ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.02.2020 Справа № 920/1210/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1210/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Захід (вул. Обліски, буд. 139, м. Долина, Івано-Франківська область, 77503),

до відповідача Товариства з обмеженою відповідача Есканда (вул. Сумська, буд. 97-А, м. Ромни, Сумська область, 42004),

про зобов`язання вчинити дії,

представники учасників справи:

від позивача Гринь О.С. (керівник);

від відповідача не з`явився;

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії стосовно перереєстрації транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM номер НОМЕР_1 , а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 13.12.2019 відкрито провадження у справі № 920/1210/19; призначено підготовче засідання на 22.01.2020, на 10 год. 30 хв.; наданий відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; наданий позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

Ухвала суду від 13.12.2019 отримана відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань станом на 22.01.2020 відповідач не подав.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 22.01.2020 відкладено підготовче засідання на 12.02.2020 на 10 год. 30 хв.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 28.01.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Захід (вх. № 269к від 27.01.2020) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 920/1210/19; доручено Господарському суду Івано-Франківської області забезпечити проведення судового засідання по справі № 920/1210/19 12 лютого 2020 року о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції. У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Захід.

Ухвала суду від 22.01.2020 отримана відповідачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань станом на 12.02.2020 відповідач не подав.

27.01.2020 позивач подав доповнення до позовної заяви (вх. № 658 від 27.01.2020) в обґрунтування позовних вимог, в якому зазначає, що ним було зібрано весь необхідний пакет документів, що разом з довіреністю на ім`я Волончука Сергія Володимировича, було направлено відповідачу для завершення процесу перереєстрації транспортного засобу, однак відповідач уникає вчинення відповідних дій.

У судовому засіданні 12.02.2020 представник позивача зазначив, що довіреність для здійснення дій по перереєстрації транспортного засобу була видана відповідачу, її оригінал та копія у позивача відсутні.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.02.2020 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.02.2020, 12:00; доручено Господарському суду Івано-Франківської області забезпечити проведення судового засідання по справі № 920/1210/19 24 лютого 2020 року о 12 год. 00 хв. в режимі відеоконференції. У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Захід.

Позивач підтримує позовні вимоги.

Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань станом на 24.02.2020 відповідач не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за договором купівлі-продажу транспортних засобів № ТЗ/26 від 23.06.2016 позивач продав, а відповідач купив транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , 1998 року випуску, що підтверджується актом приймання-передачі транспортного засобу від 23.06.2016 (додаток до договору купівлі-продажу), рахунком-фактурою № СФ-0000095 від 28.07.2016, банківською випискою по особовим рахункам за 29.07.2016, видатковою накладною № ЛНА-000008 від 29.07.2016. Після повного розрахунку позивач надав відповідачу довіреність для здійснення дій по перереєстрації транспортного засобу. На підставі висновку Головного сервісного центру МВС № 9537 від 26.01.2017 проведено дублювання ідентифікаційного номера автомобіля, у зв`язку з чим видане нове свідоцтво про державну реєстрацію СХМ 767687 і змінено державний номерний знак з НОМЕР_2 на НОМЕР_1 . Відповідач дій по перереєстрації транспортного засобу не вчинив, відповіді на претензію ТОВ Транс-Захід № 16/19 від 18.09.2019 не надав, тому позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх порушених прав.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до частини першої статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Цивільного кодексу України, з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок), який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень (пункт 2 Порядку).

Згідно з п. 8 Порядку (у редакції чинній на час підписання сторонами договору купівлі-продажу), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (п. 8 Порядку).

У вказаному пункті Порядку наведено перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, якими є: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація (450-2012-п) на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Згідно з п. 33 Порядку, перереєстрація транспортних засобів проводиться, в тому числі у разі зміни їх власників. При перереєстрації транспортних засобів у разі зміни їх власників зняття з обліку таких транспортних засобів не проводиться.

За приписами п. 4.8. Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС 11.08.2010 N 379, перереєстрація ТЗ у разі зміни їх власників проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання ТЗ. Зняття з обліку таких ТЗ не проводиться. Попередньо видані свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічні паспорти) вилучаються та долучаються до матеріалів перереєстрації. При цьому виконуються дії, передбачені пунктами 3.1-3.13, 3.15-3.18 глави 3 цієї Інструкції.

Незважаючи на те, що наданий позивачем договір купівлі-продажу транспортного засобу, вчинений у письмовій формі, у ньому є підписи двох сторін продавця і покупця, він не засвідчений нотаріально і не є документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація транспортного засобу, що підтверджує правомірність його придбання.

Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

З аналізу наведених норм права вбачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним лише з моменту його державної реєстрації.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 331/3792/18, у постанові від 30.09.2019 у справі № 683/2694/16-ц.

Таким чином, договір купівлі-продажу транспортного засобу вчинений у простій письмовій формі, не створює прав і обов`язків для сторін, не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що після підписання сторонами акту приймання-передачі транспортного засобу від 23.06.2016, видаткової накладної № ЛНА-000008 від 29.07.2016, саме позивач звертався до ГСЦ МВС із заявою щодо надання висновку про можливість дублювання ідентифікаційного номера автомобіля; нове свідоцтво про державну реєстрацію серії НОМЕР_4 від 16.09.2017 з державним номерним знаком НОМЕР_1 було видане позивачу: власник ТОВ «Транс-захід».

Таким чином, позивачем не доведено допустимими та належними доказами факту набуття відповідачем права власності на транспортний засіб. Відсутність державної реєстрації переходу права власності на транспортний засіб, яка є обов`язковою в даному випадку, дає підстави для висновку, що договір купівлі-продажу автомобіля не є вчиненим. Правові підстави для зобов`язання відповідача вчинити дії стосовно перереєстрації транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM номер НОМЕР_1 відсутні.

За викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову за його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Захід до відповідача Товариства з обмеженою відповідача Есканда про зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Транс-Захід.

3. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено та підписано суддею 26.02.2020.

Суддя Є.А. Жерьобкіна