ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5089/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В. розглянувши матеріали справи

Кредитори:

1. Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

2 Головне управління Державної податкової служби у м. Києві

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" (49000, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, 21; )

про визнання банкрутом

учасники провадження у справі про банкрутство ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" - Державний реєстратор Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровська область Бутюгіна Євгенія Сергіївна та ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку"

Представники:

від боржника представник ліквідатора Гонта О.А. дов. № б/н від 17.12.19р.

від ГУ ДПС у Дніпропетровській області представник Коваленко Д.В. дов. № б/н від 18.09.19р.

від ТОВ "ФУ "Європейська Факторингова Компанія Розвитку" представник Заєць П.Л. дов. № 07 від 17.02.20р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду від 18.12.19р. задоволено клопотання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області № б/н від б/д про заміну кредитора задовольнити. Проведено процесуальне правонаступництво. Кредитором по справі № 904/5089/18 вважати Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області. Заяву Головного управління Державної податкової служби у м.Києві № б/н від б/д про заміну кредитора задоволено. Проведено процесуальне правонаступництво. Кредитором по справі № 904/5089/18 вважати Головне управління Державної податкової служби у м.Києві. Задоволено клопотання ліквідатора № 02-08/222 від 17.12.2019р. про продовження строку ліквідаційної процедури на шість місяців. Продовжено строк ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" та повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" арбітражного керуючого Гонти Ольги Анатоліївни на шість місяців. Заяву ліквідатора Гонти О.А. № 02-08/212 від 16.12.2019р. про залишення без розгляду клопотання попереднього ліквідатора ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" № б/н від б/д арбітражного керуючого Падалки Ю.П. про зняття арешту з рахунків задоволено. Клопотання попереднього ліквідатора ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" № б/н від б/д арбітражного керуючого Падалки Ю.П. про зняття арешту з рахунків залишено без розгляду. Відкладено судове засідання з розгляду заяви (позовної заяви) попереднього ліквідатора ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" № б/н від б/д арбітражного керуючого Падалки Ю.П. про скасування державної реєстрації права власності, клопотання ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" № б/н від 16.12.19р. про залишення позовної заяви попереднього ліквідатора ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" № б/н від б/д арбітражного керуючого Падалки Ю.П. про скасування державної реєстрації права власності без розгляду, на 19.02.2020 о 11:30.

17.02.20р. ліквідатором на виконання вимог ухвали суду від 18.12.19р. надані суду додаткові пояснення. Судом додаткові пояснення прийняті до відома.

19.02.20р. до суду від ліквідатора надійшов поточний звіт ліквідатора про виконану роботу. Судом поточний звіт прийнятий до відома.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши в судовому засіданні 18.12.2019р. наявні матеріали справи, заяви (позовної заяви) попереднього ліквідатора ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" № б/н від б/д арбітражного керуючого Падалки Ю.П. про скасування державної реєстрації права власності, вислухавши присутніх учасників провадження у справі, господарський суд встановив наступне.

16.10.2018 ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» набуло право власності на нерухоме майно саме: комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі (Орджонікідзе), буд. 86.

Суть доводів ліквідатора зводиться до неотримання боржником у даній справі повідомлення про погашення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. У додаткових поясненнях ліквідатор зазначив, що наявне судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з публічних торгів і наявність звернення стягнення на предмет іпотеки призвело до подвійного стягнення з боржника заборгованості.

14.05.2018 засновником боржника було прийнято рішення про ліквідацію у зв`язку із недостатністю активів боржника для задоволення вимог кредиторів. Ліквідатор у заяві, зазначив, що йому стало відомо про звернення стягнення на предмет іпотеки у грудні 2018 року, а рішення про ліквідацію боржника приймалося з урахуванням наявності у власності Боржника нерухомого майна за адресою м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 86, що є предметом договору іпотеки № PL 8-19/300.

Згідно вимог частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб, держави.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

04.02.2008 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «АВТОЛЕНД-ДНІПРО» було укладено Договір про надання кредитної лінії № CR 08-014/300 та Договір про надання кредитної лінії № CR 08-015/300 (надалі - Кредитні договори).

В якості забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «АВТОЛЕНД-ДНІПРО» за Кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Актив-Центр», правонаступником якого є ТОВ «Комерційний центр «ВІКТОРІ-ЦЕНТР», укладено Іпотечний договір № PL 08-019/300 від 13.02.2008, відповідно до якого в іпотеку було надано нерухоме майно, а саме комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 86, загальною площею 8 552,5 кв.м. (далі - Іпотечний договір).

13.09.2017 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 13/09/17, відповідно до якого ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» набув право вимоги до ТОВ «АВТОЛЕНД-ДНІПРО» за Кредитним договорами.

Крім того, на підставі Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, укладеного 19.09.2017 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А., реєстровий № 6-2937, ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» стало новим іпотекодержателем за іпотечним договором № PL 08-019/300 від 13.02.2008.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до пункту 6.2 Іпотечного договору № PL 08-19/300 у випадку настання будь-якого Заставного випадку, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог.

Пунктом 6.3 Іпотечного договору сторони передбачили, що у разі порушення боржником зобов`язання та/або Іпотекодавцем умов цього договору Іпотекодержатель направляє вимогу про усунення порушення. У такій вимозі зазначається стислий зміст порушення, вимога про виконання у тридцяти денний строк.

По суті поданої ліквідатором заяви, останній зазначив, що боржником не було отримано вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з чим така реєстрація підлягає скасуванню.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2012 по справі №37/5005/17173/2011 (набрало законної сили та залишено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2013 без змін) за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «Актив-Центр» (є боржником у даній справі про банкрутство) за участю представника останнього було задоволено позов банку про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PL 8-19/300.

Даним судовим рішенням встановлено, що банк направив як позичальнику так і іпотекодавцю (боржник у даній справі) повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 днів та попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання наведених вимог. Тобто ТОВ «Комерційний центр «ВІКТОРІ-ЦЕНТР» отримало повідомлення ще у 2012.

Дана обставина боржником не спростована та у судовому порядку при поданні ним апеляційної скарги не оскаржувалась.

З урахуванням слухання справи за участі представника іпотекодавця на даний час банкрута та встановлення судом отримання іпотекодавцем вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, доводи ліквідатора є безпідставними.

З аналізу заяви ліквідатора про скасування державної реєстрації, ліквідатор наголошує саме, що ним не було отримано будь-якої вимоги про погашення боргу. Але рішенням суду у справі № 37/5005/17173/2011 саме за участю боржника встановлено отримання такої вимоги.

Щодо посилання ліквідатора про подвійне стягнення з боржника заборгованості наявністю судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з публічних торгів та наявністю звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, то вони є безпідставними та недоведеними, оскільки стосуються виключно способів задоволення вимог іпотекодержателя по зверненню стягнення на предмет іпотеки, крім того ліквідатором не надано суду будь-яких доказів погашення заборгованості перед ПАТ «ОТП Банк» або ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку".

Положеннями статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

У договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються: умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення; порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки; прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору.

Так відповідно до примітки до пункту 6.8.1. Іпотечного договору «Сторони домовились, що здійснення Іпотекодержателем права позасудового врегулювання, що передбачене цим пунктом, можливе лише за обставин, що Іпотекодержателем було надано/направлено Іпотекодавцю та Боржнику (цінним листом з повідомленням або кур`єрською поштою) Вимогу про усунення порушення, проте Іпотекодавцем та/або Боржником не було виконано/задоволено протягом 30 (тридцяти) календарних днів Боргових зобов`язань та інших Фактичних вимог в повному обсязі».

Вимоги ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» за № 152 від 10.07.2018 була направлена Іпотекодавцю шляхом кур`єрської доставки. Доказами чого є квитанція №1439273 від 12.07.218 та опис.

Тобто, за наявними в матеріалах справи доказами підтверджується виконання узгоджених сторонами умов, що містяться в Іпотечному договорі, щодо направлення та отримання вимоги про усунення порушення та її невиконання протягом 30 днів, що відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Виходячи з прийнятих рішень про ліквідацію Іпотекодавця у зв`язку із недостатністю майна Боржника для задоволення вимог кредиторів, не вбачається що з задоволенням вимог Іпотекодержателя відбулось порушення прав боржника.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Посилання ліквідатора, що при наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом примусової реалізації з прилюдних торгів неможливо звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку не знаходить свого законного обґрунтування та недоведено належними та допустимими доказами.

Згідно з приписами статей 33, 36, 37, 39 Закону України "Про іпотеку" законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу, позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Водночас позивач не позбавлений можливості відповідно до статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку" звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж той, що визначений Договором іпотеки.

При цьому, для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки, який визначений у Договорі іпотеки за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 33 Закону № 898-IV).

Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 36 Закону № 898-IV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1127 від 25.12.2015 - для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

З урахуванням того, що жодних інших доводів ліквідатором не було зазначено, останнім не доведено, що при наявності факту отримання Іпотекодавцем повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки така державна реєстрація підлягає скасуванню. Тобто, вимогу про усунення порушення та повідомлення було направлено та вручено Іпотекодавцю, але ліквідатор не знав про такі обставини.

Також посилання ліквідатора, що за рахунок продажу предмета іпотеки у межах справи про банкрутство можливе погашення заборгованості перед іншими кредиторами не знаходить свого законного обґрунтування. Оскільки відповідно до умов Іпотечного договору заставна вартість майна становить 2 138 811 доларів США. Доказів, що дане нерухоме майно коштує дорожче суду не надано.

Крім того, слід звернути увагу на те, що Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Згідно із частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов`язальний спосіб захисту. У зобов`язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. У разі, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Дана правова позиція викладена в постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.03.2017р. по справі №904/6972/15.

Частиною 9 статті 145 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

З урахування постановлення ухвали по суті заяви суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову постановлених ухвалою суду від 20.12.2018.

З урахуванням вищевикладеного судом при постановлені ухвали було враховано, що погашення боргу за даним договором іпотеки триває з 2011 року, доводи заяви про скасування державної реєстрації і суть їх зводилася до неповідомлення боржника про погашення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Але такі доводи спростовуються рішенням суду яке боржник сам і оскаржував та наявними у справі матеріалами. Інших доводів у заяві про скасування державної реєстрації не було зазначено. Наявність іншого документу у реєстрі не було предметом розгляду даної заяви.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вирішив в задоволенні заяви (позовної заяви) попереднього ліквідатора ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" № б/н від б/д арбітражного керуючого Падалки Ю.П. про скасування державної реєстрації права власності, вислухавши присутніх учасників провадження у справі відмовити.

Також, господарський суд вирішив у зв`язку з закінченням строків ліквідаційної процедури ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР", відкласти судове засідання для розгляду звіту ліквідатора на 14.04.2020р. о 10:00 год. та зобов`язати ліквідатора надати суду відомості щодо проведення ліквідаційної процедури, а саме: звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, реєстр вимог кредиторів, всі документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури.

Керуючись ст.ст. 12, 42, 60, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 145, 216, 232, 234, 235 Господарсько процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (позовної заяви) попереднього ліквідатора ТОВ "Комерційний центр "ВІКТОРІ-ЦЕНТР" № б/н від б/д арбітражного керуючого Падалки Ю.П. про скасування державної реєстрації права власності, вислухавши присутніх учасників провадження у справі відмовити.

Скасувати арешт накладений на нерухоме майно ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018р., а саме - комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі (колишня назва Орджонікідзе), буд. 86, загальною площею 8 525,5 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Скасувати заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі але не виключно: реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна - комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі (колишня назва Орджонікідзе), буд. 86, загальною площею 8 525,5 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) накладену ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018р.

Відкласти судове засідання для розгляду звіту ліквідатора на 14.04.2020р. о 10:00 год.

Засідання суду відбудеться в приміщенні господарського суду Дніпропетровської області, зал судового засідання № 2 - 201.

Зобов`язати ліквідатора - надати суду звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, реєстр вимог кредиторів, всі документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури, повідомити всіх виявлених кредиторів про час і місце судового засідання, докази повідомлення надати суду.

Явку в судове засідання учасників провадження у справі про банкрутство визнати обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у 10-ти денний строк до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Ухвала підписана - 24.02.2020р.

Копію ухвали надіслати ліквідатору, кредиторам, Державному реєстратору Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Дніпропетровська область Бутюгіній Є.С., ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку".

Суддя І.В. Владимиренко