ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Справа № 915/2456/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

позивач (представник позивача) в судове засідання не з`явився,

відповідач (представник відповідача) в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Колективного підприємства Миколаївліфт, 54030, м.Миколаїв, вул.Адм.Макарова, 7

до відповідача: Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист, 54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, 46

про: стягнення 33 035,31 грн.

Колективне підприємство Миколаївліфт звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №488 від 23.12.2019 в якій просить суд стягнути з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист заборгованості у розмірі 33 035,31 грн. за технічне обслуговування ліфтів за Договором підряду №407 від 01.01.2017.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №407 від 01.01.2017 в частині своєчасної оплати.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №915/2456/19 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 27 січня 2020 року.

23 січня 2020 року відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд надати відповідачу додатковий строк для надання відзиву та відкласти розгляд справи на іншу дату. В обґрунтування вказує, що 08.01.2020 отримав ухвалу господарського суду про прийняття до розгляду позовної заяви позивача та призначення судового засідання у справі та якою відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позов, проте станом на 23 січня 2020 року відповідач не отримував жодної позовної заяви від КП Миколаївліфт, у зв`язку з чим товариство не може надати відзив у зазначений судом термін.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.01.2020 продовжено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву до 10.02.2020, судове засідання відкладено на 24 лютого 2020 року.

Ухвала суду від 27.01.2020 була отримана відповідачем 03.02.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №540 (а.с.44).

10 лютого 2020 року відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд надати відповідачу додатковий строк для надання відзиву по справі №915/2456/19, оскільки станом на 10.02.2020 відповідач не отримував жодної позовної заяви від КП «Миколаївліфт», у зв`язку з чим товариство не може надати відзив у зазначений термін.

Відповідно до ч.5 ст.80 ГПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, суд зазначає, що додатковий строк може бути наданий лише для подання сторонами доказів. Надання додаткового строку для подання відзиву, як того просить відповідач, чинним ГПК України не передбачено.

Також, суд зазначає, що відповідачу двічі встановлювався строк для надання відзиву, а саме ухвалою суду від 27.12.2019, яка була отримана відповідачем 08.01.2020 та ухвалою суду від 27.01.2020, яка була отримана відповідачем 03.02.2020. Таким чином, відповідач з 08.01.2020 був обізнаний про те, що у Господарському суді Миколаївської області розглядається справа №915/2456/19 за позовом Колективного підприємства Миколаївліфт. Статтею 42 ГПК України передбачено право учасника справи ознайомлюватись з матеріалами справи та робити з них копії. Матеріали справи №915/2456/19 не містять доказів, як б свідчили про те, що відповідач скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання відповідача про надання додаткову строку для надання відзиву слід відмовити.

21.02.2020 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання 24.02.2020 не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №540 (а.с.44).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне

01 січня 2017 року між Колективним підприємством МИКОЛАЇВЛІФТ (далі позивач, підрядник) та Приватним Миколаївським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях Миколаївтурист (далі відповідач, замовник) було укладено договір підряду №407 на повне технічне обслуговування ліфтів (далі Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію з повного технічного обслуговування ліфтів на об`єктах замовника: вул.Генерала Карпенка, 46, ЛП-500 рег.№2727 13 зуп. Шафа керування релейна; ЛГП-500 рег.№2728 14 зуп. Шафа керування релейна. Повне технічне обслуговування ліфтів включає регламентні роботи (РР п.3.1.1.3), місячний ремонт (МР п.3.1.1.1), квартальний ремонт (КР п.3.1.1.2). (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1 Договору, ціна по договору визначається на підставі розрахунку, згідно наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 09.11.2006 №369 «Про затвердження Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації», відповідно до якого визначається вартість обслуговування ліфтів на день підписання Договору та складає з урахуванням ПДВ: 1470,96 грн. + 1532,25 грн. = 3003,21 грн. на місяць у тому числі ПДВ-500,54 грн., 3003,21 грн. х 12 міс. = 36038,52 грн. на рік у тому числі ПДВ 6006,42 грн.

Згідно п.2.2 Договору, сума оплати робіт може бути змінена сторонами в бік її збільшення або зменшення в наступних випадках: - запровадження нових або внесення змін у діючі законодавчі та нормативні акти, які впливають на вартість технічного обслуговування ліфтів; - необхідність урахування інфляційних факторів; - внесення змін в обсяг і склад робіт.

Пунктом 5.1 Договору визначено, у строк до 25 числа поточного місяця підрядник надає замовнику акти виконаних робіт із зазначенням їх вартості, згідно затвердженої форми. Замовник або уповноважена замовником особа підписує акт, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає акт підряднику (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.5.3 Договору, на підставі підписаних актів замовник самостійно оплачує виконані роботи не пізніше 10-го числа наступного місяця.

У відповідності до п.8.1 Договору, договір діє з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Згідно п.8.2 Договору, одностороння відмова від повного або часткового виконання умов Договору не допускається. Зміни, доповнення або розірвання Договору допускається тільки за взаємною згодою сторін, шляхом підписання відповідної двосторонньої угоди. При цьому, сторона, яка вважає за необхідне змінити, доповнити або достроково розірвати Договір, надає письмові обґрунтування одна іншій протягом десяти календарних днів.

Позивачем на виконання умов Договору у період з січня 2017 року по грудень 2017 року, здійснено технічне обслуговування ліфтів на загальну суму 36 038,52 грн. що підтверджується:

- актом №10099 прийому виконаних робіт за січень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.12);

- актом №3112 прийому виконаних робіт за лютий 2017 року на суму 3 003,21 (а.с.12);

- актом №3113 прийому виконаних робіт за березень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.13);

- актом №51114 прийому виконаних робіт за квітень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.13);

- актом №51115 прийому виконаних робіт за травень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.14);

- актом №6122 прийому виконаних робіт за червень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.14);

- актом №7107 прийому виконаних робіт за липень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.15);

- актом №8162 прийому виконаних робіт за серпень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.15);

- актом №9130 прийому виконаних робіт за вересень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.16);

- актом №1214 прийому виконаних робіт за жовтень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.16);

- актом №1224 прийому виконаних робіт за листопад 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.17);

- актом прийому виконаних робіт за грудень 2017 року на суму 3 003,21 грн. (а.с.17), які підписані сторонами без зауважень.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач виконані роботи оплатив частково в сумі 3 003,21 грн. за червень 2017 року, в підтвердження чого посилається на банківську виписку (а.с.18).

Позивач з метою отримання коштів за виконані роботи направив на адресу відповідача претензію №391 від 24.10.2019 з вимогою погасити заборгованість у сумі 33 035,31 грн. (а.с.19-21).

Відповідач грошові кошти за виконані позивачем роботи у сумі 33 035,31 грн. не сплатив, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Статтею 629 Цивільного Кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.ст. 837, 854 Цивільного Кодексу України, за договором підряду підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу після її здачі замовнику. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п.1 ст. 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 33 035,31 грн. є обґрунтованими відповідно до Договору і підлягають задоволенню.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, відповідач, у порушення приписів ст.73,74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист (54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, 46, ) на користь Колективного підприємства Миколаївліфт (54030, м.Миколаїв, вул.Адм.Макарова, 7, ) заборгованості у розмірі 33 035,31 грн. за технічне обслуговування ліфтів за Договором підряду №407 від 01.01.2017 та 1921,00 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2020.

Суддя Н.О. Семенчук