ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. Справа№ 910/6124/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі № 910/6124/19 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод»

до Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:
позивача: Акопян Н.К. наказ №12к від 08.07.2019 (самопредставництво);

відповідача: Бойчун Н.Д. ордер серії КВ №419297 від 09.01.2020;

3-ої особи: Гнатик К.М. довіреність № 78/6-103 від 14.01.2020;

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»), про визнання недостовірною інформації, що викладена у протоколах випробувань № 6755-6756-х від 26.07.2018, № 7491/18-х від 17.07.2018, № 7556/18-х від 18.07.2018, № 9871/18-х від 18.09.2018 та зобов`язання протягом трьох днів з дня набрання рішенням суду законної сили відкликати ці протоколи випробувань.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 у задоволені позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» на користь Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів» 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, суд першої інстанції визнав відсутніми обставини порушення відповідачем особистих немайнових прав позивача, що унеможливило задоволення позову. При цьому суд також не визнав за належне надавати правову оцінку способу захисту порушеного права, обраного позивачем в частині вимог про відкликання протоколів випробувань як похідних від вимоги про визнання інформації недостовірною.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування місцевим господарським судом норм статей 94, 200, 277 Цивільного кодексу України, та недотримання вимог статей 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2019, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. При цьому, апелянт наголошує на неповному з`ясування місцевим судом усіх обставин справи, що мають значення для вирішення спору по суті, неправильне визначення судом понять «недостовірні дані», «поширення недостовірних даних», «шкоди діловій репутації». Також, вказує на відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відшкодування втрат на правничу допомогу, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що такі витрати фактично понесено відповідачем.

До Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів», у якому відповідач зазначав, що позивач ані в позові, ані в апеляційній скарзі не вказує в чому полягає недостовірність інформації щодо нього, тоді як в оспорюваних протоколах відповідач не здійснював оцінки підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності позивача, протоколи містять лише результати випробування продукції (борошна пшеничного), її органолептичні, фізико-хімічні показники. У зв`язку з наведеним відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, а також стягнути з позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу в апеляційному провадженні у сумі 15000,00 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційна скарга ТОВ «Кап-Прод» передана на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І., Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/6124/19 та призначено розгляд справи на 27.01.2020.

15.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив третьої особи на апеляційну скаргу, в якій остання погодилась з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, зазначила, що інформація, викладена в спірних протоколах, не може вважатись неправдивою (недостовірною), оскільки останні слід розглядати як документальне оформлення результатів послідовної сукупності дій з проведення замовленого дослідження, підставою для якого стали правовідносини, що виникли між покупцем та постачальником за договором поставки.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2020, у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею - доповідачем, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 прийнято апеляційну скаргу ТОВ «Кап-Прод» до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги ТОВ «Кап-Прод» до 13.02.2020.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

25.05.2018 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України в якості замовника та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» в якості учасника уклали договір № 62/В33-2018, за яким відповідач зобов`язався у визначені договором строки поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 цього договору поставлятися за ним має продукція борошномельно-круп`яної промисловості (борошно пшеничне 1-го сорту) код ДК 021:2015-15610000-7 у кількості 1 200 000,00 кг. При цьому обсяги закупівлі товару (кількість товару) можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Ціна договору становить 10 440 000,00 грн, у т.ч. 1 740 000,00 грн податку на додатну вартість, та може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.1).

Розрахунки за товар, що поставляється проводяться замовником шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 90-та календарних днів з дати документального підтвердження учасником замовнику доставки товару до товароодержувача (п. 4.1).

Дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці. Учасник повинен доставити товар до товароодержувача не пізніше ніж за 10 календарних днів від дати, зазначеної у заявці (п. 5.1). доставка товару на склад замовника з подальшим транспортуванням (перевезенням) в частини Національної гвардії України, визначені специфікацією, проводиться за рахунок коштів учасника (або транспортом Учасника) на умовах DDP в редакції ІНКОТЕРМС 2010 (п. 5.2).

Якість товару, що поставляється учасником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГОСТ 46.004-99 (п. 2.1).

Під час поставки кожної партії товару замовник протягом двох робочих днів проводить обов`язкову перевірку якості та безпечності (органолептична перевірка) товару, що поставляється учасником (а. 2.3).

Замовник протягом усього терміну зберігання товару як на складі замовника, так і складі будь-якого підрозділу Національної гвардії України має право здійснити вибіркову перевірку товару за якістю та комплектністю шляхом комісійного відбору зразків (проб), направлення їх до лабораторії, яку визначає замовник за рахунок учасника для проведення лабораторних досліджень. Результати лабораторних досліджень поширюються на партію товару. При незадовільних результатах дослідження, навіть за одним показником, учасник протягом 10 календарних днів з моменту отримання результатів досліджень має право звернутись до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості в лабораторії, яку визначає замовник за рахунок учасника. Результати повторних досліджень є остаточними (п. 2.4).

За умовами п. 10.1, п. 10.3 договору він набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної у ньому.

Додатком № 1 до договору була оформлена специфікація на поставку 1 200 000 кг борошна пшеничного першого сорту загальною вартістю 10 440 000,00 грн, додатком № 2 - технічний опис товару, що поставляється (ГОСТ 46.004-99).

На виконання зобов`язань за договором від 25.05.2018 позивач поставив, а Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України прийняла 75 000 кг борошна пшеничного за накладними від 18.06.2018 № 4275, 4276, 4279, 4277, від 10.07.2018 № 4389, 4392, 4393, 4398.

Реалізуючи правомочності з перевірки якості товару, покупець - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України за участю представника постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» провели відбір зразків поставленої позивачем за цим договором продукції для проведення її випробувань.

Випробування проводилися Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації та захисту прав споживачів» в межах правовідносин за договором про виконання платних робіт (послуг) № 17-02305/18 від 07.06.2018. Вказаний договір був укладений відповідачем в якості виконавця, позивачем в якості платника та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в якості замовника.

За умовами цього договору замовник (Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України) доручає, платник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод») оплачує, а виконавець (Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації та захисту прав споживачів») бере на себе зобов`язання з надання послуг щодо технічного випробування й аналізування (71.20: з випробувань харчових продуктів на відповідність вимогам чинної нормативної документації).

Згідно з п. 2.2 договору про виконання платних робіт (послуг) від 07.06.2018 № 17-02305/18 оплата за здійснення послуг здійснюється платником відповідно до рахунку-фактури до завершення проведення робіт за кожною конкретною заявкою.

Завершенням проведення робіт (надання послуг) за договором про виконання платних робіт (послуг) від 07.06.2018 № 17-02305/18 є дата видачі протоколу випробувань продукції.

За результатами проведення досліджень продукції відповідачем було складено відповідні протоколи випробувань харчової продукції, а саме:

- № 7498/18-х від 17.07.2018, відбір зразків для якого проводився за актом № 118 від 10.07.2018, складеного за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» та в якому зроблено висновок, що продукція не відповідає вимогам ГОСТ 46.004-99;

- № 7556/18-х від 18.07.2018 з подальшими змінами, відбір зразків для якого проводився за актом № 117 від 10.07.2018, складеного за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» та в якому зроблено висновок, що продукція не відповідає вимогам ГОСТ 46.004-99;

- № 9871/18-х від 18.09.2018, відбір зразків для якого проводився за актом № 196 від 10.09.2018, складеного за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» та в якому зроблено висновок, що продукція не відповідає вимогам ГОСТ 46.004-99;

- № 6755-6758/18-х від 26.07.2018, відбір зразків для якого проводився за актом № 95 від 18.06.2018, складеного за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» та в якому зроблено висновок, що продукція не відповідає вимогам ГОСТ 46.004-99.

Висновок щодо невідповідності продукції вказує, що зразки продукції за фізико-хімічним показником (зольність в перерахунку на суху речовину) не відповідає вимогам ГОСТ 46.004-99 «Борошно пшеничне. Технічні умови».

Невідповідність поставленої Товариством з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» за договором № 62/В33-2018 від 25.05.2018 продукції вимогам ГОСТ 46.004-99, слугувало підставою для вжиття Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України заходів щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» штрафу за поставку неякісного товару та зобов`язання здійснити заміну товару на якісний.

Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» звернулось із позовом про захист діловою репутації. Так, спір у справі, що розглядається, виник у зв`язку з тим, що протоколи, на думку позивача, складені з недоліками та містять недостовірну інформацію, яка принижує його ділову репутацію.

Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

За змістом статті 94 та частини 1 статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Особистим немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством, є, зокрема, ділова репутація (частина 1 статті 201 Цивільного кодексу України).

Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

За правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/10429/18 та від 21.11.2019 у справі № 927/791/18, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За приписами статті 200 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Статтею 277 Цивільного кодексу України визначено порядок спростування неправдивої інформації та, зокрема, передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

За змістом статті 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 цього Кодексу, належить не лише фізичним, а і юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, яка зашкоджує діловій репутації господарюючого суб`єкта.

Відтак, правовими підставами захисту ділової репутації виступають положення статей 91, 94, 201, 277 Цивільного кодексу України, аналіз яких дає підстави для висновку про можливість захисту юридичною особою ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації, за умови, що особа, яка поширила таку інформацію не надасть доказів її достовірності.

Докази того, що поширенню інформації вплинуло на ділову репутацію мають бути подані першочергово.

Отже, задоволення позовних вимог у позові про захист ділової репутації здійснюється за умови встановлення судом обставин:

інформація має бути такою, що ганьбить (паплюжить), применшує гідність особи (що підтверджує недобросовісність поширювача інформації);

інформація має бути поширеною;

інформація має не відповідати дійсності (така невідповідність покладає на зацікавлену особу надати докази протилежного).

У підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що під час перевірки відповідачем встановлено, що поставлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» продукція не відповідає вимогам ГОСТ 46.004-99 (протокол випробувань № 7491/18-х від 17.07.2018 невідповідність показника зольності у перерахунку на суху речовину). У решті протоколів (№7556/18-х від 18.07.2018, № 9871-18-х від 18.09.2018 та № 7491/18-х від 17.07.2018) позивач встановив невідповідність даних щодо кількості товарів, яка ним поставлялася (відповідачем вказано кількість (масу), поставку якої позивач не здійснював) та факти відібрання відповідачем зразків для проведення дослідження у кількості (масі), яка є меншою, ніж передбачена нормативно (було використано менше 2-х кг), а також відсутність представників відповідача при відібранні зразків товару для дослідження. Наведені обставини позивач вважає недостовірною інформацією.

При цьому, нанесення шкоди та приниженням своєї ділової репутації позивач вбачає у тому, що відповідач встановив невідповідність борошна вимогам ГОСТ 46.004-99, а третя особа у зв`язку з цим розірвала договір поставки в односторонньому порядку та опублікувала на офіційному сайті Національної гвардії інформацію про Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» як про суб`єкта господарювання - учасника відбору та/або контрагента, яким неналежно виконують обов`язки за договором, що буде враховано при проведенні процедур закупівель та укладенні договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг. Таке опублікування унеможливило подальшу участь позивача у публічних закупівлях, що проводяться Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Надаючи оцінку позовним вимогам, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що у якості недостовірної інформації, яка ганьбить його ділову репутацію, позивачем вказуються протоколи випробувань № 7491/18-х від 17.07.2018, №7556/18-х від 18.07.2018, № 9871-18-х від 18.09.2018 та № 7491/18-х від 17.07.2018.

Враховуючи обраний позивачем спосіб захисту та норми статті 277 Цивільного кодексу України, колегія суддів зауважує, що до предмету доказування у цій справі входить у тому числі, чи можуть наведені протоколи вважатись недостовірною інформацією, яка ганьбить ділову репутацію позивача, а саме, впливає на оцінку його підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Як уже було зауважено, у позовах щодо поширення недостовірної інформації, презюмується, що вказана у позові інформація є недостовірною, оскільки спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, то, саме відповідач має надати суду докази достовірності інформації, що є предметом спору.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи та неодноразово наголошувалось відповідачем, вказані протоколи є результатом здійсненої третьою особою перевірки якості товару, тому, у розумінні статті 277 Цивільного кодексу України, протоколи перевірки якості товару, що є предметом спору, є достовірними.

При цьому, виявлені позивачем недоліки складення протоколів, у тому числі, щодо процесу відбору зразків, не можуть бути предметом розгляду у справі, що переглядається, оскільки можуть свідчити про недійсність протоколів, а не про їх недостовірність. Протоколами встановлено невідповідність якості поставленої позивачем продукції.

За приписами статті 678 Цивільного кодексу України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Отже, право розірвати договір обумовлено не тільки умовами договору поставки № 62/В33-2018 від 25.05.2018, а й гарантується цивільним законодавством України.

Сам по собі факт передачі відповідачем протоколів випробувань третій особі не слугував підставою для розірвання договору поставки. Розірвання договору відбулось у зв`язку з поставкою товару неналежної якості, втім, поставка товару належної якості не входить до предмету доказування у справі, що розглядається. Тому, відсутні правові підстави вважати, що спірні протоколи є недостовірними, а також впливають на ділову репутацію позивача.

Одночасно, колегія суддів наголошує на тому, що, за умови поставки позивачем продукції належної якості, він не позбавлений права та можливості надати суду, у справі про стягнення штрафних санкцій за договором № 62/В33-2018 від 25.05.2018, альтернативні докази, які б спростовували обставини, викладені відповідачем у протоколах перевірки якості продукції.

Під поширенням інформації позивач вбачає дії Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації та захисту прав споживачів» щодо доведення такої інформації до відома Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України внаслідок передачі оригіналів протоколів випробувань.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1 зазначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Надаючи оцінку діям відповідача щодо передання оригіналів протоколів третій особі, колегія суддів апеляційного суду констатує, що вчинення такий дій обумовлено у першу чергу умовами договору про виконання платних робіт (послуг) № 17-02305/18 від 07.06.2018, укладеного з метою перевірки якості продукції, поставленої позивачем за договором № 62/В33-2018 від 25.05.2018, що виключає кваліфікацію таких дій як «поширення інформації».

Опублікування третьою особою на офіційному сайті Національної гвардії інформації про Товариство з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» як про суб`єкта господарювання - учасника відбору та/або контрагента, яким неналежно виконують обов`язки за договором не беруться колегією суддів до уваги в контексті розгляду позовних вимог про захист ділової репутації позивача, оскільки такі дії вчинені третьою особою поза волею відповідача, тому, не можуть розцінюватись судом як поширення недостовірної інформації відповідачем.

Відтак, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про захист ділової репутації, так як протоколи випробувань якості поставленої продукції щодо яких позивачем заявлено вимоги про спростування як недостовірних та таких, що принижують його ділову репутацію є доказом поставки неякісної продукції, добутими в умовах договору щодо перевірки якості продукції, реалізація яких передбачена як умовами самого договору, так і випливає із встановлених статтею 680 Цивільного кодексу України обов`язків покупця.

Крім того, додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі № 910/6124/19, судом першої інстанції стягнуто з позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як унормовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Матеріали справи містять договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.05.2019 № 03-16/788, укладений з адвокатом Бойчун Наталією Дмитрівною, додатковий договір № 2 від 31.05.2019 до договору про надання правової (правничої) допомоги, платіжне доручення від 04.06.2019 № 2028 на суму 15 000,00 грн плати за правову допомогу, ордер на надання правової допомоги.

Отже, оскільки факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними та допустимими в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами, то суд першої інстанції правомірно стягнув з позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Оскільки цією постановою суд апеляційної не змінює рішення та не ухвалює нового, судові витрати судом апеляційної інстанції покладаються на заявника апеляційної скарги.

Також, у відзиві на апеляційну товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод», відповідач просить стягнути з позивача 15000,00 витрат на правничу допомогу. До відзиву відповідачем додано договір про надання правової (правничої) допомоги від 27.12.2019 № 03-16/11-96, укладений з адвокатом Бойчун Наталією Дмитрівною, додатковий договір № 2 від 09.01.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги, платіжне доручення від 09.01.2020 № 93 на суму 15 000,00 грн плати за правову допомогу, рахунок на оплату №1/2 від 09.01.2020 та ордер на надання правової допомоги. Отже, витрати понесені відповідачем на правничу допомогу є підтвердженими, відтак, підлягають стягненню у повному обсязі. При цьому, колегією суддів враховується, що у судовому засіданні позивач не заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кап-Прод» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 у справі № 910/6124/19 без змін.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кап-Прод" (18001, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, 73, оф. 402, ідентифікаційний код 41029424) на користь Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») 03143, м. Київ, вул Метрологічна, 4, ідентифікаційний код 02568182) 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у апеляційному провадженні.

2. Справу №910/6124/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст постанови складено 02.03.2020.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко