ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2020 р. Справа №914/602/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

М.І. Хабіб,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (надалі АТ КБ "Приватбанк") б/н від 13.11.2019 (вх. № 01-05/4260/19 від 28.11.2019)

на рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2019 (суддя М.М. Синчук; повний текст рішення складено 23.10.2019)

у справі № 914/602/19

за позовом: АТ КБ "Приватбанк"

до відповідача: Управління майном спільної власності Львівської обласної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м.Кам`янка-Бузька"

про стягнення 186286,83 грн.,

за участю:

від позивача: Гнатишак О.В. - адвокат (довіреність №3476-К-Н-О від 01.08.2019);

від відповідача: Горак Я.П. - представник (довіреність № 15 від 05.01.2018);

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

03.04.2019 АТ КБ "Приватбанк" звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м.Кам`янка-Бузька" про стягнення заборгованості за договором б/н від 18.03.2011 в розмірі 186286,83грн. (40511,77 грн. - заборгованість за кредитом; 126612,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19162,27 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом).

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі №914/602/19 (суддя М.М. Синчук) відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.2, а.с. 202-208).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 18.03.2011 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Державним комунальним підприємством "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" укладено договір банківського обслуговування. Підставою заявленого позивачем позову слугувало невиконання Державним комунальним підприємством "Центральна районна аптека №89 м.Кам`янка-Бузька" зобов`язань за договором, у зв`язку з чим Банк звертався до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення - 40511,77грн. заборгованості за кредитом, 20471,95 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 8030,42 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором та 4739,93 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом. Вказану заборгованість стягнуто з ДКП "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" на користь позивача згідно з рішенням господарського суду Львівської області від 20.08.2014р. у справі №914/2796/14. Разом з тим, в межах виконавчого провадження №55592562 державний виконавець не зміг виконати рішення господарського суду Львівської області від 20.08.2014р. у справі №914/2796/14 через відсутність грошових коштів та майна у ДКП "ЦРА №89", на які можливо звернути стягнення.

При розгляді справи № 914/602/19 суд встановив, що Комунальне підприємство Львівської обласної ради "Центральна районна аптека № 89 м. Кам`янка-Бузька» здійснює господарську діяльність і щодо нього не прийнято судове рішення про відкриття процедури банкрутства, а отже відсутні правові підстави для застосування ст. ст. 77, 78 ГК України та покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями комунального підприємства на орган, до сфери управління якого воно належить.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі №914/602/19. Просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Скаржник вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Звертає увагу, що за змістом ч.7 ст.77 ГК України казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства. Наводить висновок Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 по справі №5023/4388/12 щодо застосування положень частини 7 статті 77 та частини 10 статті 78 Господарського кодексу України. Зазначає, що субсидіарна відповідальність засновника комунального підприємства не пов`язана із відкриттям провадження у справі про банкрутство такого підприємства чи з будь-якими іншими обставинами. Такий підхід підтримується Касаційним цивільним судом Верховного Суду у постановах від 05.12.2018 у справі №711/3298/17 та від 30.01.2019 у справі № 711/3306/17. Скаржник стверджує, що в матеріалах справи містяться докази в підтвердження факту недостатності коштів Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" для виконання зобов`язань за договором від 18.03.2011, а саме: рішення господарського суду Львівської області від 20.08.2018 у справі 914/2796/14, яке набрало законної сили та виконавче провадження № 55592562, в межах якого державний виконавець не зміг виконати зазначене рішення через відсутність коштів і майна у ДКП «ЦРА № 89».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Управління майном спільної власності Львівської обласної ради у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою, а оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнятим з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що в матеріалах даної справи є документи, які підтверджують, що Державне комунальне підприємство "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" (Боржник) здійснює господарську діяльність. Чинним законодавством і Статутом не передбачено відповідальності засновника за зобов`язаннями вказаного коммунального підприємства. Отже, територіальна громада в особі Управління майном спільної власності Львівської обласної ради не відповідає за зобов`язаннями створеного нею комунального підприємства. Відповідач звертає увагу, що державний виконавець Кам`янко-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 22.06.2018 повернув виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 55592562 на стягнення 73754,07 грн. з Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м.Кам`янка-Бузька" через відсутність у боржника грошових коштів і майна, на яке може бути звернено стягнення. В той же час, предметом позову у даній справі є значно вищий розмір заборгованості - 186286,83 грн. У постанові державний виконавець зазначив, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 22.06.2021. Просить залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі №914/602/19, апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" - без задоволення.

Державне комунальне підприємство "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою, а оскаржуване рішення суду першої інстанції законним, прийнятим з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Просить рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі № 914/602/19 залишити без змін, апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти доводів апелянта, просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа не забезпечила явки в судове засідання уповноваженого представника. На адресу суду подала клопотання б/н від 16.12.2019 (вх. № 01-04/7617/19 від 17.12.2019), в якому просить розгляд апеляційної скарги у даній справі здійснювати без участі представника Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька", у зв`язку з неможливістю забезпечити участь у судових засіданнях представника Підприємства.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника третьої особи.

Обставини справи

Як зазначає позивач у позовній заяві, 18.03.2011 Державним комунальним підприємством "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" (Позичальник) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно з цією заявою Позичальник приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернат на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №Б/Н від 18.03.2011 та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору Позичальнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного між Банком та Позичальником кредитного договору, Банк взяв на себе зобов`язання здійснити кредитування Підприємства шляхом проведення його платежів з рахунку НОМЕР_1 понад залишок власних коштів Підприємства у межах встановленого кредитного ліміту, максимальний розмір якого становив 62500,00 грн.

У свою чергу, Позичальник взяв на себе обов`язок здійснити повернення кредитних коштів разом із сплатою відсотків та комісії, які передбачені умовами договору Б/Н від 18.03.2011.

У зв`язку з невиконанням Позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, Банк 09.06.2014 надіслав на адресу ДКП «ЦРА № 89» претензію за вих.№ 10221LVKBS002 від 05.06.2014, в якій повідомив, що станом на 05.06.2014 за договором виникла прострочена заборгованість у розмірі 73289,39 грн. (т. 1, а.с. 232). Дана претензія залишена без задоволення.

Внаслідок невиконання Державним комунальним підприємством "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" зобов`язань за договором, а саме тих, що стосуються обслуговування кредитних лімітів, ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" 73754,07 грн. заборгованості, з яких 40511,77 грн. заборгованості за кредитом, 20471,95грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8030,42 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором та 4739,93 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

В матеріалах справи наявна копія рішення господарського суду Львівської області від 20.08.2014 у справі №914/2796/14, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 40511,77 грн. заборгованості за кредитом, 20471,95 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8030,42 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, 4739,93грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 1827,00грн. судового збору (т.1, а.с. 172-174).

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили, у зв`язку з чим судом першої інстанції 09.09.2014 було видано відповідний наказ на примусове виконання рішення, копія якого наявна в матеріалах даної судової справи (т. 1, а.с. 175).

22.01.2018 р. державним виконавцем Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі наказу господарського суду Львівської області №914/2796/14 від 09.09.2014 було відкрито виконавче провадження №55592562 про стягнення з ДКП "ЦРА №89" на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості у розмірі 73754,07грн. (т.1, а.с.176).

Згідно з наявною у справі копією постанови від 22.06.2018 р. ВП №55592562 державний виконавець Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області повернув Стягувачу наказ господарського суду Львівської області № 914/2796/14, виданий 09.09.2014, у зв`язку з відсутністю у Боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. В постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 22.06.2021 (т. 1, а.с. 177).

У заявлених вимогах АТ КБ «Приватбанк», покликаючись на ч. 7 ст. 77 ГК України, просив стягнути з Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, яке, на переконання позивача, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями створеного нею підприємства, заборгованість за договором Б/Н від 18.03.2011 в розмірі 186286,83грн. (40511,77 грн. - заборгованість за кредитом; 126612,79 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 19162,27 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із частиною 1 статті 1069 Цивільного кодексу України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 1069 ЦК України).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції і про що зазначалось вище, рішенням господарського суду Львівської області від 20.08.2014 у справі № 914/2796/14 повністю задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та стягнуто з Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" - 40511,77 грн. заборгованості за кредитом, 20471,95 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8030,42 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, 4739,93 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 1827,00 грн. судового збору.

Разом з тим, в межах виконавчого провадження №55592562 по виконанню наказу господарського суду Львівської області № 914/2796/14 від 09.09.2014 державний виконавець Кам`янко-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не виконав рішення господарського суду Львівської області від 20.08.2014 у справі № 914/2796/14 з причин, наведених у постанові від від 22.06.2018 р. ВП №55592562.

Скаржник вказує на те, що: умовою покладення субсидіарної відповідальності на Управління майном спільної власності Львівської обласної ради у даній справі є недостатність коштів та відсутність майна в третьої особи, на яке може бути звернуто стягнення; за змістом ч. 7 ст. 77 ГК України казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні; у разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства; субсидіарна відповідальність засновника комунального підприємства не пов`язана із відкриттям провадження у справі про банкрутство такого підприємства чи з будь-якими іншими обставинами.

З аналізу обставин даної справи випливає, що до правовідносин між сторонами у даній справі необхідно застосовувати, насамперед, положення частини 3 статті 78 Господарського кодексу України, згідно з яким майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського кодексу України казенне підприємство створюється за рішенням Кабінету Міністрів України. У рішенні про створення казенного підприємства визначаються обсяг і характер основної діяльності підприємства, а також орган, до сфери управління якого входить підприємство, що створюється. Реорганізація і ліквідація казенного підприємства проводяться відповідно до вимог цього Кодексу за рішенням органу, до компетенції якого належить створення даного підприємства.

Майно казенного підприємства закріплюється за ним на праві оперативного управління (ч. 3 ст. 76 ГК України).

Згідно із частиною 4 статті 77 ГК України орган, до сфери управління якого входить казенне підприємство, здійснює контроль за використанням та збереженням належного підприємству майна, і має право вилучити у казенного підприємства майно, яке не використовується або використовується не за призначенням, та розпорядитися ним у межах своїх повноважень.

Казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства (ч. 7 ст. 77 ГК України).

За приписами частини 10 статті 78 Господарського кодексу України особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Разом з тим, зі змісту пункту 1.3 Статуту Державного комунального підприємства «Центральна районна аптека № 89 м. Кам`янка-Бузька» вбачається, що Підприємство діє на принципах повного господарського розрахунку, має відокремлене майно, основні та оборотні кошти. У виробничій діяльності координує свою роботу з державними органами охорони здоров`я, що мають відповідні на це повноваження. Відповідно до п.4.1 Статуту майно підприємства складають його основні фонди і обігові кошти, а також інші матеріальні цінності, вартість яких відображається у його самостійному балансі. Майно підприємства є державною комунальною власністю і належить йому на правах повного господарського відання (т. 1, а.с. 178-183).

Отже, згідно зі Статутом Державне комунальне підприємство «Центральна районна аптека № 89 м. Кам`Янка-Бузька» не є казенним підприємством. Підприємство здійснює господарську діяльність на принципах повного господарського розрахунку та володіє майном на правах повного господарського відання, що дає підстави для висновку про те, що воно є комунальним комерційним підприємством.

Частиною 1 статті 176 Цивільного кодексу України унормовано, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Тобто, виходячи зі змісту наведеної норми права, підставою для застосування субсидіарної відповідальності для засновників таких юридичних осіб має бути виключно пряма вказівка закону.

Господарський кодекс України не передбачає норм прямої дії щодо можливості поширення положень про субсидіарну відповідальність держави за зобов`язаннями комунальних комерційних підприємств.

Положення частини 10 статті 78 Господарського кодексу України не встановлюють повну субсидіарну відповідальність засновника за зобов`язаннями створеного ним комунального підприємства, оскільки названою нормою ГПК врегульовані питання особливостей господарської діяльності комунальних унітарних підприємств, котрі визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а не питання підстав та меж відповідальності комунального підприємства.

З огляду на вищенаведені норми права та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що чиним законодавством та Статутом Державного комунального підприємства «Центральна районна аптека № 89 м. Кам`янка-Бузька» не передбачено відповідальності засновника за зобов`язаннями створенного ним Комунального підприємства. Отже, територіальна громада в особі Управління майном спільної власності Львівської обласної ради не повинна відповідати за зобов`язаннями цього підприємства, які виникли внаслідок здійснення ним господарської діяльності.

Колегя суддів також зазначає, що як вбачається з наявної в матеріалах справи копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 22.06.2018 повернув виконавчий документ, на підставі якого було відкрите виконавче провадження №55592562 про стягнення 73754,07 грн. з Державного комунального підприємства «Центральна районна аптека № 89 м. Кам`янка-Бузька» через відсутність у Боржника грошових коштів і майна, на яке може бути звернено стягнення.

Разом з тим, державний виконавець зазначив, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання у строк до 22.06.2021.

З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Державне комунальне підприємство «Центральна районна аптека № 89 м. Кам`янка-Бузька» здійснює господарську діяльність, з нього можливо стягнути борг і щодо нього не прийнято судове рішення про відкриття процедури банкрутства. Водночас, скаржник має виконавчий документ, який можна пред`явити до виконання в строк до 22.06.2021.

Скаржник покликається на рішення господарського суду Львівської області від 20.08.2014 р. у справі №914/2796/14, яке набрало законної сили та зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, які вже встановлені рішенням суду при розгляді іншої справи не доказуються.

Водночас, названим судовим рішенням стягнуто з Державного комунального підприємства "Центральна районна аптека №89 м. Кам`янка-Бузька" значно меншу суму заборгованості - 73754,07 грн. (40511,77 грн. заборгованості за кредитом, 20471,95 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8030,42 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором, 4739,93 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом).

У заявлених вимогах у справі № 914/602/19 АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з Управління майном спільної власності Львівської обласної ради заборгованість за договором Б/Н від 18.03.2011 в більшому розмірі - 186286,83 грн. (40511,77 грн. - заборгованість за кредитом; 126612,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19162,27 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом), що не може бути підставою для застосування преюдиції в частині позовних вимог, котрі не були предметом судового розгляду у справі №914/2796/14.

З врахуванням вищеописаних норм права та обставин справи, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Управління майном спільної власності Львівської обласної ради заборгованості за договором б/н від 18.03.2011 в розмірі 186286,83 грн. (40511,77 грн. - заборгованість за кредитом; 126612,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19162,27 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом).

На підтвердження своїх доводів скаржник наводить висновок Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 по справі №5023/4388/12 щодо застосування положень частини 7 статті 77 та частини 10 статті 78 Господарського кодексу України, а також постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постановах від 05.12.2018 у справі №711/3298/17 та від 30.01.2019 у справі № 711/3306/17.

Проте, на переконання колегії суддів, правовідносини між сторонами у справі № 914/602/19 не є подібними до тих правовідносин, щодо яких Верховний суд ухвалював вищеназвані постанови.

З приводу заявленого відповідачем у відзиві на позовну заяву № 758 від 16.05.2019 (т. 1, а.с. 212-216) клопотання про застосування строку позовної давності у відповідності до статей 257, 258 Цивільного кодексу України, колегія суддів зазначає таке.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки в даному спорі суд дійшов до правомірного висновку про відмову в задоволенні позову, тому позовна давність застосуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі №914/602/19.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі №914/602/19 необхідно залишити без змін.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційні скарги без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" б/н від 13.11.2019 (вх. № 01-05/4260/19 від 28.11.2019) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 15.10.2019 у справі № 914/602/19 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя М.І. Хабіб