ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2020 р. Справа№ 910/15637/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського міста Києва від 08.11.2019

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" про забезпечення позову

у справі № 910/15637/19 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут"

про внесення змін до договору

за участю представників учасників справи:

від позивача: Карпович А.Р., представник за довіреністю

від відповідача: Горошко Т.М. представник за довіреністю

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про внесення змін до договору поставки №УБГ 857/015-18 від 15.11.2018:

- пункт 4 Специфікації №1 від 15.11.2018, що є Додатком № 1 до Договору, викласти в новій редакції: "Умови та строки оплати: протягом 30 календарних днів з дати підписання акту приймання передачі транспортного засобу та за умови надання Постачальником до підписання зазначеного акту приймання передачі транспортного засобу всіх необхідних документів для реєстрації його згідно законодавства.";

- в п. 1 Додатку № 4 "Технічні характеристики Товару" до Договору: слова "Двигун: - дизельний Євро-5" - викласти в новій редакції: "Двигун: - дизельний"; слова "Габаритні розміри та навантаження на осі не повинні перевищувати вказані у ПДР України п. 22.5 "Перевезення вантажу" - виключити;

- пункт 3 Специфікації №1 від 15.11.2018, що є Додатком №1 до Договору "Строк поставки товару: Згідно рознарядки покупця. Граничний термін поставки не пізніше 360 календарних днів з дати підписання Договору" вважати таким, що припинив свою дію з 08 листопада 2019 року;

- Специфікацію №1 від 15.11.2018, що є Додатком № 31 до Договору доповнити наступною умовою "В зв`язку з внесенням змін до цього Договору на підставі рішення господарського суду - продовжити постачальнику строк поставки Товару. Новий строк поставки Товару починається з дня набрання цим рішенням господарського суду законної сили та становить 90 (дев`яносто) календарних днів".

Разом із позовною заявою до Господарського суду міста Києва також надійшла заява ТОВ "Київський республіканський автоцентр" про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" здійснювати будь-які виплати згідно банківської гарантії №11881 від 12.11.2018;

- заборони Акціонерному товариству "Укргазвидобування" звертатись до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" з письмовою вимогою на будь-яку суму згідно банківської гарантії №11881 від 12.11.2018.

Крім того, в якості зустрічного забезпечення, заявник пропонує заборонити останньому відчужувати або накладати заборону на відчуження (арешт) на кран марки XCA60E код VIN: LXGCPA367JA007816, який знаходиться в Україні на базі Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський республіканський автоцентр".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 у справі № 910/15637/19 заяву ТОВ "Київський республіканський автоцентр" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

До вирішення спору у справі № 910/15637/19 по суті та набрання рішенням законної сили, вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" здійснювати будь-які виплати згідно банківської гарантії №11881 від 12.11.2018

- заборони Акціонерному товариству "Укргазвидобування" звертатись до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" з письмовою вимогою на будь-яку суму згідно банківської гарантії №11881 від 12.11.2018.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, АТ "Укргазвидобування" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 у справі № 910/15637/19 та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Київський республіканський автоцентр" про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт стверджує, що звертаючись із заявою про забезпечення позову позивачем не наведено достатньо обґрунтованих доводів щодо неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову. Також відповідач звертає увагу на те, що застосуванням вказаного заходу забезпечення, фактично, відбувається втручання в діяльність відповідача та позбавлення його можливості отримати гарантійну виплату згідно банківської гарантії № 11881 від 12.11.2018. На думку відповідача, суд безпідставно не застосував у даній справі інститут зустрічного забезпечення, оскільки забезпечення позову шляхом заборони вчинення АТ "Укргазвидобування" дій по зверненню з письмовою вимогою про виплату коштів згідно банківської гарантії № 11881 від 12.11.2018 завдає відповідачу збитків в розмірі суми банківської гарантії.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019, справа № 910/15637/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданової С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 у справі № 910/15637/19 та призначено до розгляду на 24.12.2019.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2019 розгляд справи відкладено на 14.01.2020.

14.01.2020 від ТОВ "Київський республіканський автоцентр" надійшла заява про відвід колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 заяву про відвід колегії суддів у даній справі визнано необґрунтованою, апеляційне провадження зупинено, матеріали оскарження у справі № 910/15637/19 передано для здійснення автоматизованою системою визначення складу судової колегії для розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020, у складі колегії суддів: Калатай Н.Ф. (головуючий), Ходаківська І.П., Пашкіна С.А., відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Київський республіканський автоцентр" про відвід колегії суддів у складі: Алданової С.О. (головуючий), Зубець Л.П., Мартюк А.І від розгляду справи № 910/15637/19. Справу повернуто на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Алданова С.О. (головуючий), Зубець Л.П., Мартюк А.І.

05.02.2020 від ТОВ "Київський республіканський автоцентр" надійшли письмові пояснення з додатками.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 поновлено апеляційне провадження у даній справі та призначено її розгляд на 20.02.2020.

Представник третьої особи в судове засідання 20.02.2020 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить залучене до матеріалів справи повідомлення про вручення рекомендованого відправлення № 248 згідно якого ДП "Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут" отримано поштову кореспонденцію суду 12.02.2020.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи, повідомленого належним чином про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Колегія суддів, розглянувши подані 05.02.2020 позивачем письмові пояснення, на підставі ч. 2 ст. 207 ГПК України, залишає їх без розгляду як такі, що були подані поза межами встановлених судом процесуальних строків без обґрунтування поважності причин пропуску такого строку. До того ж, у відповідності до ст. 269 ГПК України, додаткові докази в суді апеляційної інстанції приймаються лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.02.2020 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, судові витрати покласти на позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 20.02.2020 заперечив проти доводів апелянта та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За змістом п. 3) ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи звернення з заявою про забезпечення позову, позивач вказував на те, що між ТОВ «Київський республіканський автоцентр» та АТ «Укргазвидобування» був укладений договір поставки №УБГ 857/015-18 від 15.11.2018, предметом якого є поставка позивачем крану автомобільного марки XCA60Е в кількості 10 шт. У вказаному договорі сторони погодили технічні параметри крану XCA60Е, проте під час виконання умов договору позивачем було виявлено невідповідність кранів XCA60Е технічним параметрам, вказаним у договорі. Тому позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до пунктів цього договору щодо технічних параметрів крану XCA60Е, а також щодо строків виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки кранів.

На виконання умов договору №УБГ 857/015-18 від 15.11.2018, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк "Глобус"» надало банківську гарантію, відповідно до якої зобов`язалось за письмовою вимогою АТ «Укргазвидобування», виплатити останньому суму коштів, що не перевищує 9 100 000,00 грн внаслідок порушення ТОВ «Київський республіканський автоцентр» свого зобов`язання за договором поставки №УБГ 857/015-18.

Оскільки позивач позбавлений можливості виконати вчасно свої зобов`язання за договором поставки №УБГ 857/015-18 до внесення відповідних змін у вказаний правочин, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Комерційний банк «Глобус» здійснювати будь-які виплати згідно банківської гарантії №11881 від 12.11.2018, а також заборони АТ «Укргазвидобування» звертатись до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Глобус"» з письмовою вимогою на будь-яку суму згідно банківської гарантії №11881 від 12.11.2018.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що у випадку невжиття заявлених заходів забезпечення позову (заборона перерахування коштів на підставі банківської гарантії), обраний заявником спосіб захисту та поновлення порушених прав та інтересів буде неефективним, оскільки кошти за банківською гарантією вже будуть перераховані гарантом бенефіціару, хоча самі строки постачання продукції за договором будуть предметом судового розгляду і в разі задоволення позову про їх продовження може виникнути така обставина, що сума гарантії буде виплачена бенефіціару безпідставно.

Колегія суддів, за результатами перегляду справи за даною апеляційною скаргою на ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, не погоджується з вищевикладеними висновками суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Аналіз вищенаведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або здійснюється ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що при вирішенні питання про забезпечення позову підлягають оцінці доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із вартістю майна, на яке вимагається накласти арешт, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову, дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Матеріалами оскарження підтверджується, що предметом позову у даній справі є вимога позивача про внесення змін та доповнень до договору поставки №УБГ 857/015-18 від 15.11.2018 в частині зміни строків поставки товару та його характеристик.

Оскільки у даному випадку ТОВ "Київський республіканський автоцентр" звернулось до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі №910/1040/18).

Так, матеріалами оскарження підтверджується, що позивач в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони гаранту (банку) вчиняти будь-які дії з виплати банківської гарантії та заборони відповідачу звертатись із письмовою вимогою на будь-яку суму банківської гарантії, посилається на те, що законодавчо визначений строк судового розгляду даного спору перевищує строк виконання зобов`язань за договором, який не може бути виконаний позивачем з незалежних від нього причин. Крім того, заявник просить застосувати заходи забезпечення позову у зв`язку з недопущенням зловживання відповідачем своїм правом вимагати за банківською гарантією відповідних сум відшкодування протягом судового розгляду даної справи, чим буде завдана невиправдана шкода діяльності позивача, в т.ч. порушені законні права та інтереси ТОВ «Київський республіканський автоцентр».

Таким чином, вищенаведена заява обґрунтована припущенням порушення у майбутньому прав позивача. При цьому, до вказаної заяви не було додано доказів вчинення відповідачем дій спрямованих на отримання відшкодування за банківською гарантією, що є його правом, а не обов`язком. Доводами позивача не було обґрунтовано того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Припущення про звернення відповідача до гаранта за відшкодуванням згідно банківської гарантії та наступне регресне звернення банку до позивача, - не може бути достатнім обґрунтуванням підстави щодо застосування відповідного заходу забезпечення позову про внесення змін до договору поставки згідно приписів ст. ст. 136, 137 ГПК України.

Також апеляційна інстанція зазначає, що стягнення грошових коштів з ПАТ «Комерційний банк «Глобус» за банківською гарантією не є предметом позову у даній справі, а заявлені ТОВ "Київський республіканський автоцентр" позовні вимоги, зокрема, про внесення відповідних змін до договору поставки, є вимогами немайнового характеру. Відновлення порушеного права, за захистом якого було пред`явлено даний позов, не ставиться в залежність від вчинення або не вчинення відповідачем дій по отриманню відшкодування за банківською гарантією.

Отже, застосування заявленого заходу забезпечення позову по своїй суті є втручанням у договірні відносини, що випливають з банківської гарантії, між відповідачем та особою, яка не є учасником справи, що розглядається.

Поряд з цим, судова колегія вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що заявник не зможе захистити свої права в межах одного судового процесу у зв`язку із отриманням гарантом, в порядку ст. 569 ЦК України, права регресної вимоги до позивача, оскільки, як вже зазначалось, предметом позову у даній справі є вимога про внесення змін та доповнень до договору. Тобто відсутній правовий зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Колегія суддів, серед іншого, також вважає за необхідне зауважити, що суд першої інстанції, забезпечуючи позов шляхом заборони ПАТ "Комерційний Банк "Глобус" здійснювати перерахування коштів по банківській гарантії від 12.11.2018 №11881, безпідставно не взяв до уваги приписи ч. 3 ст. 653 ЦК України, згідно яких у разі зміни договору у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну законної сили, тобто, на майбутнє. Натомість ч. 1 ст. 563 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Отже, наявність факту порушення боржником основного зобов`язання, що забезпечене гарантією, встановлюється гарантом при настанні так званого гарантійного випадку та розгляді вимоги кредитора про сплату грошової суми, в якій останній повинен вказати, у чому полягає порушення принципалом основного зобов`язання, і, відповідно, гарант здійснює платіж по гарантії лише у випадку невиконання чи неналежного виконання принципалом основного зобов`язання, що забезпечене.

Натомість відсутність такого порушення (на чому наполягає позивач у цій справі), може бути, зокрема, підставою для відмови у задоволенні вимог бенефіціара (кредитора) гарантом при розгляді, але не підставою для забезпечення позову шляхом заборони гаранту здійснювати перерахування коштів по банківській гарантії при вирішенні спору щодо змін основного зобов`язання, виконання якого забезпечено гарантією.

Таким чином, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції належним чином не з`ясовано обставини, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України з підстав, наведених вище, що свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що при вирішенні питання про забезпечення позову місцевим господарським судом не було дотримано вимог процесуального закону, що призвело до постановлення помилкової ухвали, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 08.11.2019. Апеляційна інстанція приймає нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського міста Києва від 08.11.2019 підлягає задоволенню.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського міста Києва від 08.11.2019 у справі №910/15637/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2019 у справі №910/15637/19 скасувати.

3. В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський республіканський автоцентр» (02105, м. Київ, вулиця Павла Усенка, будинок 8; ідентифікаційний код - 21457519) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ідентифікаційний код - 30019775) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп судового збору, сплаченого стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

6. Матеріали оскарження у справі №910/15637/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 21.02.2020