РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.02.2020Справа № 910/18001/19

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»
до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 71397,89 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» 71397,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №92199а9к3 від 02.04.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Opel, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4837439, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/18001/19, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а також встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

15.01.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач позов визнає частково, у розмірі 33344,88 грн. Як зазначає відповідач, при здійсненні розрахунку належної до виплати суми відшкодування, позивачем не було враховано коефіцієнт фізичного зносу деталей пошкодженого автомобіля.

Третя особа пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалася.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.04.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «АРКС» (страховик), та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №92199а9к3 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

21.05.2019 о 12 год 20 хв на Бориспільському шосе у місті Києві сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel, державний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 . В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м.Києва від 07.06.2019 у справі № 753/10783/19, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №АХА2471931 від 12.06.2019, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 71397,89 грн на рахунок виконавця ремонтних робіт - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авто Холдинг», що підтверджується платіжним дорученням №569497 від 13.06.2019.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 71397,89 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Дарницького районного суду м.Києва від 07.06.2019 у справі №753/10783/19 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Opel, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Opel, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Opel, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4837439 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100000,00 грн, франшизи - 0 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Враховуючи наведене, у відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком (100000,00 грн) і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи.

До позовної заяви позивачем додано Звіт №9225 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складений 16.07.2019 суб`єктом оціночної діяльності Нікуліним Сергієм Івановичем.

За змістом вказаного звіту, коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , є таким, що дорівнює 0,6401, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 33344,88 грн.

Разом з тим, суд відзначає, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

У відповідності до рахунку №ФС0217371 від 03.06.2019, виставленого виконавцем ремонтних робіт - Товариством з обмеженою відповідальністю «Кий Авто Холдинг», а також ремонтної калькуляції №1.003.19.0 до вказаного рахунку, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, становить 71397,89 грн. Дана сума була сплачена позивачем на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кий Авто Холдинг» в повному обсязі (згідно платіжного доручення №569497 від 13.06.2019).

З ремонтної калькуляції №1.003.19.0 до рахунку №ФС0217371 від 03.06.2019 вбачається, що вартість складових, які підлягали заміні під час ремонту автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , становить 37872,21 грн.

Таким чином, враховуючи дані, наведені в рахунку №ФС0217371 від 03.06.2019 та калькуляції №1.003.19.0, а також дані щодо значення коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, визначені у Звіт №9225 від 16.07.2019, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля Renault, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 47155,89 грн (37872,21 грн (загальна вартість запчастин) х (1-0,6401) + 33525,68 грн (загальна вартість робіт та матеріалів).

Отже, враховуючи визначені полісом №АМ/4837439 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, а також вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, по спірному страховому випадку відповідач зобов`язаний був відшкодувати позивачу витрати в розмірі 47155,89 грн.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що при здійсненні розрахунку належної до виплати суми страхового відшкодування (на підставі положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») слід виходити саме з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, вказаної в рахунку, виставленому СТО, яким здійснено ремонт автомобіля, наведена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/9396/17, від 06.07.2018 у справі №924/675/17.

З матеріалів справи вбачається, що листом вих.№ЕЛ_8955 від 05.08.2019 позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 21.05.2019.

Однак, як свідчать обставини справи та відповідачем не заперечується, станом на момент розгляду справи сума страхового відшкодування по спірному страховому випадку відповідачем не сплачена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме - в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 47155,89 грн.

Наявності підстав для стягнення з відповідача решти заявленої до стягнення суми відшкодування - у розмірі 24242,00 грн позивачем належними та допустимими доказами не доведено, а тому в цій частині позов залишається судом без задоволення.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м.Київ, вулиця Обсерваторна, будинок 17, літ.А, ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м.Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 47155 (сорок сім тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн 89 коп. та судовий збір у розмірі 1268 (одна тисяча двісті шістдесят вісім) грн 63 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова