УХВАЛА

м. Київ

18.02.2020Справа № 910/9726/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дистрибуційний

Центр»

про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та

визнання таким, що не підлягає виконанню дублікат наказу господарського

суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний

Центр"

про стягнення 6 465 844, 33 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Вегера А.В.

Представники учасників справи:

від заявника: Назаренко С.М. - ордер серії КС № 554555 від 11.02.2020;

від стягувача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/9726/18 (суддя Баранов Д.О.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" задоволено: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" основний борг в розмірі 4 983 624 грн. 55 коп., пені в розмірі 815 175 грн. 42 коп., штрафу в розмірі 348 853 грн. 71 коп., інфляційних нарахувань в розмірі 231 801 грн. 65 коп., 3% річних в розмірі 86 389 грн. 00 коп. та витрати сплаті судового збору у розмірі 96 987 грн. 67 коп.

05.02.2019 року на виконання вищевказаного рішення господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

11.09.2019 до господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" про видачу дублікату наказу від 05.02.2019 у справі № 910/9726/18 у зв`язку із втратою оригіналу останнього.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.09.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" про видачу дублікату наказу - задоволено: видано дублікат наказу господарського суду міста Києва від 05.02.2019 у справі № 910/9726/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дистрибуційний центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агроімпекс ЛТД" основного борг в розмірі 4 983 624 грн. 55 коп., пені в розмірі 815 175 грн. 42 коп., штрафу в розмірі 348 853 грн. 71 коп., інфляційних нарахувань в розмірі 231 801 грн. 65 коп., 3% річних в розмірі 86 389 грн. 00 коп. та витрати сплаті судового збору у розмірі 96 987 грн. 67 коп.

11.11.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дистрибуційний Центр» подано заяву про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дублікат наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва № 05-23/2774 від 11.11.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/9726/18 у зв`язку з відпусткою судді Баранова Д.О.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справу № 910/9726/18 передано судді Ломаці В.С. для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дистрибуційний Центр» про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дублікату наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18.

Проте, судом за допомогою КП «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що 02.10.2019 року справа № 910/9726/18 була направлена до Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18 про видачу дубліката наказу.

Оскільки відсутність у суді матеріалів справи унеможливлює розгляд ним заяви про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дублікату наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2019 відкладено вирішення питання про прийняття поданої заяви до повернення матеріалів справи № 910/9726/18 до господарського суду міста Києва.

Судом встановлено, що матеріали справи № 910/9726/18 були повернуті з Північного апеляційного господарського суду до господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим суд ухвалою від 10.02.2020 призначив до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дистрибуційний Центр» про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дублікату наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18. Представник заявника у судовому засіданні 18.02.2020 року заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник стягувача у судове засідання 18.02.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки відповідно до частини 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути заяву за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 18.02.2020 року судом розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дистрибуційний Центр» про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дублікату наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18, та вирішено відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 3 ГПК України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства.

В силу приписів ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В загальному розумінні судовий виконавчий документ (наказ) є офіційним розпорядженням, що видається судом (суддею) і зобов`язує певного суб`єкта на вчинення юридично значимих дій.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Заявник зазначає, що виданий дублікат наказу у справі № 910/9726/18 є таким, що не підлягає виконанню повністю, так як його було видано помилково, тому що станом на сьогодні у боржника немає кредиторської заборгованості перед позивачем, оскільки 15.04.2019 року позивач, ТОВ «Будівельна інжинірингова компанія «Миколаївбудінвест» та боржник уклали Договір № 150419/1 про відступлення права вимоги, згідно з яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор передає, а новий кредитор отримує право вимоги до боржника, яке виникає у первісного кредитора відповідно до наступних документів: Договору поставки № 011216/1 від 01.12.2016, укладеного між боржником та первісним кредитором, та рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/9726/18, по яких боржник повинен сплатити первісному кредитору основну заборгованість 4 983 624, 55 грн., пеню в сумі 815 175, 42 грн., штраф - 348 853, 71 грн., інфляційні нарахування 231 801, 65 грн., 3% річних в сумі 86 389, 00 грн., судовий збір в сумі 96 987, 67 грн., всього в розмірі 6 582 832, 00 грн.

Згідно ч.1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Тобто процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, являє собою перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Глава 50 Цивільного кодексу України містить перелік підстав припинення зобов`язання, а саме: припинення зобов`язання виконанням (стаття 599 ЦК України), припинення зобов`язання переданням відступного (стаття 600 ЦК України), припинення зобов`язання зарахуванням (стаття 601 ЦК України), недопустимість зарахування зустрічних вимог (стаття 602 ЦК України), зарахування у разі заміни кредитора (стаття 603 ЦК України), припинення зобов`язання за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), припинення зобов`язання прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), припинення зобов`язання неможливістю його виконання (стаття 607 ЦК України), припинення зобов`язання смертю фізичної особи (стаття 608 ЦК України), припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи (стаття 609 ЦК України).

Отже, укладання 15.04.2019 року Договору № 150419/1 про відступлення права вимоги не є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у розумінні ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, оскільки укладання даного правочину не змінює обов`язок відповідача виконати рішення господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/9726/16, на підставі якого 13.09.2019 року видано дублікат наказу від 05.02.2019, про визнання якого таким, що не підлягає виконанню просить заявник, а відтак підстави для задоволення вимог заявника відсутні.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що обставини зазначені заявником в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не є такими, що дають можливість вважати вказаний наказ таким, що не підлягає виконанню, у розумінні вимог ст. 328 ГПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дубліката наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дистрибуційний Центр» про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дублікату наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дистрибуційний Центр» про зупинення виконання рішення за дублікатом наказу у справі № 910/9726/18 та визнання таким, що не підлягає виконанню дублікат наказу господарського суду міста Києва від 13.09.2019 у справі № 910/9726/18.

2. Згідно з положеннями статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.02.2020 року.

Суддя В.С. Ломака