РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.02.2020Справа № 910/17652/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/17652/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і КО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктас"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

13 грудня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і КО" (позивач) надійшла позовна заява № 1012/1-19 від 10.12.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № Б/23/05/19 від 23.05.2019 року в розмірі 137 555,11 грн., з них: основного боргу - 126 954,92 грн. (сто двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 92 копійки), пені - 9695,87 грн. (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 87 копійок) та 3% річних - 904,32 грн. (дев`ятсот чотири гривні 32 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки № Б/23/05/19 від 23.05.2019 року, зокрема, у визначені договором строки в повному обсязі не здійснив оплату вартості поставленого йому позивачем товару та наданих позивачем транспортних послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 року у справі № 910/17652/19 позовну заяву № 1012/1-19 від 10.12.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і КО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Астор і КО" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Товариству з обмеженою відповідальністю "Астор і КО" за адресою: 08202, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, 152, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 877 ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2019 року у справі № 910/17652/19 вручено позивачу - 20.12.2019 року.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 26.12.2019 року (включно).

26.12.2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і КО" надійшла заява № 2412/1-19 від 24.12.2019 року "Про усунення недоліків".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17652/19, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" за адресою: 04073, м. Київ, вул. Сирецька, 33, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 693 ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2019 року у справі № 910/17652/19 вручено уповноваженому представнику відповідача - 02.01.2020 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 17.01.2020 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Астор і КО" (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" (надалі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № Б/23/05/19 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, товар, найменування, кількість, ціна якого вказані в специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах цього договору.

За умовами п.п. 3.4.1., 3.4.2. договору видаткова накладна передається покупцеві протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту поставки товару. Акт надання транспортних послуг постачальник надає покупцеві протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання покупцем таких послуг.

В п. 3.6. договору визначено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця наступає з дати видаткової накладної.

Згідно з п. 4.8.1. договору покупець оплачує товар на умовах та у строки, визначені у специфікації.

В п. 2.1. специфікацій № 1 від 23.05.2019 року та № 2 від 01.07.2019 року сторони визначили умови оплати товару - відстрочка платежу 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту одержання товару покупцем, за умови, що поточна заборгованість покупця не перевищує 300 000,00 грн.

На виконання умов договору поставки № Б/23/05/19 від 23.05.2019 року позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 521 343,57 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 3348 від 23.05.2019 року на суму 9288,72 грн., № 3471 від 27.05.2019 року на суму 7740,60 грн., № 3604 від 30.05.2019 року на суму 12 384,96 грн., № 3868 від 06.06.2019 року на суму 8856,43 грн., № 4239 від 18.06.2019 року на суму 7664,22 грн., № 4307 від 20.06.2019 року на суму 7664,22 грн., № 4346 від 21.06.2019 року на суму 5961,06 грн., № 4438 від 24.06.2019 року на суму 13 225,80 грн., № 4930 від 09.07.2019 року на суму 80 048,52 грн., № 5045 від 12.07.2019 року на суму 10 218,96 грн., № 5321 від 20.07.2019 року на суму 96 058,22 грн., № 5239 від 18.07.2019 року на суму 14 422,08 грн., № 5371 від 22.07.2019 року на суму 5109,48 грн., № 5400 від 23.07.2019 року на суму 5109,48 грн., № 5438 від 24.07.2019 року на суму 5109,48 грн., № 6772 від 30.08.2019 року на суму 51 094,80 грн., № 6730 від 29.08.2019 року на суму 34 063,20 грн., № 6690 від 28.08.2019 року на суму 65 571,66 грн., № 6643 від 27.08.2019 року на суму 36 617,94 грн., № 6602 від 26.08.2019 року на суму 30 656,88 грн., № 6348 від 19.08.2019 року на суму 5961,06 грн., № 6179 від 14.08.2019 року на суму 8515,80 грн. Товар за вказаними вище видатковими накладними за якістю та кількістю прийнятий відповідачем без заперечень, що свідчать підписи сторін на вказаних документах.

Крім того, позивачем на виконання умов договору надано відповідачу транспортні послуги на загальну суму 58 211,44 грн., що підтверджується актами надання послуг: № 3348 від 23.05.2019 року на суму 1190,28 грн., № 3471 від 27.05.2019 року на суму 1190,28 грн., № 3604 від 30.05.2019 року на суму 1360,32 грн., № 3868 від 06.06.2019 року на суму 1190,28 грн., № 4239 від 18.06.2019 року на суму 1190,28 грн., № 4307 від 20.06.2019 року на суму 1190,28 грн., № 4346 від 21.06.2019 року на суму 1190,28 грн., № 4438 від 24.06.2019 року на суму 1190,28 грн., № 4930 від 09.07.2019 року на суму 7991,88 грн., № 5371 від 22.07.2019 року на суму 1190,28 грн., № 6690 від 28.08.2019 року на суму 6546,54 грн., № 6348 від 19.08.2019 року на суму 1190,28 грн., № 6730 від 29.08.2019 року на суму 3400,80 грн., № 6602 від 26.08.2019 року на суму 3060,72 грн., № 6643 від 27.08.2019 року на суму 3655,86 грн., № 6772 від 30.08.2019 року на суму 5101,20 грн., № 5400 від 23.07.2019 року на суму 1190,28 грн., № 5438 від 24.07.2019 року на суму 1190,28 грн., № 5239 від 18.07.2019 року на суму 1360,32 грн., № 5045 від 12.07.2019 року на суму 1675,38 грн., № 5321 від 20.07.2019 року на суму 9590,26 грн. Послуги за вказаними вище актами надання послуг прийняті відповідачем без заперечень, що свідчать підписи сторін на вказаних документах.

Як зазначає позивач, у період з 23.05.2019 року по 10.09.2019 року відповідач частково здійснив оплату за товар та отримані послуги у розмірі 452 600,09 грн., що підтверджується банківськими виписками, а саме: 23.05.2019 року - 10 479,00 грн., 05.06.2019 року - 38 345,16 грн., 10.07.2019 року - 13 685,53 грн., 11.07.2019 року - 27 000,00 грн., 12.07.2019 року - 68 000,00 грн., 17.07.2019 року - 24 903,00 грн., 23.07.2019 року - 70 000,00 грн., 31.07.2019 року - 50 000,00 грн., 16.08.2019 року - 20 000,00 грн., 27.08.2019 року - 33 717,60 грн., 28.08.2019 року - 40 273,80 грн., 10.09.2019 року - 56 196,00 грн., відтак, відповідач, за розрахунками позивача, має заборгованість за договором в розмірі 126 954,92 грн.

Факт заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 126 954,92 грн. також підтверджується підписаним обома сторонами без заперечень актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2019 року по 09.10.2019 року, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 126 954,92 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за неналежне виконання останнім грошового зобов`язання щодо оплати товару по видатковим накладним та послуг за актами надання послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення пункту 2.1. специфікацій № 1 від 23.05.2019 року та № 2 від 01.07.2019 року строк оплати поставленого товару за видатковими накладними № 3348 від 23.05.2019 року, № 3471 від 27.05.2019 року, № 3604 від 30.05.2019 року, № 3868 від 06.06.2019 року, № 4239 від 18.06.2019 року, № 4307 від 20.06.2019 року, № 4346 від 21.06.2019 року, № 4438 від 24.06.2019 року, № 4930 від 09.07.2019 року, № 5045 від 12.07.2019 року, № 5321 від 20.07.2019 року, № 5239 від 18.07.2019 року, № 5371 від 22.07.2019 року, № 5400 від 23.07.2019 року, № 5438 від 24.07.2019 року, № 6772 від 30.08.2019 року, № 6730 від 29.08.2019 року, № 6690 від 28.08.2019 року, № 6643 від 27.08.2019 року, № 6602 від 26.08.2019 року, № 6348 від 19.08.2019 року, № 6179 від 14.08.2019 року є таким, що настав

Крім того, строк оплати послуг за актами надання послуг № 3348 від 23.05.2019 року, № 3471 від 27.05.2019 року, № 3604 від 30.05.2019 року, № 3868 від 06.06.2019 року, № 4239 від 18.06.2019 року, № 4307 від 20.06.2019 року, № 4346 від 21.06.2019 року, № 4438 від 24.06.2019 року, № 4930 від 09.07.2019 року, № 5371 від 22.07.2019 року, № 6690 від 28.08.2019 року, № 6348 від 19.08.2019 року, № 6730 від 29.08.2019 року, № 6602 від 26.08.2019 року, № 6643 від 27.08.2019 року, № 6772 від 30.08.2019 року, № 5400 від 23.07.2019 року, № 5438 від 24.07.2019 року, № 5239 від 18.07.2019 року, № 5045 від 12.07.2019 року, № 5321 від 20.07.2019 року є таким, що настав.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 126 954,92 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що право позивача на отримання грошових коштів за поставлений товар, прийнятий відповідачем без заперечень та зауважень, а також за отримані послуги підлягає реалізації і захисту, оскільки укладений між сторонами договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу приписів статей 204, 629 Цивільного кодексу України, породжує для його сторін відповідні права та обов`язки.

При цьому за змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення оплати вартості поставленого товару, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару настав, а наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

Крім того, відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки № Б/23/05/19 від 23.05.2019 року в розмірі 126 954,92 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі 9695,87 грн. та 3% річних в розмірі 904,32 грн. за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати товару та послуг.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В пункті 6.2. договору сторони визначили, покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання проти термінів, обумовлених у п. 4.8. договору, за вимогою постачальника зобов`язаний сплатити останньому: суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення. Обчислення пені проводиться від суми простроченого платежу; 3% річних від простроченої суми.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, окремо по кожній видатковій накладній та окремо по кожному акту надання послуг, в межах визначеного позивачем періоду, суд встановив, що загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить 9559,02 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 136,85 грн. позивачу належить відмовити.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці розрахунку 3% річних, окремо по кожній видатковій накладній та окремо по кожному акту надання послуг, в межах визначеного позивачем періоду, суд встановив, що загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь відповідача становить 886,12 грн., в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 18,20 грн. позивачу належить відмовити.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 137 400,06 грн., з них: основного боргу - 126 954,92 грн. (сто двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 92 копійки), пені - 9559,02 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 02 копійки) та 3% річних - 886,12 грн. (вісімсот вісімдесят шість гривень 12 копійок).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2061,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвіктас" (ідентифікаційний код 39848243, адреса: 04073, м. Київ, вул. Сирецька, 33) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор і КО" (ідентифікаційний код 39812547, адреса: 08202, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, 152) грошові кошти: основного боргу - 126 954,92 грн. (сто двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 92 копійки), пені - 9559,02 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 02 копійки), 3% річних - 886,12 грн. (вісімсот вісімдесят шість гривень 12 копійок) та судовий збір - 2061,00 грн. (дві тисячі шістдесят одна гривня).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 25.02.2020р.

Суддя О.В. Котков