ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/3123/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у підготовчому засіданні

позовну заяву Прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарден бей резорт», м.Київ

про витребування земельних ділянок

У підготовчому засіданні брали участь:

прокурор: Івашин О.Є. (наказ №509К від 30.08.2019);

представник позивача: Божинський В.В. (наказ №202-к від 03.07.2018, посадова інструкція, довіреність №1-к від 09.01.2020);

представник відповідача: Горда Ю.І. (довіреність б/н від 20.08.2018, посвідчення №000180 від 09.06.2018)

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 прокурор Київської області звернувся до Господарського суду Київської області (далі - суд) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі - позивач) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарден бей резорт» (далі - відповідач, ТОВ «Гарден бей резорт»), у якій просить суд витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння відповідача земельні ділянки: площею 7,0000га з кадастровим номером :05:007:0084; площею 6,0000га з кадастровим номером :05:007:0085; площею 6,0000га з кадастровим номером :05:007:0086; площею 4,0000га з кадастровим номером :05:007:0087; площею 4,0000га з кадастровим номером :05:007:0088; площею 3,0000га з кадастровим номером :05:007:0089, загальною вартістю 795 930,00грн, які розташовані в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області.

Крім того, прокурор просить стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою суду від 19.12.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 20.01.2020 та вирішено інші процесуальні питання по справі.

08.01.2020 через канцелярію суду прокурором подано заяву №05/09/1-854вих19 (вх. №3/20) про забезпечення позову, у задоволення якої ухвалою суду від 10.01.2020 (суддя Щоткін О.В.) було відмовлено.

На підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.02.2020.

Водночас, 10.02.2020 через канцелярію суду прокурором подано заяву №05/09/1-407вих-20 (вх. №18/20) про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на спірні земельні ділянки та заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам проводити на них будівельні роботи. Вказана заява обґрунтована тим, що відповідні земельні ділянки використовуються ТОВ «ТІЗ Озерне» без державної реєстрації такого права з метою їх забудови. Зазначає, що вказане підприємство є землекористувачем та замовником будівництва «Водно-спортивного комплексу з будинками котеджного типу» у зоні відповідних ділянок, які відведені у приватну власність за рахунок земель водного фонду. За таких обставин, на даний час існує загроза незаконної забудови земель водного фонду та їх подальшого відчуження (надання у користування) третім особам, що у свою чергу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та поновити порушені інтереси держави у спірних правовідносинах. За таких обставин, просить заяву задовольнити.

17.02.2020 під час підготовчого засідання прокурор та представник позивача підтримали подану прокурором заяву та просили суд її задовольнити.

Представник відповідача проти заяви заперечив та зазначив, що на відповідних земельних ділянках не вчиняються дії спрямовані на їх забудову, як і не вчиняються дії для подальшого відчуження відповідних земельних ділянко. За таких обставин просив суд відмовити у задоволенні відповідної заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі 916/2933/18, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18).

Як зазначає прокурор у своїй заяві, на даний час існує реальна загроза незаконної забудови відповідних земельних ділянок, які відносяться до земель водного фонду. На підтвердження зазначеної обставини, надав суду лист ТОВ «ТІЗ Озерне» від 28.10.2019 №2б/10/1, який адресований ДП «НДПІ містобудування», із змісту якого вбачається, що ТОВ «ТІЗ Озерне» є землекористувачем та замовником будівництва об`єкту на відповідних земельних ділянках, у зв`язку із чим, просило надати документи щодо параметрів прибережної захисної смуги, визначених містобудівною документацією у зоні спірних ділянок.

Проаналізувавши зазначений документ, суд дійшов висновку, що останній не може братись судом до уваги, оскільки обставини, які зазначені у даному листі виникли до відкриття провадження у справі. Крім того, зазначений лист не є тим виключним доказом, який підтверджує те, що на даний час відповідачем, ТОВ «ТІЗ Озерне» або іншими третіми особами здійснюється забудова відповідних земельних ділянок, які є предметом спору у справі №911/3123/19.

Інших доказів на підтвердження свого припущення, що невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду прокурором надано не було, а відтак, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, у зв`язку із чим задоволенню не підлягає.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 74, 76-79, 136-140, 234-235, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви прокурора №05/09/1-407вих-20 (вх. №18/20) про забезпечення позову - відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 17.02.2020 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 24.02.2020.