодо обставин видачі довіреності від 30.05.2018 та загального контексту відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , суд на цій підставі визнав недоведеним позивачем факт укладення договору між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Як убачається із заяви свідка ОСОБА_1 (а.с.216, том 2) ініціатором укладення договору з ОСОБА_1 та додаткової угоди до нього 15.06.2018 був ОСОБА_4 - представник ОСОБА_2. за довіреністю від 30.05.2018, який власне готував текст договору та додаткової угоди до нього. У зв`язку з ситуацією, що склалася у Донецькій області та Луганській області, у період пошуку покупця частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» та під час укладення договору із ОСОБА_1 і відповідної додатковї угоди до нього представник ОСОБА_24 - ОСОБА_4 проживав у місті Києві, що не заперечується і самою ОСОБА_2 у своїй заяві свідка, яка зазначає, що «у ці місяці ОСОБА_4 знаходився у м.Києві» (а.с.95-96, том 2).

Відповідно до ст.647 Цивільного кодексу України договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, коли сторони досягли згоди з усіх істотних його умов, це означає, що за загальним правилом саме оферент має оцінити повноту та безумовність акцепту.

Прийняття акцепту, як і акцептування оферти, має відбуватися у формі згоди з його змістом, з часом отримання у зазначених вище випадках тощо. Усе це дозволяє зробити висновок, що місце укладення договору визначає також і місце кінцевого погодження істотних його умов та умов договору у цілому. Даним місцем і є місце проживання оферента, тобто особи, яка є ініціатором договору.

Отже, ОСОБА_2 , яка була керівником та учасником ТОВ «ЕЗ Альфа» була обізнана про перебування свого представника ОСОБА_4 у м.Києві. Жодними доказами не спростовано факту укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства у місті Києві.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про неможливість встановлення місця та відповідно дати укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» та додаткової угоди до нього, є помилковими.

Щодо встановлення обставин видачі ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4. довіреності від 30.05.2018 на підставі змісту свідчень ОСОБА_2 та ОСОБА_11 колегія суддів зазначає, що вказані свідчення стосуються інших обставин щодо ТОВ «Інвестиційна компанія Капітал» та ТОВ «Альберон» та не мають значення для визнання договору купівлі-продажу у статутному капіталі від 15.06.2018 недійсним.

У своїх поясненнях (заяві свідка) ОСОБА_2 не спростовує факт надання повноважень ОСОБА_4. за довіреністю від 30.05.2018, а лише підтверджує факт добровільної видачі такої довіреності (а.с.95-96, том 2), метою якої є саме продаж належної їй частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» на умовах та за ціною, визначеною на власний розсуд ОСОБА_4 . У довіреності міститься особистий підпис ОСОБА_2 , що свідчить про її обізнаність зі змістом довіреності та надання ОСОБА_4 зазначених у довіреності повноважень. Жодних застережень у вказаній довіреності щодо ціни продажу частки у статутному капіталі товариства, немає.

Невідповідність волевиявлення ОСОБА_2 її внутрішній волі ніякими доказами не обґрунтована.

Отже, твердження першого відповідача про те, що ОСОБА_4 свідомо, без законних на те підстав, всупереч волі та інтересів свого колишнього довірителя ОСОБА_2 , на видачу саме такої довіреності, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, господарський суд правильно не узяв до уваги доводи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «ЕЗ Альфа», що видана ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4. довіреність від 30.05.2018 є дефектною та такою, що не уповноважувала ОСОБА_4 на укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа», оскільки вона передбачає відчуження частки у статутному капіталі товариства, а також її зміст відповідає вимогам ст.244-247 Цивільного кодексу України.

Статтею 249 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Згідно зі ст.1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до ст.1006 Цивільного кодексу України повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Частиною 3 ст.1007 Цивільного кодексу України встановлено, що довіритель зобов`язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв`язку з виконанням доручення.

За нормами частин 2, 3 ст.1008 Цивільного кодексу України довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. Якщо повірений діє як підприємець, сторона, яка відмовляється від договору, має повідомити другу сторону про відмову від договору не пізніш як за один місяць до його припинення, якщо триваліший строк не встановлений договором. У разі припинення юридичної особи, яка є комерційним представником, довіритель має право відмовитися від договору доручення без попереднього повідомлення про це повіреному.

Правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

У правочині зовнішнє волевиявлення особи має відповідати його внутрішній волі. Вона має бути спрямована на досягнення відповідного юридичного наслідку, тому не можуть розглядатися як правочини ті фактичні дії особи, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 15.12.2018 скасувала довіреність від 30.05.2018 (а.с.6, 7, том 2). У заяві свідка ОСОБА_2 зазначила, що про скасування зазначеної довіреності довіритель повідомила повіреного по телефону через декілька днів після 15.12.2018.

Доказів повідомлення про припинення дій довірителем матеріали справи не містять (заява свідка не є беззаперечним доказом на підтвердження вказаних обставин, ці пояснення мають бути підтверджені певними доказами у справі), а тому не можна вважати лише усне пояснення доказом на підтвердження негайного повідомлення представника, встановленого ст.249 Цивільного кодексу України.

Окрім того, продавши свою частку за договором від 15.12.2018 ОСОБА_3 так само ОСОБА_2 виразила волю і бажання продати належні їй майнові (корпоративні) права.

За таких обставин, відсутні будь-які підстави вважати, що волевиявлення ОСОБА_2 не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, відповідно немає підстав стверджувати, що у ОСОБА_4. за довіреністю, виданою 30.05.2018 ОСОБА_2 зі строком дії до 30.05.2021, були відсутні повноваження станом на 15.06.2018 укладати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа».

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відкликання довіреності на ім`я ОСОБА_4 , і як наслідок відсутність повноважень у останнього на укладення договору від 15.06.2018.

Щодо тверджень ТОВ «Електроламповий завод Альфа» та ОСОБА_3 про те, що характер дій ОСОБА_1 та ОСОБА_4 слід з`ясовувати через призму обставин, встановлених в інших провадженнях, колегія суддів зауважує, що водночас відповідачем та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не зазначено, які саме обставини встановлені в інших справах (господарських справах №905/2639/17, №910/12671/18, №922/1961/19 та інших, а також у кримінальному провадженні №0002947 від 31.08.2018 та ухвалах слідчих суддів за цим провадженням у справі №234/16516/18) мають значення для розгляду даної справи у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України (у вказаних справах беруть участь інші учасники справи, обставини встановлені щодо іншого товариства - ТОВ «Інвестиційна компанія Капітал».

Крім того, доводи ОСОБА_3 про вчинення протиправних дій ОСОБА_4 та створення штучних доказів для спільного з ОСОБА_1 введення суду в оману, злочинна домовленість між ними, а також недостовірність та підроблення останніми документів, не доведена належними та допустимими доказами та ґрунтується на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Також господарський суд дійшов висновку про відсутність реальної мети створення правових наслідків через укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ЕЗ Альфа» від 15.06.2018 про передачу у власність належної ОСОБА_2 100% частки у статутному капіталі товариства, тому на підставі частини 2 ст.234 Цивільного кодексу України вказаний договір визнаний судом першої інстанції недійсним.

Згідно з частиною 1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 234 Цивільного кодексу України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. При цьому ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому такі цілі можуть бути протизаконними, або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

Для визнання правочину фіктивним ознака вчинення його лише для вигляду має бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не можна визнати фіктивним. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справах №920/1144/17 від 08.08.2018, № 910/11715/17 від 11.04.2018.

Водночас матеріалами справи, а саме, змістом договору підтверджується, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.06.2016 укладався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі уповноваженої особи ОСОБА_4 з метою передачі у власність покупця належної йому частки у статутному у капіталі товариства у розмірі 20500,00 грн з відстроченням платежу до 01.04.2019, на підтвердження чого у день виконання покупцем вказаного зобов`язання, передає покупцю розписку, яка посвідчує отримання продавцем оплати частки у статутному капіталі товариства. Право власності на частку у статутному капіталі товариства переходить до покупця з дати підписання договору.

Як свідчать матеріали справи, договір фактично виконувався сторонами - право власності перейшло до покупця з 15.06.2018 (у день підписання договору), оплату покупець мав здійснити до 01.04.2019, ціна, за якою укладений і договір від 15.06.2018, і договір від 15.12.2018, є однаковою - 20500,00 грн, що спростовує заперечення ОСОБА_2 про нелогічну, економічно невигідну ціну договору від 15.06.2018.

З огляду на встановлені судом обставини, висновок господарського суду про фіктивність договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 15.06.2018 року та, як наслідок, визнання його недійсним, позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції, визнавши фіктивним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Електроламповий завод Альфа» від 15.06.2018 та додаткової угоди до нього №1 від 18.06.2018, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не дослідив ознак його фіктивності, а саме, не встановив умислу усіх сторін правочину та факту введення в оману (до або в момент укладення договору та додаткової угоди до неї) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників, свідомий намір невиконання зобов`язань за договором, приховування справжніх намірів учасників правочину тощо.

Ураховуючи, що господарським судом прийнято рішення при недоведеності обставин, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування його у повному обсязі з прийняттям нового рішення.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 пункту 2 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частин 1, 2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 2.Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст.269, 270, пунктом 2 частини 1 ст.275, ст.277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2019 у справі №905/806/19 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 відмовити.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26.02.2020.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова