ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" лютого 2020 р. м. Рівне Справа № 918/333/13-г

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю. розглянувши скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України на дії та бездіяльність державного виконавця

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Комунального підприємства "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради

про стягнення в сумі 18 471 755 грн. 99 коп.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 09 квітня 2013 року позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"16 289 350 грн. 80 коп. заборгованості за поставлений природний газ, 93 363 грн. 12 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, 492 023 грн. 09 коп. 3% річних, 798 509 грн. 49 коп. пені та 68 820 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Рівненської області № 01-07/267/2013 від 10 липня 2013 року у зв`язку із тим, що суддю Павлюк І.Ю. обрано суддею Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до пунктів 3.1.11-3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/333/13-г.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2013 року справу № 918/333/13-г передано головуючому судді Войтюку В.Р.

10 липня 2013 року на виконання рішення господарського суду від 09 квітня 2013 року було видано відповідний наказ по справі № 918/333/13-г.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не надсилання стягувачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 40655119 по примусовому виконанню наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року у справі № 918/333/13-г, визнано неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 червня 2015 року ВП № 40655119, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не надсилання стягувачеві копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 06 квітня 2015 року № ВП 40655119 та зобов`язано посадову особу (начальника органу ДВС) усунути порушення (поновити порушене право), скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 квітня 2015 року ВП № 40655119 та відновити виконавче провадження ВП № 40655119.

27 січня 2020 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла скарга на бездіяльність органу ДВС щодо не відновлення виконавчого провадження ВП № 40655119 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року № 918/333/13-г та зобов`язання начальника органу ДВС вжити заходів щодо відновлення виконавчого провадження ВП № 40655119 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року № 918/333/13-г.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29 січня 2020 року прийнято скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до розгляду в судовому засіданні на 10 лютого 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 лютого 2020 року відкладено розгляд скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України на дії та бездіяльність державного виконавця на 24 лютого 2020 року.

14 лютого 2020 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від відділу ДВС надійшли письмові пояснення по суті скарги на дії та бездіяльність державного виконавця, в яких останній заперечує проти задоволення скарги на дії ДВС та просить суд в задоволенні останньої відмовити

В судове засідання 24 лютого 2020 року представник скаржника не з`явився.

Представник ДВС в судове засідання 24 лютого 2020 року не з`явився.

Згідно положень ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи передбачений ст. 342 ГПК України 10-ти денний строк розгляду скарги, беручи до уваги ті обставини, що ухвала суду про місце дату та час розгляду справи направлена скаржнику за належною адресою, враховуючи ті обставини, що на думку суду, поданих сторонами пояснень та доказів достатньо для розгляду поданої скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу на дії державного виконавця в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали поданої скарги та наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Рівненської області від 09 квітня 2013 року у справі № 918/333/13-г позов задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради (далі - боржник) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (правонаступник - акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", далі - стягувач, скаржник) 16 289 350 грн. 80 коп. заборгованості за поставлений природний газ, 93 363 грн. 12 коп. збитків, завданих внаслідок інфляції, 492 023 грн. 09 коп. 3 % річних, 798 509 грн. 49 коп. пені та 68 820 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання вказаного рішення у справі № 918/333/13-г видано наказ від 10 липня 2013 року.

21 жовтня 2013 року стягувачем, вищевказаний наказ суду направлено на примусове виконання.

25 листопада 2013 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 40655119 (п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, в редакції, чинній на час здійснення виконавчих дій, далі - Закон № 606-ХІV); 20 січня 2014 року постановою державного виконавця виконавче провадження ВП №40655119 поновлено та 13 червня 2014 року накладено арешт на грошові кошти, що акумулюються та надходять на усі банківські рахунки боржника (в т.ч. і на рахунки які можуть бути відкриті боржником після винесення вказаної постанови); 05 вересня 2014 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 40655119 (п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону № 606-ХІV); 06 квітня 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 40655119 (п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону № 606-ХІV).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не надсилання стягувачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 40655119 по примусовому виконанню наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року у справі № 918/333/13-г, визнано неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 червня 2015 року ВП № 40655119, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не надсилання стягувачеві копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 06 квітня 2015 року № ВП 40655119 та зобов`язано посадову особу (начальника органу ДВС) усунути порушення (поновити порушене право), скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 квітня 2015 року ВП № 40655119 та відновити виконавче провадження ВП № 40655119.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник 26 вересня 2019 року на підставі ст. ст. 2, 15, 18, 19, 41 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням ухвали господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року, звернувся до органу ДВС із заявою №14/5-2696В про відновлення виконавчого провадження, в якій просив орган ДВС відновити виконавче провадження № 40655119, про що винести відповідну постанову, яку надіслати сторонам виконавчого провадження, а також звернутися до ліквідатора - ОСОБА_1 стосовно повернення виконавчого документа на виконання.

Вказану заяву отримано органом ДВС 30 вересня 2019 року (трек-номер Укрпошти 456). Однак, скаржником не отримано відповіді від органу ДВС за результатами розгляду даної заяви.

У зв`язку з чим, скаржником 22 жовтня 2019 року та повторно 20 грудня 2019 року надіслані адвокатські запити до органу ДВС щодо надання останньому інформації про хід виконання наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року № 918/333/13-г з копіями відповідних постанов з урахуванням заяви стягувача від 26 вересня 2019 року, зокрема, постанови про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 06 квітня 2015 року ВП № 40655119 та постанови про відновлення виконавчого провадження ВП № 40655119.

14 січня 2020 року на адресу скаржника надійшов лист органу ДВС від 27 грудня 2019 року № 40655119, яким орган ДВС інформує про хід виконавчого провадження та про його закінчення, проте, жодним чином не повідомляє про виконання ухвали господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року та про відновлення виконавчого провадження. Крім того, орган ДВС повідомляє стягувана щодо неможливості надання суду копій матеріалів виконавчого провадження у зв`язку з їх знищенням.

Отже, скаржник зазначає, що ухвала господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року по даний час не виконана, бездіяльність органу ДВС триває, тому останній вважає, що порушене право як стягувача виконавчому провадженні ВП № 40655119 так і не поновлено.

У свою чергу не погоджуючись з вказаною скаргою на дії ДВС відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано наступні пояснення (далі - відділ ДВС).

Відділ ДВС зазначає, що боржником за виконавчим документом є Комунальне підприємство "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради з кодом .

Державним виконавцем відділу 13 листопада 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем вживались заходи щодо виконання рішення шляхом винесення постанов про арешт коштів та майна боржника.

В подальшому державним виконавцем встановлено, що відповідно до рішення Рівненської міської ради № 39 від 15 травня 2014 року припинено Комунальне підприємство "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради шляхом його ліквідації та створено ліквідаційну комісію.

Відділ ДВС пояснює, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців Комунальне підприємство "Теплотранссервіс" Рівненської міської ради перебуває в стані припинення, ліквідатором призначено Франко Олега Павловича.

В силу вимог статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 pоку № 606-XIV, у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення; у встановленому законом порядку. У разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно припису пункту з частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, державним виконавцем відділу Селезньовим М.О. керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 606-XIV) 06 квітня 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 2 цієї постанови направлено наказ Господарського суду Рівненської області по справі № 918/333/13-г від 10 липня 2013 року ліквідатору - Франко Олегу Павловичу для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку.

Згідно запису № 2 витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 вересня 2019 року № , Комунальне підприємство "Теплотранссервіс'' Рівненської міської ради з кодом припинено 14 березня 2017 року.

Зважаючи викладені обставини відділ ДВС вважає, що постанова про закриття виконавчого провадження винесена правомірно, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Окрім того відділ ДВС зазначає, що згідно розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Тому, матеріали виконавчого провадження № 40655119 знищено у зв`язку з закінченням строків їх зберігання відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Однак вказані пояснення відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд оцінює критично з наступних обставин.

Згідно ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1404-УІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Суд зазначає, що винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 40655119, порушує права стягувача (скаржника), оскільки рішення господарського суду Рівненської області у справі № 918/333/13-г не виконано.

Вказаним обставинам дано оцінку в ухвалі господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року, якою зокрема визнано неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 06 червня 2015 року ВП № 40655119.

Вказана ухвала суду набрала законної сили, не скасована та є чинною на час розгляду скарги.

Відповідно до п. 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що посилання органу ДВС на знищення матеріалів виконавчого провадження за закінченням терміну їх зберігання, не може прийматися як обґрунтована підстава у невідновленні виконавчого провадження, оскільки за протилежних умов буде знівельовано таку засаду судочинства як обов`язковість виконання судового рішення.

За даних обставин, стягувач при наявному рішенні суду на свою користь, через формальні підстави, не зможе його виконати, що є неприпустимо.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Крім цього Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29 червня 2004 року заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29 червня 2004 року (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні п. 1 ст. 1 Протоколу № 1 - п. 53. ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01 (рішення від 07 червня 2005 року) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Суд зазначає, що з моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

В свою чергу за приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,

Окремо варто зауважити, що статтею 18 Закону № 1404-VIII встановлені обов`язки та визначені права державних виконавців, відповідно до ч. 1 якої - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Таким чином, в розумінні ст. 343 ГПК України порушення прав стягувача (скаржника) полягає у діях та бездіяльності державного виконавця, щодо безпідставного невідновлення виконавчого провадження ВП № 40655119 в ході примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року № 918/333/13-г.

Враховуючи вищевикладене, скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене керуючись ст. ст. 233, 234, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задоволити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність органу ДВС щодо невідновлення виконавчого провадження ВП № 40655119 по примусовому виконанню наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року у справі № 918/333/13-г.

3. Зобов`язати начальника органу ДВС вжити заходів щодо відновлення виконавчого провадження ВП № 40655119 по примусовому виконанню наказу господарського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року у справі № 918/333/13-г.

Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 24 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/ .

Суддя Войтюк В.Р.