УХВАЛА
м. Київ

27.02.2020Справа № 3/157-9/5

за позовом Військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в

особі Чернівецького гарнізону

до Чернівецької обласної державної адміністрації

третя особа Міністерство оборони України

про зобов`язання передати квартири

Суддя Сівакова В.В.
секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін
від прокуратури Набієва М.І., посвідчення № 033438 від 18.05.2015

від позивача Шеремета І.М., довіреність № 261 від 23.01.2020

від відповідача не з`явився

від третьої особи Барда С.Ю., наказ № 52 від 19.02.2020

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Вищого Арбітражного суду України від 10.04.2001 № 9/5 повністю задоволені позовні вимоги Військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Чернівецького гарнізону щодо зобов`язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону дві трикімнатні і вісім двокімнатних квартир.

Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Чернівці звернувся до Вищого господарського суду України в порядку передбаченому ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» з поданням про відстрочку виконання наказу суду № 9/5 від 10.04.2001, яким зобов`язано Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону дві трикімнатні та вісім двокімнатних квартир до 01.07.2004.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Арбітражного процесуального кодексу України» від 21.06.2003 справи, віднесені цим Законом до підсудності місцевих господарських судів провадження у яких порушено Вищим арбітражним судом України до набрання чинності цим Законом, передаються на розгляд відповідному місцевому господарському суду з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України для розгляду справ у першій інстанції.

Відповідно до вищезгаданої норми справу Вищого арбітражного суду України № 9/5 разом з поданням Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Чернівці про відстрочку виконання наказу суду № 9/5 від 10.04.2001 було надіслано до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2004 присвоєно номер справи 3/157-9/5 та призначено до розгляду заяву про відстрочку виконання рішення суду на 08.04.2004.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 08.04.2004 відстрочено виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.2001 № 9/5 до 01.07.2004.

29.07.2008 на адресу суду надійшла заява Чернівецького гарнізону про винесення ухвали щодо приведення наказу Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження»; з метою повторного пред`явлення наказу Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 до примусового виконання поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання; видати дублікат наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.10.2008 відновлено строк для пред`явлення наказу Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 до виконання; наказ Вищого арбітражного суду України № 9/5 від 10.04.2001 визнано таким, що не підлягає виконанню повністю; ухвалено видати новий наказ про зобов`язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону 5 (п`ять) двокімнатних квартир.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2008 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.10.2008 повернуто Чернівецькій обласній державній адміністрації.

01.12.2008 на виконання вищезазначеної ухвали, Господарським судом міста Києва виданий відповідний наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 3/157-9/5 від 26.02.2009 ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.10.2008 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України № 3/157-9/5 від 28.05.2009 постанову Київського апеляційного господарського суду № 3/157-9/5 від 26.02.2009 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 Відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зобов`язано відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

Ухвалою Вищого господарського суду України № 3/157-9/5 від 09.10.2009 касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 повернуто Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Вищого господарського суду України № 3/157-9/5 від 29.01.2010 відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення процесуального строку для подання касаційної скарги та касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 повернуто Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 13.10.2010 Чернівецькому військовому гарнізону відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 18.10.2013 відмовлено Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у прийнятті заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення суду на підставі якого видано наказ Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 26.04.2016 скаргу Чернівецького гарнізону на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено повністю. Визнано недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пінського Ю.В від 14.04.2014 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 11026796 на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов`язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону п`ять двокімнатних квартир.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.08.2016 заяву Чернівецького гарнізону про поновлення строку для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 задоволено. Відновлено строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 до виконання.

13.02.2020 до суду надійшла заява Чернівецького гарнізону від 11.02.2020 про зміну способу і порядку виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.2001 у справі № 9/5 та стягнути з Чернівецької обласної державної адміністрації на користь Чернівецького гарнізону грошові кошти для придбання п`яти двокімнатних квартир в сумі 4.500.000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що абсолютна неможливість виконання рішення суду у спосіб, який міститься у його резолютивній частині підтверджується відповідями боржника (Чернівецької обласної державної адміністрації) та Міністерства фінансів України, а також тривалістю його невиконання (18 років). Чернівецькою обласною державною адміністрацією самостійно визначено розмір витрат, необхідних для виконання наказу суду № 3/157-9/5 від 01.12.2008, а саме 4,5 млн. грн. (розмір коштів на придбання квартир).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 заяву призначено до розгляду на 27.02.2020.

26.02.2020 від відповідача до суду надішли заперечення, в яких відповідач зазначає, що Чернівецький гарнізон в/ч НОМЕР_1 у березні 2003 розформовано. Ні ІНФОРМАЦІЯ_1 ні Квартирно-експлуатаційний відділ міста Чернівці немає підстав вважати правонаступниками Чернівецького гарнізону - в/ч А0263 у розумінні норм цивільного законодавства чи процесуального правонаступництва. Відтак заявник звертається до суду з проханням про зміну порядку і способу виконання судового рішення щодо неіснуючої юридичної особи (що суперечить ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження») та пропонує стягнути грошові кошти на користь юридичної особи, яка не має жодного стосунку до цієї судової справи у контексті процесуального правонаступництва. Правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення. В свою чергу, зміна способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. П`ять двокімнатних квартир, що підлягають передачі за рішенням суду не визначені родовими ознаками. Вважає, що в задоволені заяви слід відсохти, оскільки зміною способу виконання рішення з зобов`язання надати квартири на стягнення їх вартості буде фактично змінено рішення суду по суті, а не спосіб його виконання. Питання про стягнення коштів за житло не було предметом розгляду при ухвалення рішення суду. Крім цього вказує на те, що питання щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду вже було предметом розгляду судом за заявою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 18.10.2013 відмовлено у прийнятті цієї заяви..

Позивач в судовому засіданні 27.02.2020 вимоги заяви підтримав повністю.

Прокуратура в судовому засіданні вимоги заяви позивача підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання 27.02.2020 не з`явився.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, суд встановив:
Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

27.01.2009 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 11026796 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов`язання Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п`ять двокімнатних квартир.

10.06.2009 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 11026796 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов`язання Чернівецьку обласну державну адміністрацію передати Чернівецькому гарнізону п`ять двокімнатних квартир.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 10.08.2009 визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 11026796 від 10.06.2009 та зобов`язано Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

22.08.2009 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 11026796 з виконання Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

14.04.2014 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 11026796 з виконання Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 26.04.2016 скаргу Чернівецького гарнізону на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено повністю. Визнано недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пінського Ю.В від 14.04.2014 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 11026796 на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 про зобов`язання Чернівецької обласної державної адміністрації передати Чернівецькому гарнізону п`ять двокімнатних квартир.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 23.08.2016 заяву Чернівецького гарнізону про поновлення строку для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 задоволено. Відновлено строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 до виконання.

19.01.2017 на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України позивачем було надіслано заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 19.01.2017.

04.05.2017 Відділом примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 11026796 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч.ч 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд відзначає, що особа, яка подала заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про зміну способу виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Докази, у відповідності зі статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Заявником жодних доказів вчинення державним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 3/157-9/5 від 01.12.2008 після відновлення 04.05.2017 виконавчого провадження ВП № 11026796 та встановлення про неможливість виконання рішення суду не подано.

Отже, заявником не подано належних та допустимих доказів в підтвердження неможливості виконання рішення у даній справі у встановлений спосіб.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (постанова Верховного суду України від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15, постанова Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у справі № 904/1478/15).

Не відповідають дійсності посилання відповідача на те, що питання щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду вже було предметом розгляду судом за заявою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, оскільки останнім було подано заяву про встановлення способу та порядку виконання рішення, тоді як наразі розглядається заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Згідно з п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 184 Цивільного кодексу України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Разом з цим, квартири, що присуджені до повернення відповідачем позивачу, окрім кількості кімнат не мають таких головних визначених родових ознак як площу та місце розташування, що унеможливлює визначення їх вартості для звернення стягнення на кошти.

Слід зазначити, що листи Чернівецької обласної державної адміністрації № 01.40-65/1567-1 від 11.05.2017 та № 01.32-23/51 від 08.02.2019, адресовані Міністерству фінансів України, про виділ з Державного бюджету України 4,5 млн. грн. (орієнтована вартість житла, що підлягає передачі) для виконання рішення суду у справі № 9/5 не носять зобов`язального характеру відповідача перед позивачем.

З поданої заяви вбачається, що заявник, у зв`язку з ненаданням документального підтвердження неможливості виконати судове рішення у встановлений в ньому спосіб, фактично просить змінити рішення по суті, що не відповідає ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, заява Чернівецького гарнізону задоволенню не підлягає повністю.

Керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Чернівецького гарнізону про зміну способу і порядку виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 10.04.2001 у справі № 9/5 відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено 02.03.2020.

СуддяВ.В.Сівакова