ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 м.Дніпро Справа №908/2646/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Сєдов М.В., адвокат, ордер серія АР №1006836 від 09.12.2019,

Череповський В.П., директор, протокол №11 від 05.04.2019,

від відповідача: Лозовий О.А., адвокат, ордер ЗП №75034 від 08.01.2020,

Кузнецова А.С., адвокат, ордер ЗП №005270 від 08.01.2019,

від третьої особи: Кулешова Л.В., адвокат, довіреність №13 від 01.01.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 (повний текст складений 07.10.2019, головуючий суддя Федорова О.В., судді: Азізбекян Т.А., Корсун В.Л.) у справі №908/2646/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", Запорізька область, м. Бердянськ

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", Запорізька область, м.Бердянськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", м.Запоріжжя

про стягнення 2 368 088 грн. збитків,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовом та із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, яка 18.03.2018 прийнята до розгляду, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на свою користь збитки в розмірі 2 368 088,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 у справі №908/2646/18 позов задоволено частково: з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" стягнуто 2 238 998 грн. 62 коп. збитків та 33 584 грн. 98 коп. судового збору; в задоволенні позовних вимог у сумі 129 089,38 грн. відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі №908/2260/16 визнано неправомірними дії Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" щодо відключення 11.08.2016 позивача від електропостачання, тому зазначені обставини з згідно п. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доведенню знову при розгляді даної справи.

З урахуванням цього, позивачем підлягають доведенню обставини понесення збитків у спірному періоді (з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017), розмір цих збитків, вина відповідача в заподіянні цих збитків у спірному періоді та причинно-наслідковий зв`язок вказаних збитків із неправомірними діями відповідача.

Місцевим господарським судом встановлено, що на виконання договору №89 від 09.08.2016 Фізичною особою-підприємцем Крижановсьою О.А. за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.01.2017 надані позивачу послуги із забезпечення безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ шляхом використання дизельного генератора загальну суму 2 363 240,00 грн., які оплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" у повному обсязі,

Розрахунки між позивачем та ФОП Крижановською О.А. за фактично надані послуги проведені в повному обсязі, що підтверджується наявними доказами у справі.

Враховуючи встановлений факт неправомірного припинення відповідачем електропостачання на об`єкт позивача та подальшим невчиненням дій щодо забезпечення відновлення енергопостачання в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017, наявний причинний зв`язок між неправомірною поведінкою відповідача, яка полягала у незабезпеченні передачі електричної енергії мережами Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" у спірному періоді, та негативними наслідками для позивача у вигляді необхідності понесення витрат на забезпечення постачання електричної енергії іншим шляхом, а також на оренду холодильної камери за договором №902 від 01.09.2016 за період вересень - жовтень 2017 року.

Місцевим господарським судом враховано, що у справах №908/2260/16, №908/1019/17 та № 908/1884/17 господарськими судами досліджувались аналогічні докази, що підтверджували взаємовідносини позивача із Фізичною особою-підприємцем Крижановською О.А. щодо використання дизельного генератора, а також докази щодо оренди холодильної камери, але за попередній спірний період. Судами, у тому числі Верховним Судом, за наслідками касаційного перегляду цих справ, була надана правова оцінка пред`явленим доказам як належним та допустимим. При розгляді даної справи у суду відсутні підстави надавати вказаним доказам іншу оцінку, оскільки обставини справи не змінились, а змінився тільки період нарахування збитків.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивач оплатив агенту послуги за фактичну роботу дизельного генератора відповідно до калькуляцій та актів приймання-передачі наданих послуг. Саме ці витрати позивач пред`явив до стягнення в даному позові.

Оскільки позивачем самостійно не зменшено розмір збитків на суму 129 089,38 грн., яка була би сплачена ним у будь-якому випадку при використанні електричної енергії у спірному періоді, місцевий господарський суд дійшов до висновку про часткове задоволення у розмірі: 2238998,62 грн. (2 368 088,00 грн. - 129 089,38 грн.).

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 у справі №908/2646/189 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд, не встановлюючи реальної суми збитків, обмежився лише констатацією доведеності цієї суми. Маючи певні розрахункові документи (касові ордери), місцевий господарський суд не врахував тверджень відповідача про те, що надані докази не підтверджують факт отримання позивачем електричної енергії, оскільки відсутні підтверджуючі документи з контрагентом, який надавав вказані послуги. Судом не надано оцінки доводам відповідача про пов`язаність юридичних осіб позивача та ПП "ГНПД", яке є отримувачем коштів, а саме одна і таж особа ( ОСОБА_4. ) є директором обох підприємств.

Апелянт вважає безпідставною відмову місцевого господарського суду у призначенні експертизи, оскільки, на думку апелянта, видача та отримання готівки має бути зіставлена із фінансовою звітністю позивача, проведення дослідження реальності понесених витрат.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на невідповідність фінансових документів позивача заявленим до стягнення збиткам (відсутність грошових активів, хоч позивач посилається на оплату послуг готівкою), а також відсутністю інформації про готову продукцію та про рибну продукцію, хоча за доводами позивача генератор використовувався для забезпечення роботи позивача як рибопереробного підприємства.

Також апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення збитків за суборенду холодильної камери, оскільки строк дії договору №902 від 01.09.2016 встановлено до 31.12.2016, в той час як збитки за цим договором заявлені за період вересень - жовтень 2017 року.

Апелянт вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що обставини справи не змінилися, а змінився лише період нарахування, оскільки змінилась така обставини як кількість моторної оливи, що використовується для роботи дизель-генератора (у попередніх періодах 3 літри/год., у спірному періоді - 5 літрів/год.), в той час як майже 100% збитків складається і вартості дизельного палива та оливи моторної, що витрачались на роботу дизель-генератора.

Також апелянт звертає увагу, що позивачем нараховані збитки із розрахунку номінальних затрат льодогенератора, при цьому не надано оцінки фактичній його роботі (відповідно, фактичних затрат) та співставлення із господарською діяльністю позивача (дійсної потреби в цілодобовій та безперебійній роботі).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 (колегію суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.12.2019.

28.11.2019 від Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" надійшло клопотання про призначення комплексної судової економічно-товарознавчої експертизи, в якому апелянт просить поставити на розгляд експертів наступні питання:

1) Які витрати дизельного палива (літрів/година) понесені ТОВ "БАРК" для забезпечення роботи дизель-генератора на базі дизельного двигун 1Д6, генератор ГСМ-60Н, при встановленій потужності генератора 20 кВт/год. (номінальна потужність 60 кВт/год.) у період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017?

2) Які витрати оливи моторної понесені ТОВ "БАРК" для забезпечення роботи дизель-генератора на базі дизельного двигун 1Д6, генератор ГСМ-60Н, при встановленій потужності генератора 20 кВт/год. (номінальна потужність 60 кВт/год.) у період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017?

06.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Позивач зазначає, що апелянтом неправильно розуміється правова природа та правові підстави договору №89 від 09.08.2016, оскільки послуги ФОП Крижановською О.А. за вказаним договором надані ТОВ "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" як морським агентом у розумінні Кодексу морського мореплавства України, так як позивач мав статус судновласника на підставі договору про фрахт судна.

Позивач зазначає, що отримані від судновласника кошти для оплати послуг третіх осіб не можна класифікувати як дохід морського агента, оскільки вони йому не належать, а мають транзитний характер і, відповідно, не включаються до загального оподаткованого доходу, до звіту у такому випадку включаються лише сума агентської винагороди.

Позивач вважає доведеним факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння позивачу збитків та їх розмір, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням відповідачем господарського зобов`язання та збитками, тобто додатковими витратами здійсненими для відновлення порушеного права на отримання електрон енергії та ведення господарської діяльності , у т.ч. із альтернативних джерел живлення.

09.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" та Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" надійшла заява про затвердження мирової угоди та мирова угода від 02.12.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 у справі №908/2646/18 відкладено на 08.01.2020.

10.12.2019 від Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа вважає, що місцевим господарським судом не встановлено, чи мало місце знищення або пошкодження майна (риби або рибної продукції), не досліджене питання необхідності понесених витрат у заявленому розмірі, а також доказів фактичного понесення таких витрат.

02.01.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" надійшла заява про те, що належним представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" є адвокат Сєдов Михайло Володимирович та директор Череповський Володимир Петрович, жодних мирових угод належними представниками позивача не підписувались.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020 визначено для розгляду справи №908/2646/18 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Чус О.В., Подобєд І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.01.2020 справу №908/2646/18 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Чус О.В., Подобєда І.М.

08.01.2020 представником Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" адвокатом Кузнецовою А.С. подане клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи в порядку адміністративного судочинства щодо оскарження здійснення реєстраційних дій стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс".

В судовому засіданні, яке відбулось 08.01.2020, оголошено перерву в судовому засіданні до 17.02.2020.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 06.12.2005 між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (новим найменуванням якого є Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго") (постачальник електричної енергії) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії №1149, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу в межах 200 кВт дозволеної потужності та обсягах відповідно до умов договору, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

За цим договором постачання електричної енергії передбачено на об`єкт Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс", що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 1-А.

З метою отримання електричної енергії, що поставляється Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" споживачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" через електричні мережі, власником яких є Приватне акціонерне товариством"Азовкабель", 01.01.2011 між Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" (власник мереж) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний комплекс" (споживач) укладено договір №58 про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами п.1.1 якого власник мереж взяв на себе зобов`язання забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач - дотримуватися установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачувати кошти за отримані послуги, визначені пунктом 4.1.1 цього договору .

01.05.2013 між Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" (власник мереж) та Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (користувач) був укладений договір №4-6 про спільне використання технологічних мереж, за умовами п.1.1 якого власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших суб`єктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Договір про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005 та договір № 4-6 від 01.05.2013 про спільне використання технологічних мереж є чинними.

11.08.2016 між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв., згідно з журналами подій лічильників, фактично було припинено продаж електричної енергії в місці її продажу.

Згідно з актом від 11.08.2016 представниками позивача було зафіксовано, що між 15 год. 00 хв. та 15 год. 30 хв. 11.08.2016 припинено продаж електроенергії в точці, визначеною договором; показники лічильників зафіксували припинення продажу електроенергії як товару та містять значення: за лічильником №1124016 показник 1420.564300 кВт., за лічильником №1125117 показник 2282.368250 кВт.

На підставі вказаних обставин Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом у справі №908/2260/16 до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про стягнення 219396,00 грн. збитків (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог); зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" виконати умови договору про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005 та поновити постачання електричної енергії ТОВ "БАРК"; зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" виконати умови договору про технічне забезпечення електропостачання споживача №59 від 01.01.2016 та поновити забезпечення технічної можливості Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" електричної енергії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" посилалось на те, що Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" неправомірно відключило його від енергопостачання, і позивач як рибопереробне підприємство зазнав реальних збитків у розмірі 219396,00 грн., у вигляді витрат, які він був змушений зробити для вжиття заходів з недопущення псування риби, яка була на складі під час відключення електричної енергії, а також для використання дизельного генератора для забезпечення безпечної робити його підприємства.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі №908/2260/16, яке набрало чинності: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" 219396,00 грн. збитків та 3290,94 грн. судового збору; у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" відмовлено; позовні вимоги про зобов`язання відповідачів виконати умови договорів залишено без розгляду.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що відключення позивача від електропостачання відбулось 11.08.2016 та було здійснено Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" на підставі повідомлення від 04.08.2016, яке отримано позивачем 05.08.2016. В діях Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" встановлено наявність усього складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки у вигляді неправомірних дій Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" у відключенні позивача від електропостачання, наявності у позивача реальних збитків у заявленому розмірі, завданих неправомірними діями Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", які перебувають у причинному зв`язку із понесеними збитками та вини. Вини Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" у відключенні позивача від електропостачання не встановлено.

Зазначені обставини є підставою для звільнення від доказування згідно з пунктом 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та не підлягають доведенню знову при розгляді даної справи.

В травні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про зобов`язання останнього забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" шляхом відновлення постачання електричної енергії на об`єкт Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 1-А (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.08.2017 у справі №908/1119/17, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.09.2017 та постановою Верховного Суду від 20.03.2018, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" задоволено частково: зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс"; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

На час розгляду даної справи рішення Господарського суду Запорізької області від 15.08.2017 у справі №908/1119/17 відповідачем не виконано.

Енергопостачання Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" було відновлено частково 10.07.2017 шляхом виконання нестандартного приєднання до електричних мереж Відкритого акціонерного товарситва "Запоріжжяобленерго" на підставі укладеного позивачем окремого договору №1610-2094 від 31.08.2016 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.6 цього договору, до електричних мереж Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" згідно технічних умов від 31.08.2016 №1610-2094-Бердянська-150, що є додатком №1 до цього договору, приєднується комплекс будівель та споруд (резервний ввід), який розташований за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ, Запорізька область. Замовлена до приєднання потужність у точці приєднання усього 145,0 кВт, в т.ч. існуюча 200 кВт (по основному вводу), додаткова - 145,0 кВт (по резервному вводу).

На підтвердження відновлення електропостачання позивач надав акт № 1610-2094/10 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт), рахунок №1610-2094/10 від 14.04.2017 на оплату послуг приєднання та платіжне доручення №458 від 25.04.2017 на оплату цього рахунка.

Нестандартне приєднання до електричних мереж Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" частково забезпечило потреби позивача у споживанні електричної енергії, оскільки позивач отримав тільки 145 кВт потужності із необхідних 200 кВт, які були обумовлені в договорі про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005 із Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго".

У зв`язку з неправомірним припиненням електропостачання Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" неодноразово зверталося до господарського суду Запорізької області з позовами до Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про стягнення збитків, які спричинені припиненням електропостачання.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі № 908/2260/16, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2017 у справі №908/2260/16: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" збитки у розмірі 219396 грн. (за період з 15 год. 00 хв. 11.08.2016 по 15 год. 00 хв. 20.08.2016), судовий збір у розмірі 3290,94 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.07.2017 у справі №908/1019/17 з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" з урахуванням фактів, встановлених вищезазначеним судовим рішенням, стягнуто збитки в загальному розмірі 498495,79 грн., а саме: за період з 15 год. 00 хв. 20.08.2016 по 15 год. 00 хв. 06.09.2016 за договором № 89 від про надання комплексу послуг від 09.08.2016 в розмірі 297178 грн., за договором № 2016/10-04а на проектні роботи від 25.10.2016 з проведення комплексу топографічних робіт в розмірі 5500 грн., за договором № 2016/10-03а на проектні роботи від 12.10.2016 в розмірі 27000 грн., за договором суборенди холодильної камери № 902 від 01.09.2016 в розмірі 29950 грн., послуги банку на суму 556,50 грн., за договором № 0505 від 05.05.2017 в розмірі 80000 грн., за договором № 1610-2094 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання) від 31.09.2016 в розмірі 58311,29 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.05.2018 у справі №908/1884/17 (з урахуванням ухвали від 21.05.2018 про виправлення описки): стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" суму збитків у розмірі 122971,56 грн. та 1844,57 грн. судового збору.

Заявлені збитки складались із наступних витрат:

- оплата за договором на отримання комплексу послуг №89 від 09.08.2016, укладеним з Фізичною особою-підприємцем Крижановською О.А., у розмірі 413506,00 грн. (рішенням відмовлено в задоволенні);

- оплата агента за дорученням капітана СЧС "Вера" за електроенергію у розмірі 946,89 грн. (рішенням відмовлено в задоволенні);

- оплата послуг за розробку проектної технічної документації за договором №2016/10-03а від 12.10.2016 на суму 11506,00 грн. (рішенням задоволено);

- плата за користування частиною холодильної камери за договором №902 від 01.09.2016 на суму 30000,00 грн. (рішенням задоволено);

- оплата послуг банку згідно квитанцій на суму 556,60 грн. (рішенням задоволено);

- витрати на колективне харчування членів екіпажу СЧС "Вера" на суму 308672,00 грн. (рішенням відмовлено в задоволенні);

- витрати на забезпечення питною водою членів екіпажу СЧС "Вера" на суму 554,60 грн. (рішенням відмовлено в задоволенні);

- портові збори на суму 141,18 грн. (рішенням відмовлено в задоволенні);

- оформлення та нагляд за роботами в охоронній зоні електромереж під час поновлення електроживлення за договором-замовленням №1127/51 від 21.06.2017 - на суму 333,56 грн. (рішенням задоволено);

- оплата електромонтажних робіт по технічному переобладнанню за договором №0505 від 05.05.2017 на суму 65000,00 грн. (рішенням задоволено);

- оплата лічильника з діючою державною повіркою та запрограмованого за договором №19 від 24.05.2017 на суму 15576,00 грн. (рішенням задоволено).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі №908/1884/17 рішення господарського суду Запорізької області від 03.05.2018 у справі №908/1884/17 змінено в частині розміру стягнутих збитків з "122971,56 грн." на "491289,99 грн.", а також судового збору з "1844,57 грн." на "7369,35 грн."; в іншій частині рішення господарського суду залишено без змін.

Апеляційним судом встановлено, що за період з 15:00 год. 06.09.2016 по 15:00 год. 30.09.2016, на виконання умов договору на отримання послуг від 09.08.2016 № 89, з урахуванням додаткової угоди, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" та ФОП Крижановською О.А. (виконавець), виконавець надав позивачу комплекс послуг, пов`язаних з обслуговуванням та роботою дизельного генератора на суму 388317,83 грн., вартість цих послуг оплачена позивачем, це підтверджується належними доказами, зокрема, звітами про використання коштів під звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", видатковими касовими ордерами підприємства позивача, квитанціями до прибуткових касових ордерів.

За наслідками касаційного перегляду вказану постанову залишено без змін постановою Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 908/1884/17.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" посилаючись на неправомірне відключення від електропостачання просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" збитки в розмірі 2 368 088,00 грн., які складаються із послуг з обслуговування та роботи дизельного генератора на загальну суму 2 363 240,00 грн. за період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017, витрат за користування частиною холодильної камери за договором №902 від 01.09.2016 за період вересень - жовтень 2017 року в сумі 4800,00 грн. та послуг банку в сумі 48,00 грн.

Предметом спору є стягнення збитків у сумі 2 368 088,00 грн.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи викладене, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно встановити наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправність поведінки; наявність реальних збитків; вина заподіювача збитків; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та причинно-наслідковий зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками. Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

В даному випадку рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі № 908/2260/16 у спорі між тими самими сторонами, яке набрало законної сили, визнано неправомірними дії Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" щодо відключення 11.08.2016 позивача від електропостачання. Тому зазначені обставини з згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доведенню знову при розгляді цієї справи.

Таким чином, позивачем підлягають доведенню обставини понесення збитків у спірному періоді (з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017), розмір цих збитків, вина відповідача в заподіянні цих збитків у спірному періоді та причинно-наслідковий зв`язок вказаних збитків із неправомірними діями відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, договір про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", та договір № 4-6 від 01.05.2013 про спільне використання технологічних мереж, укладений між Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" та Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго", були чинними на час спірних відносин.

Щодо обов`язку Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії позивачу своїми електричними мережами, суд зауважує, що у справі №908/2260/16 судами було встановлено, що законодавець при врегулюванні відносин між Власником мереж та споживачем електричної енергії не передбачає такої підстави для припинення постачання Власником мереж споживачу як відсутність договору на технічне забезпечення електропостачання. Приватне акціонерне товариство "Азовкабель", як власник електричних мереж, в силу пункту 1.7 Правил НКРЕ (чинних на час спірних відносин) та статті 181 Господарського кодексу України, зобов`язаний був укласти з позивачем договір про технічне забезпечення електропостачання споживача або скласти протокол розбіжностей і разом з підписаним договором передати на розгляд іншій стороні. В силу імперативних норм законодавства договір між власником мереж та споживачем про технічне забезпечення електропостачання споживача є обов`язковим до укладення та позивачем вчинено всі передбачені законодавством дії щодо його укладення. Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" обґрунтованих причин відмови у підписанні договору у передбачений Законом термін не висунуло, договір №59 від 01.01.2016 року є укладеним.

Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" вживалися, зі свого боку, заходи, спрямовані на відновлення електропостачання позивачу шляхом подачі позову до відповідача про зобов`язання його забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс".

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.08.2017 у справі №908/1119/17 Приватне акціонерне товариство "Азовкабель" було зобов`язано забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс". Однак вказане рішення відповідачем досі не виконано.

У зв`язку з цим у спірному періоді було неможливе споживання Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" електричної енергії через мережі Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" за договором №1149 від 06.12.2005, за яким мала здійснюватися поставка позивачу електричної енергії в межах дозволеної потужності 200 кВт.

У зв`язку з цим у спірному періоді з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 позивач був змушений шукати альтернативні джерела постачання електричної енергії на свій об`єкт по вул. Кабельників, 1а у м. Бердянськ.

З метою вирішення питання відновлення електропостачання позивач звернувся до ПАТ "Запоріжжяобленерго" для укладення договору про приєднання до електричних мереж і вже 31.08.2016 між позивачем та ПАТ "Запоріжжяобленерго" був укладений договір №1610-2094 про приєднання до електричних мереж (нестандартне приєднання).

Як зазначено в рішенні місцевого господарського суду, в судових засіданнях представники позивача та ПАТ "Запоріжжяобленерго" пояснили, відповідно до технічних умов приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" електроустановок комплексу будівель та споруд Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (резервний ввід), виданих 31.08.2016, ПАТ "Запоріжжяобленерго" могло забезпечити позивачу величину максимального розрахункового навантаження з урахуванням існуючої дозволеної потужності тільки в розмірі 145 кВт.

Фактичне приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" відбулось 10.07.2017, оскільки до технічних умов неодноразово вносились зміни. Відповідно до графіка надання послуги з приєднання, який є додатком №3 до договору №1610-2094 від 31.08.2016, виконавець ПАТ "Запоріжжяобленерго" зобов`язався надати замовнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" послугу з приєднання до 10.07.2017 (том 1, а.с. 87).

Відповідно до Статуту предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" є, зокрема, приймання та переробка риби і морепродуктів; виробництво (заготівля), переробка, розфасовка, замороження, зберігання і реалізація продукції сільськогосподарського, рослинного, тваринного і біологічного походження.

09.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (замовник) уклало із Фізичною особою-підприємцем Крижановською О.А. (виконавець, свідок у справі) договір №89 про надання комплексу послуг, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язаний надати замовнику комплекс послуг з інформаційного супроводу для забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу, розташованого за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ; вивчити повний цикл процесу із забезпечення безперебійної роботи рибопереробного комплексу в умовах повного припинення подачі електричної енергії; надання усних і письмових рекомендацій; сприяння при впровадженні рекомендацій та контроль за їх виконанням під час робіт при наданні послуг наданими автомобілями, дизельним генератором, спецперсоналом; надання та пошук іншої супутньої інформації, пов`язаної з виконанням даного договору, альтеративних джерел живлення.

За умовами пунктів 1.2, 1.3 договору №89 від 09.08.2016 виконавець є агентом замовника (посередником з організаційних питань) у відносинах з контрагентами щодо надання всіх необхідних додаткових послуг: транспортних послуг; послуг з надання та експлуатації аварійного дизельного генератора тощо, в тому числі оплата послуг грошима виконавця або замовника. Замовник зобов`язується оплатити послуги виконавця згідно з узгодженими тарифами та виставленими актами виконаних робіт.

Згідно з п. 2.2, 2.4 договору остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється за кожні десять календарних днів роботи після підписання акта виконаних робіт, протягом п`яти робочих днів, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця. Днем оплати вважається день зарахування коштів на рахунок виконавця або в касу виконавця.

Додатковою угодою від 11.08.2016 до договору №89 про надання комплексу послуг сторони погодили, що відповідно до п. 1.1 цього договору в комплекс послуг, що надаються виконавцем, можуть входити роботи, які виконуються безпосередньо силами самого виконавця, в тому числі перевезення автотранспортом, надання власного дизельного генератора тощо.

На виконання договору №89 від 09.08.2016 ФОП Крижановська О.А. за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.01.2017 надала позивачу послуги з обслуговування та роботи дизельного генератора на загальну суму 2 363 240,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі робіт із надання комплексу послуг:

№7 від 31.10.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.10.2016);

№8 від 30.11.2016 з урахуванням звіту агента на суму 576518,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.10.2016 по 15-00 год. 30.11.2016);

№9 від 30.12.2016 на суму 576361,94 грн. (за період з 15-00 год. 30.11.2016 по 15-00 год. 30.12.2016);

№10 від 31.12.2016 на суму 19212,06 грн. (за період з 15-00 год. 30.12.2016 по 15-00 год. 31.12.2106);

№11 від 31.01.2017 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.12.2016 по 15-00 год. 31.01.2017).

Акти приймання-передачі складені відповідно калькуляцій вартості послуг:

№7 від 30.09.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.10.2016);

№8 від 30.10.2016 на суму 576518,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.10.2016 по 15-00 год. 30.11.2016);

№9 від 30.11.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 30.11.2016 по 15-00 год. 31.12.2016);

№10 від 31.12.2016 на суму 595574,00 грн. (за період з 15-00 год. 31.12.2016 по 15-00 год. 31.01.2017).

Для оплати цих послуг ФОП Крижановська О.А. виставила позивачу дисбурсменські рахунки:

№7 від 30.09.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на використання дизельного генератора);

№8 від 30.10.2016 на суму 576518,00 грн. (витрати на використання дизельного генератора);

№9 від 30.11.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ).

№10 від 30.12.2016 на суму 595574,00 грн. (витрати на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" оплатило послуги ФОП Крижановської О.А. на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м.Бердянськ в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру ФОП Крижановської О.А. про прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" готівки за період з 19.11.2016 по 17.05.2017 в загальній сумі 2363240,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" надано до суду копії видаткових касових ордерів та звітів Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт за цей період.

Як зазначено у рішенні місцевого господарського суду, Крижановська О.А., як свідок, пояснила суду, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" та Крижановською О.А. склалися правовідносини на підставі агентського договору, за яким Крижановська О.А. як морський агент підшукала замовнику декілька варіантів альтернативного забезпечення електроенергією, із яких Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" було обрано послугу з використання дизельного генератора. За показами свідка, вона звела замовника і виконавця послуги - ПП "Група науково-промислових досліджень", отримала грошові кошти від замовника за надані агентські послуги, а подальші взаємовідносини щодо використання дизельного генератора фактично відбувались між замовником і виконавцем послуги. Отримані від замовника грошові кошти, за вирахуванням винагороди за агентські послуги, свідок перерахувала виконавцю влітку 2019 року.

З приводу наданих пояснень суд зазначає, що матеріалами справи підтверджуються договірні відносини позивача із ФОП Крижановською О.А. за договором №89 від 09.08.2016 та фактичне виконання сторонами цього договору.

Розрахунки між позивачем та ФОП Крижановською О.А. за фактично надані послуги проведені в повному обсязі. Наявними доказами у справі підтверджується понесення позивачем витрат в загальній сумі 2363240,00 грн. на оплату послуг ФОП Крижановської О.А. із забезпечення безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ шляхом використання дизельного генератора.

У складі збитків Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" також пред`явив до стягнення з відповідача витрати за користування частиною холодильної камери за договором №902 від 01.09.2016 за період вересень - жовтень 2017 року в сумі 4800,00 грн. та послуги банку в сумі 48,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору суборенди холодильної камери №902 від 01.09.2016 позивач (суборендар) прийняв у строкове платне користування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтехнологістик" (орендар) частину холодильної камери загальною площею 50 кв.м., що знаходиться у виробничому корпусі за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 10.

За умовами пунктів 2.2, 2.3 цього договору орендар надає суборендарю рахунок-фактуру на сплату плати за користування щомісячно до 05 числа місяця, після місяця користування. суборендар зобов`язаний сплачувати зазначені платежі строком до 10 числа місяця.

Згідно з п. 2.1, 2.7 договору суборенди плата за користування холодильною камерою становить 200,00 грн. за 1 кв.м. на місяць, в т.ч. ПДВ. Орендна плата вказана з урахуванням всіх експлуатаційних витрат. Плата за користування нараховується з дати підписання сторонами акту прийому-передачі холодильної камери, яка зазначена в п. 1.1 даного договору, і до моменту фактичного повернення орендарю за актом прийому-передачі.

01.09.2016 орендар прийняв у строкове платне користування частину холодильної камери за актом приймання-передачі.

За вересень - жовтень 2017 року сторони підписали акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) з оренди частини холодильної камери площею 20 кв.м.: №ОУ-000074 від 30.09.2017 на суму 4000,00 грн. з ПДВ; №ОУ-000081 від 31.10.2017 на суму 4000,00 грн. з ПДВ.

З приводу періоду складення актів оренди холодильної камери Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" пояснило, що виконання 10.07.2017 приєднання до електричних мереж ПАТ "Запоріжжяобленерго" (нестандартне приєднання) тільки частково забезпечило потреби позивача у споживанні електричної енергії, оскільки позивач отримав 145 кВт потужності із необхідних 200 кВт. Для забезпечення мінімальних виробничих потужностей у позивача існувала потреба в оренді додаткового холодильного обладнання, оскільки за рахунок власних виробничих потужностей позивач не зміг забезпечити належну заморозку льоду. Тому у складі збитків позивач пред`явив витрати на оренду холодильної камери за вересень - жовтень 2017 року.

09.12.2018 позивач здійснив оплату орендної плати в сумі 4800,00 грн. квитанцією №0.0..1 та разом із цим сплатив комісію банку в сумі 48,00 грн. квитанцією №0.0..2.

Таким чином, витрати позивача в сумі 4848,00 грн., пов`язані з орендою холодильної камери, підтверджуються відповідними доказами.

Враховано встановлений факт неправомірного припинення відповідачем електропостачання на об`єкт позивача та подальшим невчиненням дій щодо забезпечення відновлення енергопостачання в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017, наявний причинний зв`язок між неправомірною поведінкою відповідача, яка полягала у незабезпеченні передачі електричної енергії мережами Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" у спірному періоді, та негативними наслідками для позивача у вигляді необхідності понесення витрат на забезпечення постачання електричної енергії іншим шляхом, а також на оренду холодильної камери.

Відповідно до частини 1 статті 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Статтею 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що відповідач не довів відсутність своєї вини в незабезпеченні відновлення енергопостачання позивачу в період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 та не надав доказів вжиття відповідачем будь-яких заходів щодо запобігання збиткам позивача.

Місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача про те, що позивач не довів належність йому на будь-якій правовій підставі приміщення по вул. Кабельників, 1-А у м. Бердянськ, до якого було припинено електропостачання, оскільки обидва договори із ПАТ "Запоріжжяобленерго" (№1149 від 06.12.2005, №1610-2094 від 31.08.2016) укладені позивачем з метою постачання електричної енергії у дане приміщення, яке є об`єктом електропостачання за цими договорами, тому невідновлення відповідачем подачі електричної енергії на об`єкт по вул. Кабельників, 1-А у м. Бердянськ завдає збитків саме позивачу.

Як зазначено у рішенні суду, доводи відповідача про те, що пред`явлені позивачем до стягнення витрати, в дійсності не були ним понесені, не можуть бути перевірені судом в межах розгляду даної справи за допомогою засобів доказування, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Так, відповідачем повідомлено про звернення до правоохоронних органів з відповідною заявою, за результатами розгляду якої відомості про злочин за ознаками шахрайських дій (ст. 190 КК України) та підроблення документів (ст. 358 КК України) внесені до ЄРДР; в рамках кримінального провадження проводиться почеркознавча та технічна експертизи. Тож оцінка всім доводам відповідача щодо безпідставності наданих позивачем документів на підтвердження своїх витрат, може бути надана в межах кримінального провадження.

На даний час факт оплати позивачем послуг ФОП Крижановської О.А. та за суборенду холодильної камери підтверджується документально, і зазначені докази в розумінні норм статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, тому у суду відсутні підстави не приймати дані докази до розгляду.

Місцевим господарським судом зазначено, що у справах №908/2260/16, №908/1019/17 та № 908/1884/17 господарськими судами досліджувались аналогічні докази, що підтверджували взаємовідносини позивача із ФОП Крижановською О.А. щодо використання дизельного генератора, а також докази щодо оренди холодильної камери, але за попередній спірний період. Судами, у тому числі Верховним Судом за наслідками касаційного перегляду цих справ, була надана правова оцінка пред`явленим доказам як належним та допустимим. При розгляді даної справи у суду відсутні підстави надавати вказаним доказам іншу оцінку, оскільки обставини справи не змінились, а змінився тільки період нарахування збитків.

Апелянт вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що обставини справи не змінилися, а змінився лише період нарахування, оскільки змінилась така обставини як кількість моторної оливи, що використовується для роботи дизель-генератора (у попередніх періодах 3 літри/год., у спірному періоді - 5 літрів/год.), в той час як майже 100% збитків складається і вартості дизельного палива та оливи моторної, що витрачались на роботу дизель-генератора.

Апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта, оскільки зазначаючи про незмінність обставин справи, місцевий господарський суд вказав про відсутність підстав надавати іншу оцінку аналогічним доказам щодо підтвердження взаємовідносин позивача із ФОП Крижановською О.А. щодо використання дизельного генератора, а також докази щодо оренди холодильної камери за попередній спірний період.

Місцевим господарським судом також враховано, що збитками в розумінні норм пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 225 Господарського кодексу України є саме додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Позивач у спірному періоді в будь-якому випадку поніс би витрати на оплату електричної енергії, яка є необхідною для здійснення господарської діяльності позивача. Тож збитками позивача є саме додаткові витрати позивача на відновлення свого права понад обсяги витрат, які позивач поніс би на оплату електричної енергії за умови отримання електричної енергії від ПАТ "Запоріжжяобленерго" в межах договору про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005.

У справі №908/1032/18, що розглядалась Господарським судом Запорізької області, позивач звернувся до ПАТ "Запоріжжяобленерго" про стягнення вартості недовідпущеної електроенергії за період з 15:00 - 15.10.2016 по 15:00 - 15.11.2016 на підставі статті 24 Закону України "Про електроенергетику" та абз. 5 п. 6.46 ПКЕЕ.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.07.2019 у справі №908/1032/18, яке набрало чинності, позовні вимоги задоволені.

Розрахунок обсягу електричної енергії за спірний період з 15:00 - 15.10.2016 по 15:00 - 15.11.2016 (744 год.) був виконаний позивачем, виходячи з кількості спожитої електричної енергії за попередній розрахунковий період, в якому здійснювалося споживання електричної енергії до моменту припинення 11.08.2016 електропостачання, - липень 2018 року - 63378 кВт.год. згідно з актом позивача про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за липень 2016 року та рахунку ПАТ "Запоріжжяобленерго" №1149/7а від 01.08.2016. За липень 2016 року кількість годин роботи обладнання становила 744 години (31 день х 24 год.).

Таким чином, за одну годину обсяг споживання електроенергії в попередньому розрахунковому періоді становив 63378 кВт.год. / 744 год. = 85,185 кВт/год. Середній тариф, виходячи із виставленого рахунку №1149/7а від 01.08.2016 складав 2,1864733 грн. (загальна сума рахунку 138574,31 грн./загальний обсяг спожитої електроенергії 63378 кВт.год.).

Відповідно до таблиць навантажень, розроблених технологом виробництва та затвердженої Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", на жовтень та листопад 2016 року, необхідний мінімум навантаження для забезпечення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" складав 20 кВт/год., з них:

- освітлення сходин, які не мають денного світла - 2 кВт/год.;

- освітлення підвальних приміщень, в яких розташоване пожежне, санітарне обладнання та устаткування, - 3 кВт/год.;

- освітлення приміщень дизельного генератора, запасів дизельного мастила, аварійних акумуляторів та переключення систем живлення - 2 кВт/год.;

- освітлення радіостанції та її живлення - 2 кВт/год.;

- зовнішнє та внутрішнє освітлення, у тому числі підвали - 2 кВт/год.;

- виробництво льоду та його зберігання - 9 кВт/год.

Згідно з журналом обліку роботи та виробленої електричної енергії дизельним генератором по вул. Кабельників, 1-а в м. Бердянськ, дизельний генератор виробляв 20 кВт електричної енергії на годину та працював цілодобово (24 год.).

Виходячи з середнього тарифу на споживання електричної енергії (2,1864733 грн.) за спірний період з 15:00 год. 30.09.2016 по 15:00 год. 31.01.2017 (123 повних дні, враховуючи години роботи), враховуючи, що обсяг споживання електричної енергії позивачем становив 20 кВт на годину, Товариство з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" повинно було б сплатити ПАТ "Запоріжжяобленерго" вартість електричної енергії у сумі 129 089,38 грн. ( 20 кВт/год. х 24 год. х 123 дні х 2,1864733 грн.).

Позивач оплатив агенту послуги за фактичну роботу дизельного генератора відповідно до калькуляцій та актів приймання-передачі наданих послуг. Саме ці витрати позивач пред`явив до стягнення в даному позові. Тобто позивач самостійно не зменшив розмір збитків на суму 129089,38 грн., яка була би сплачена ним у будь-якому випадку при використанні електричної енергії у спірному періоді.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, у сумі 2 238 998,62 грн. ( 2 368 088,00 грн. - 129089,38 грн.).

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд, не встановлюючи реальної суми збитків, обмежився лише констатацією доведеності цієї суми. Маючи певні розрахункові документи (касові ордери), місцевий господарський суд не врахував тверджень відповідача про те, що надані докази не підтверджують факт отримання позивачем електричної енергії, оскільки відсутні підтверджуючі документи з контрагентом, який надавав вказані послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що виконання договору №89 від 09.08.2016 ФОП Крижановською О.А. за період з 15-00 год. 30.09.2016 по 15-00 год. 31.01.2017 надання послуг з обслуговування та роботи дизельного генератора на загальну суму 2 363 240,00 грн. підтверджується актами приймання-передачі робіт із надання комплексу послуг №7 від 31.10.2016, №8 від 30.11.2016, №9 від 30.12.2016, №10 від 31.12.2016, №11 від 31.01.2017, які складені відповідно калькуляцій вартості послуг: №7 від 30.09.2016, №8 від 30.10.2016, №9 від 30.11.2016, №10 від 31.12.2016.

Оплата Товариством з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" послуг на проведення діяльності для безперебійного електропостачання цілісного комплексу за адресою: вул. Кабельників, 1а, м. Бердянськ, що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру ФОП Крижановської О.А. про прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" готівки за період з 19.11.2016 по 17.05.2017 на загальну суму 2363240,00 грн., а також видатковими касовими ордерами та звітами Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт за цей період.

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат за спірний період у заявленій сумі.

Апелянт вважає безпідставною відмову місцевого господарського суду у призначенні експертизи, оскільки, на думку апелянта, видача та отримання готівки має бути зіставлена із фінансовою звітністю позивача, проведення дослідження реальності понесених витрат.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на невідповідність фінансових документів позивача заявленим до стягнення збиткам (відсутність грошових активів, хоч позивач посилається на оплату послуг готівкою), а також відсутність інформації про готову продукцію та про рибну продукцію, хоча за доводами позивача генератор використовувався для забезпечення роботи позивача як рибопереробного підприємства.

Апеляційний господарський суд відхиляє вказані доводи апелянта, оскільки предметом спору у справі є понесені позивачем збитки внаслідок протиправного відключення відповідачем від електропостачання. Доводи в апеляційній скарзі та клопотанні про призначення судової експертизи стосуються фактично проведення фінансової ревізії господарської діяльності позивача.

Окрім того, апеляційний господарський суд враховує, що матеріалами справи повністю підтверджується заявлена позивачем до стягнення сума, а місцевим господарським судоми враховані понесені позивачем витрати на оплату електричної енергії на суму 129 089,38 грн., яка була би сплачена ним у будь-якому випадку при використанні електричної енергії у спірному періоді, що спростовує доводи апелянта про ненадання місцевим господарським судом оцінки розміру заявлених до стягнення збитків.

Тобто, місцевим господарським судом досліджені питання не лише належності та допустимості поданих сторонами доказів, а й правомірності заявленої до стягнення суми таких збитків, а саме додаткових витрат позивача на відновлення свого права понад обсяги витрат, які позивач поніс би на оплату електричної енергії за умови отримання електричної енергії від ПАТ "Запоріжжяобленерго" в межах договору про постачання електричної енергії №1149 від 06.12.2005.

Щодо доводів апелянта про безпідставне стягнення збитків за суборенду холодильної камери, оскільки строк дії договору №902 від 01.09.2016 встановлено до 31.12.2016, в той час як збитки за цим договором заявлені за період вересень - жовтень 2017 року, апеляційний господарський суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується продовження дії договору №902 від 01.09.2016, в тому числі підписаними актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) №ОУ-000074 від 30.09.2017 на суму 4 000,00 грн. (а.с. 72, том 1) та №ОУ-000081 від 31.10.2017 на суму 4 000,00 грн. (а.с. 73, том 1).

Апелянт зазначає, що позивачем нараховані збитки із розрахунку номінальних затрат льодогенератора, при цьому не надано оцінки фактичній його роботі та просить призначити у справі комплексну судову економічно-товарознавчу експертизу.

Розглянувши подане клопотання, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки матеріалами справи підтверджується використання дизельного палива та оливи моторної для забезпечення роботи дизель-генератора у кількості згідно із нормативним навантаженням наданими позивачем доказами.

Щодо заяви, яка надійшла на адресу апеляційного господарського суду 09.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" та Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про затвердження мирової угоди, апеляційний господарський суд зазначає, що заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду від 02.12.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" підписано директором Одарюком Олегом Сергійовичем.

02.01.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" надійшла заява про те, що належним представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" є адвокат Сєдов Михайло Володимирович та директор Череповський Володимир Петрович, жодних мирових угод належними представниками позивача не підписувались.

Вказана заява мотивована відповідністю відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо керівництва товариства, з урахуванням висновку комісії Міністерства юстиції України від 20.12.2019.

Оскільки заява про затвердження мирової угоди та мирова угода підписані іншим керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс", ніж той, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яким ( ОСОБА_4 ) заперечується укладення мирової угоди, апеляційний господарський суд не розглядає вказану заяву про затвердження мирової угоди, що не позбавляє права сторін укласти мирову угоду в подальшому.

Також з огляду на приписи статті 227 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи в порядку адміністративного судочинства щодо оскарження Одарюком О.С. здійснення реєстраційних дій стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (справа №640/342/20), оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 у справі №908/2646/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 27.09.2019 у справі №908/2646/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Азовкабель".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений - 02.03.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І. М. Подобєд

Суддя О.В. Чус