ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Справа№ 910/9549/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

позивача Щудла А.М.

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Белукртеп"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 16.10.2019 (повний текст складено 04.12.2019)

у справі № 910/9549/19 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Белукртеп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Агро Мікс"

про зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Белукртеп" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Агро Мікс" (далі - відповідач) про:

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Агро Мікс" (01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, буд. 6/2 А, ) вчинити дії щодо прийняття товару, поставленого за видатковими накладними №129 від 25.03.2019, №130 від 25.03.2019, №133 від 26.03.2019 №134 від 26.03.2019, №131 від 27.03.2019, №132 від 27.03.2019, №135 від 03.04.2019, №136 від 03.04.2019, №137 від 05.04.2019, №138 від 05.04.2019, №140 від 07.04.2019, №143 від 07.04.2019, №139 від 10.04.2019, №141 від 11.04.2019, №142 від 11.04.2019 шляхом їх підписання.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.10.2019 у справі №910/9549/19 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Белукртеп" відмовлено.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Белукртеп" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду, рішення Господарського суду м. Києва від 16.10.2019 скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, зобов`язати ТОВ "КРЕДО АГРО МІКС" вчинити дії щодо прийняття товару, поставленого за видатковими накладними №129 від 25.03.2019, №130 від 25.03.2019, №133 від 26.03.2019, №134 від 26.03.2019, №131 від 27.03.2019, №132 від 27.03.2019, №135 від 03.04.2019, №136 від 03.04.2019, №137 від 05.04.2019, №138 від 05.04.2019, №140 від 07.04.2019, №143 від 07.04.2019, №139 від 10.04.2019, №141 від 11.04.2019, №142 від 11.04.2019 шляхом їх підписання.

Апеляційна скарга позивача обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог оскільки відповідач без достатніх правових підстав зволікає з прийняттям товару. За твердженням позивача факт поставки відповідачу відповідного товару підтверджений ним належним чином, зокрема оборотно-сальдовими відомостями.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2020 у справі №910/9549/19 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9549/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Белукртеп". Призначено справу до розгляду на 11.02.2020 о 10-20 год, в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, зал судових засідань №15.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 у зв`язку із нез`явленням у судове засідання представника відповідача розгляд справи був відкладений до 25.02.2020.

Представник відповідача у судове засідання 25.02.2020 повторно не з`явився. Ухвали Північного апеляційного господарського суду про призначення та відкладення розгляду справи були направлені судом за належною адресою ТОВ "КРЕДО АГРО МІКС", проте відповідні поштові відправлення були повернуті відділом поштового зв`язку у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Після проведення колегією суддів наради, головуючий суддя оголосив вступну та резолютивну частини постанови у даній справі, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Белукртеп" на рішення Господарського суду міста м. Києва від 16.10.2019 у справі № 910/9549/19 залишено без задоволення, а рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст . 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Белукртеп" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредо Агро Мікс" (покупець) було досягнуто домовленості щодо поставки товару, а саме: пінопласту 25 ФАСАД - ЕКО (1000*500*2 мм) у кількості 580 378, 6106 м3, вартістю 736 000, 00 грн та плитки керамічної в асортименті на загальну вартість 300 643, 20 грн.

Покупцем було здійснено оплату вартості товару, а саме:

- 19.03.2019 на суму 534 000, 00 грн;

- 19.03.2019 на суму 202 000, 00 грн;

- 27.03.2019 на суму 300 643, 20 грн.

Судом установлено, що поставка товару була здійснена за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 150 А, за рахунок продавця в такому порядку:

- 25.03.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 87, 6106 м3 на загальну вартість 59 400,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна № 129 від 25.03.2019);

- 25.03.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна № 130 від 25.03.2019);

- 26.03.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №133 від 26.03.2019);

- 26.03.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №134 від 26.03.2019);

- 27.03.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №131 від 27.03.2019);

- 27.03.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №132 від 27.03.2019);

- 03.04.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №135 від 03.04.2019);

- 03.04.2019 року здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №136 від 03.04.2019);

- 05.04.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №137 від 05.04.2019);

- 05.04.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 60 м3 на загальну вартість 40 680,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №138 від 05.04.2019);

- 07.04.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240, 00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №140 від 07.04.2019);

- 07.04.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 57,9351 м3 на загальну вартість 39 280,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №143 від 07.04.2019);

- 10.04.2019 здійснено поставку керамічної плитки ( 40 найм. в асортименті) на загальну вартість 300 643,20 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №139 від 10.04.2019);

- 11.04.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №141 від 11.04.2019);

- 11.04.2019 здійснено поставку Пінопласту 25 ФАСАД-ЕКО об`ємом 80 м3 на загальну вартість 54 240,00 грн з ПДВ. (Видаткова накладна №142 від 11.04.2019).

Поставлений товар було набуто позивачем в наступному порядку:

- Пінопласт 25 ФАСАД-ЕКО 1000*500*2 мм в Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК БУД ТРЕЙД" на підставі Договору поставки № 78 від 27.03.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вік буд Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белукртеп" (видаткова накладна № 560 від 29.03.2018 та №1491 від 31.05.2018), копії яких долучено до матеріалів справи ;

- Керамічна плитка в ТОВ "Епіцентр Кераміки" (видаткова накладна № 43 від 21.03.2019).

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що Позивач стверджує, що поставив відповідачу товар на загальну суму 1036643,20 грн. Покупцю були надані видаткові накладні для їх підписання, проте останній їх не підписав та не повернув.

Позивач стверджує, що звертався до відповідача з заявою про здійснення дій щодо прийняття товару, згідно видаткових накладних шляхом їх підписання. Заява від 24.05.2019 була направлена відповідачу на адресу: 01004, м. Київ, вул.. Крутий Узвіз, буд. 6/2 А. Проте Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Агро Мікс" відповідь на заяву не надало, так само як і підписані видаткові накладні.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З доданих до матеріалів справи видаткових накладних №129 від 25.03.2019, №130 від 25.03.2019, №133 від 26.03.2019 №134 від 26.03.2019, №131 від 27.03.2019. №132 від 27.03.2019, №135 від 03.04.2019, №136 від 03.04.2019, №137 від 05.04.2019, №138 від 05.04.2019, №140 від 07.04.2019, №143 від 07.04.2019, №139 від 10.04.2019, №141 від 11.04.2019, №142 від 11.04.2019 убачається, що вони містять найменування товару, його кількість, ціну. Отже між сторонами мало місце укладення правочину на поставку товару у спрощений спосіб.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 689 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 4 статті 690 Цивільного кодексу України передбачено якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Зважаючи на те, що позивачем не надано замовлення покупця № 85 від 19.03.2019, № 86 від 19.03.2019 та № 106 від 27.03.2019, товарно-транспортних накладних на підтвердження поставки товару відповідно до підписаних лише з боку позивача видаткових накладних, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено факту поставки товару відповідачу.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що до моменту поставки товар зберігався на складі постачальника, що розташований за адресою: Київська область, с. Крюківщина, вул. Парникова, 3 та належить постачальнику на підставі Договору № 74 від 15.01.2019, проте вказаного Договору позивачем суду не надано.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України на кожну із сторін покладений обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами, як письмові, речові електронні докази.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, докази, надані стороною спору на підтвердження своїх вимог або заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Так, положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає в тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки Позивачем не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ним дійсно було поставлено товар відповідачу за видатковими накладними №129 від 25.03.2019 р., №130 від 25.03.2019, №133 від 26.03.2019 №134 від 26.03.2019, №131 від 27.03.2019, №132 від 27.03.2019, №135 від 03.04.2019, №136 від 03.04.2019, №137 від 05.04.2019, №138 від 05.04.2019, №140 від 07.04.2019, №143 від 07.04.2019, №139 від 10.04.2019, №141 від 11.04.2019, №142 від 11.04.2019, вимоги позивача про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Агро Мікс" вчинити дії щодо прийняття товару за зазначеними видатковими накладними шляхом їх підписання є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на оборотно-сальдові відомості не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вказана документація має суто бухгалтерське призначення, а отже не є належним та допустимим доказом у даному спорі.

У зв`язку із викладеним колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Белукртеп".

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі стосовного порушення Господарським судом м. Києва норм матеріального та процесуального права, оскільки судом були дотримані всі вимоги щодо повного та всебічного розгляду справи.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Белукртеп", в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/9549/19, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/9549/19 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Белукртеп" на рішення Господарського суду міста м. Києва від 16.10.2019 у справі № 910/9549/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста м. Києва від 16.10.2019 у справі № 910/9549/19 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9549/19.

Повний текст постанови складено та підписано 02.03.2020.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов