Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. м. Рівне Справа № 918/794/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н. Ф., за участі секретаря судового засідання Оліфер С. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Фізичної особи - підприємця Завадського Петра Петровича до відповідача Закритого акціонерного товариства "Токана" про стягнення заборгованості в розмірі 13 600,00 Євро, що станом на 09.11.2018 року згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно сумі 433 840, 00 грн,

у засіданні брали участь:

від позивача: Кулініч А.О.

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Фізична особа - підприємець Завадський Петро Петрович (Україна) (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "Токана" (Литовська Республіка) (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 13 600,00 Євро, що станом на 09.11.2018 року згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно сумі 433 840,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.06.2018 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір купівлі-продажу товарів № 8 (далі - договір), за умовами якого позивач зобов`язався продати товари відповідачу, а відповідач прийняти та оплатити товари в порядку, передбаченому цим договором.

06 липня 2018 року позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 23 600,00 Євро. Проте, відповідач, здійснив частково оплату поставленого товару на загальну суму 10 000,00 Євро, що станом на 18.09.2018 року згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно сумі 328 267,36 грн.

З урахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13 600,00 Євро, що станом на 09.11.2018 року згідно офіційного курсу Національного банку України становить 433 840,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідачем виступає іноземний суб`єкт господарювання - нерезидент, який не має свого представництва на території України. Місцезнаходженням відповідача є: Литовська Республіка.

Відповідно до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

За умовами п. 11.1 договору будь-які спори, претензії або вимоги, що виникають між сторонами на підставі або у зв`язку з цим договором, а також внаслідок його порушення, застосування або тлумачення, підлягають вирішенню шляхом мирного врегулювання між сторонами. У разі, якщо мирне врегулювання не досягнуто протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати повідомлення однієї із сторін іншого боку про запрошення до переговорів у зв`язку з розбіжностями, подібна претензія підлягає остаточному врегулюванню в Господарському суді Рівненської області по матеріальному праву України.

Ухвалою суду від 14.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/794/18, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.06.2019 року. Одночасно вказаною вище ухвалою провадження у справі зупинено на підставі приписів ст. 228 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з необхідністю звернення до іноземного суду із судовим дорученням про надання правової допомоги.

Ухвалою суду від 14.06.2019 року провадження у справі №918/794/18 поновлено, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2020 року. Одночасно вказаною ухвалою провадження у справі зупинено на підставі приписів ст. 228 ГПК України у зв`язку з необхідністю звернення до іноземного суду із судовим дорученням про надання правової допомоги.

Суд зазначає, що відповідач своїм правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, явки в судове засідання 20.02.2020 року уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалами суду від 14.12.2018 року та 14.06.2019 року відповідно до вимог Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 07 липня 1993 року.

Згідно з ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд розглядає справу за відсутності такого учасника, відповідно до чинного законодавства за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Заслухавши у судовому засіданні 20.02.2020 року представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

04 червня 2018 року між Фізичною особою-підприємцем Завадським Петром Петровичем (далі - продавець) та Закритим акціонерним товариством "Токана" (далі - покупець), укладено договір купівлі-продажу товарів № 8 (далі - договір), за умовами якого продавец зобов`язується продати товари покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари в порядку, передбаченому цим Договором (п. 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору встановлено, що товари означає товари, зазначені в Додатку № 1. Інші дані про товари вказуються у вищезазначеному Додатку № 1: назва, код EAN, код продавця, присвоєний в системі покупця, назва виробника, розмір або вага нетто товару, первинна упаковка товару, кількість одиниць у вторинній упаковці, кількість одиниць товару на піддоні, ціна товару або метод розрахунку ціни. Продавець формує додаток № 1 в програмі Excel і відправляє його покупцю по електронній пошті.

Відповідно до п. 2.3. договору замовлення на придбання надаються в письмовому вигляді (як зазначено в додатку № 2) і відправляються по факсу або електронною поштою.

Згідно з п. 3.1. договору, продавець здійснює поставку товарів на умовах поставки FCA - м Дубно, Україна, згідно з Інкотермс 2010. Товар супроводжується всіма необхідними документами:

1. рахунком-фактурою;

2. пакувальним листом (із зазначенням ваги окремої первинної/вторинної/третинної упаковки по виду упаковки);

3. сертифікатом якості від виробника (з печаткою продавця);

4. вантажною митною декларацією (ВМД) країни відправлення (копія);

5. сертифікатом Євро 1.

У разі не надання будь-яких із потрібних документів продавець зобов`язаний надати відсутні документи в найкоротші терміни за власний рахунок. Продавець зобов`язаний оплатити покупцю документально підтверджені збитки, понесені внаслідок простою транспортного засобу на митниці, в разі, якщо причиною простою стало ненадання продавцем усіх необхідних документів.

При поставках на умовах FCA - м. Дубно, Україна продавець здійснює поставку товару протягом 20 (двадцять) робочих днів від дати узгодження замовлення на придбання. Датою поставки вважається дата оформлення товарно-транспортної накладної (CMR) продавця (п. 3.7. договору).

За умовами п. 3.8. договору, товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем за такими характеристиками:

1. за якістю - згідно технічних умов;

2. за кількістю - відповідно до кількості місць, зазначених в товарно-транспортній накладній (CMR), інших товаросупровідних документах.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що якість товару має відповідати ДСТУ 4135-2014.

Згідно з п. 5.1. договору, ціна на товар встановлюється в Євро, включаючи упаковку і маркування. Ціна на товар розраховується і встановлюється в додатку № 1.

Відповідно до п. 5.2. договору, оплата вартості партії поставленого товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на валютний рахунок продавця. Покупець зобов`язаний оплатити повну вартість партії товару згідно відповідного рахунку-фактури протягом 60 (шестидесяти) календарних днів з дня отримання такого рахунку-фактури.

Датою оплати за цим договором є дата зарахування коштів на валютний рахунок продавця (п. 5.7. договору).

10 червня 2018 року відповідач направив позивачу замовлення на придбання товару № 2, в якому вказав наступні умови:

1. вид упаковки - Гофроящик;

2. вага товару в 1 (одному) ящику 2 (два) кілограма;

3. загальна вага - 10 000 (десять тисяч) кілограмів;

4. ціна за 1 (один) кілограм - 2 (два) Євро 36 Євроцентів;

5. загальна сума - 23 600 (двадцять три тисячі шістсот) Євро 00 Євроцентів;

6. поставку товару необхідно здійснити в період з 25.06.2018 року по 15.07.2018 року.

При цьому, 10.06.2018 року позивач та відповідач підписали специфікацію № 2 до договору на умовах, зазначених в замовленні відповідача на придбання товару від 10.06.2018 року.

В подальшому, було складено рахунок (Invoce) від 10.06.2018 року №2 на оплату вартості партії товару, який підлягав поставці на умовах зазначених в замовленні відповідача від 10.06.2018 року № 2, на загальну суму 23 600 (двадцять три тисячі шістсот) Євро 00 Євроцентів.

Також, 10.06.2018 року позивачем було виписано упаковочний лист № 2 на поставку товару в кількості 5 000 (п`ять тисяч) коробок вагою нетто 10 000 (десять тисяч).

Судом встановлено, що позивачем 06.07.2018 року було поставлено для відповідача товар згідно умов п. 3.7. договору на загальну суму 23 600 Євро 00 Євроцентів, що стверджується товарно-транспортною накладною CMR від 06.07.2018 року № 976900.

Суд зазначає, що в матеріалах справи вісутні докази наявності зі сторони відповідача будь-яких зауважень щодо виконання позивачем взятих на себе зобов`язань по поставці товару за умовами договору, зокрема, щодо кількості, якості товару чи переліку супровідних документів до партії товару.

За таких умов у відповідача виник обов`язок оплатити позивачу вартість поставленого 06.07.2018 року товару до 04.09.2018 року. Проте відповідачем було лише частково оплачено за поставлений товар, внаслідок чого заборгованість по поставці становить 13 600, 00 Євро.

За приписами ст. 171 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання належне виконання).

Згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ьст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене та відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем умов договору щодо здійснення оплати за поставлений товар, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) Євро 00 Євроцентів, що станом на 09.11.2018 року згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно сумі 433 840 (чотириста тридцять три тисячі вісімсот сорок) грн 00 коп, обґрунтованими, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на все викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню судом з покладенням на відповідача на підставі ст. 129 ГПК України витрат по оплаті судового збору в сумі 6 507, 61 грн.

Керуючись ст. 76-79, 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Токана" (Uzdaroji akcine bendrove (UAB) "Токаnа") (03104, Литовська Республіка, м. Вільнюс, вул. М. К. Ciurlionio, 7, код реєстрації: 302502442; код ПДВ: LT12) - UAB "Tokana" (М. К. Ciurlionio, g. 7, LT-03104 Vilnius, Republic of Lithuania; company code 302502442; VAT LT12) на користь Фізичної особи - підприємця Завадського Петра Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) Євро 00 Євроцентів, що станом на 09.11.2018 року згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно сумі 433 840 (чотириста тридцять три тисячі вісімсот сорок) грн 00 коп. та 6 507 (шість тисяч п`ятсот сім) грн 61 коп. судового збору.

3. Зобов`язати позивача здійснити переклад копії рішення від 20.02.2020 року у справі №918/794/18, доручення про вручення за кордоном судових документів та підтвердження про вручення документа на литовську мову і належним чином засвідчені переклади надати суду.

Направити повний текст рішення у справі №918/794/18 від 20.02.2020 року разом із підтвердженням про вручення документа та дорученням про вручення документа, перекладені на литовську мову, для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Договором між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 07 липня 1993 року, через Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 24.02.2020 року.

Суддя Церковна Н. Ф.