РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2020Справа № 910/16492/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Селлар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Стейт»

про стягнення 285 390,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 285 390,00 грн., з яких: попередня оплата в розмірі 226 500,00 грн. та 58 890,00 грн. штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору поставки №АС-003196 від 30.10.2019, позивачем оплачено товар на загальну суму 226 500,00 грн., проте відповідачем не виконані свої зобов`язання з поставки товару на суму 226 500,00 грн. Окрім того, за порушення строків поставки товару позивачем нараховано відповідачу 58 890,00 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/16492/19 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 21.01.2020.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01021, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 94, офіс 210., окрім того, за адресою: 53071, Дніпропетровська область, с. Садове, вул. Центральна, буд. 30В.

В матеріалах справи, наявний конверт про повернення кореспонденції суду за адресою: (53071, Дніпропетровська область, с. Садове, вул. Центральна, буд. 30В).

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний офіційний витяг з відстеження «Укрпошта», відповідно до якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду про порушення провадження у справі 23.12.2019 за офіційною адресою свого місцезнаходження.

20.01.2020, 11.02.2020 через відділ діловодства суду позивачем подані клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні 21.01.2020 розгляд справи було відкладено на 11.02.2020.

Правом на подання відзиву відповідач у визначений судом строк не скористався та заперечення на позов не подав.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, а неявка представника відповідача на перешкоджає вирішенню справи, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС СТЕЙТ» (надалі - Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛЛАР» (надалі - Покупець) було укладено договір поставки мінеральних добрив №АС-0003196 (надалі - договір), за умовами якого Відповідач зобов`язується поставити товар, а Позивач зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Відповідно до п. 1.2. вказаного вище договору поставки, найменування, асортимент, ціна товару, терміни поставки, обумовлюються в додатках (специфікаціях) до договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, постачальник поставляє товар партіями в терміни, зазначені в додатках (специфікаціях) до даного договору.

На виконання умов договору поставки сторонами 30.10.2019 року укладено специфікацію №1 до договору поставки, відповідно до якої визначено кількість, ціну Товару, який відповідач має поставити позивачу, а позивач - оплатити вказаний Товар. Загальна вартість Товару, який поставляється - 226 500, 00 грн. (двісті двадцять шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). Умови поставки - Дніпропетровська обл., Криворізький район, с. Садове. Термін поставки - 01.11.2019 року, умови оплати - Покупець має здійснити попередню оплату у розмірі 100% вартості Товару.

Відповідно до п. 4.1 приймання-передача товару здійснюється в пункті поставки відповідно до розділів 1 та 3 цього договору.

Згідно з розділом 5 договору, визначені обов`язки сторін договору.

Зокрема, постачальник зобов`язується: поставити Покупцю Товар належної якості, зазначений у додатках (специфікаціях) до цього Договору, вільний від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії Договору та на умовах поставки, визначених цим Договором; надавати Покупцю відповідну товаросупроводжувальну документацію (видаткову накладну, податкову накладну, в електронному форматі, належним чином зареєстровану в ЄРПН, товарно-транспортну накладну (якщо умови поставки передбачають перевезення Товару) та на вимогу Покупця документи, що підтверджують якість товару при кожній поставці товару; своєчасно реєструвати податкові накладні, розрахунки коригувань кількісних та вартісних показників податкових накладних, що видаються Покупцеві, в Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, встановлені Податковим кодексом України; виконувати інші обов`язки, визначені іншими розділами даного Договору та чинним законодавством Україні у даній сфері правового регулювання. Покупець зобов`язується: прийняти Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором; оплатити Постачальнику вартість Товару у розмірах, в строки та на умовах, визначених даним Договором; виконувати інші обов`язки, визначені іншими розділами даного Договору та чинним законодавством України у даній сфері правового регулювання.

Відповідно до п. 7.1-.7.3 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором. Термін дії даного Договору може бути продовжений за угодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною даного Договору. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Як встановлено судом, 01.11.2019 року на виконання укладеного між сторонами правочину, Позивачем було перераховано на рахунок Відповідача попередню оплату у розмірі 100% вартості Товару за поставку товару у розмірі 226 500, 00 грн. (двісті двадцять шість тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №540 від 30.10.2019 на суму 96 500,00 грн. та №1119 від 30.01.2019 на суму 130 000,00 грн.

Отже, відповідач повинен був поставити товар, згідно специфікації до 01.11.2019, однак, відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, поставку товару не здійснив.

Відповідно до наявного в матеріалах справи, гарантійного листа, керівник відповідача надав гарантійні зобов`язання щодо виконання поставки мінеральних добрів 05.11.2019 згідно договору №АС-3200 від 30.10.2019 та повідомив, що у разі невиконання поставки згоден виплатити штрафні санкції у розмірі 2% на день від суми рахунку.

Проте, вищевказані гарантійні зобов`язання залишилися також без виконання.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 6 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 ЦК України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно ж до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Вищий господарський суд України у своїй постанові від 12.06.2012 по справі №55/385 за позовом про стягнення грошових коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань вказав, що згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що Відповідач своїх зобов`язань за Договором не виконав, строк виконання яких настав, відтак фактично безпідставно зберігає у себе набуте майно у виді сплаченої Позивачем попередньої оплати у розмірі 226 500,00 грн.

Оскільки станом на час прийняття рішення Відповідач суму попередньої оплати не повернув, строк повернення якої настав, позов в частині стягнення з Відповідача 226 500,00 грн. попередньої оплати підлягає задоволенню.

У задоволенні вимоги про стягнення 58 890,00 грн. штрафних санкцій суд відмовляє, виходячи з наступного.

За правилами ст. 208 ЦК України правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма, належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно з ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ст. 546 ЦК України неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Виходячи з зазначених норм закону, згоди щодо застосування такого виду відповідальності, як штраф та/або пеня, сторони мають досягти у письмовому вигляді.

Як вбачається з Договору, умова про застосування до відповідача відповідальності у вигляді пені або штрафу відсутня, а тому, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 58 890,00 грн. за порушення строків виконання зобов`язання визнається судом необґрунтованою.

Зазначення відповідачем в гарантійному листі про погодження сплати 2% від суми рахунку у разі не виконання поставки, не визнається судом як погодження сторонами неустойки у письмовому вигляді, оскільки вказаний гарантійний лист, виданий відповідачем в односторонньому порядку та по своїй правовій природі є односторонньою гарантією виконання стороною зобов`язання, яке покладено на нього умовами договору.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню судом частково, лише в частині стягнення попередньої оплати в розмірі 226 500,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76 - 80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Селлар» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Стейт» (01021, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 94, офіс 210, ідентифікаційний код 41807452) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Селлар» (53071, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Садове, вул. Центральна, буд. 30В, ідентифікаційний код 37890597) суму попередньої оплати у розмірі 226 500 (двісті двадцять шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., 3 397 (три тисячі триста дев`яносто сім) грн. 50 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.02.2020

Суддя І.І. Борисенко