ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Справа№ 5009/4233/12

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ": Садовський М.О. довіреність №б/н від 13.01.2020.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019

у справі №5009/4233/12 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Приватного підприємства "ІМІР" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сміт В.Г.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ"

Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 приватного нотаріуса Морозової Світлани Володимирівни

про визнання права власності на нежитлове приміщення та визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 клопотання позивача та відповідача 1 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Запорізької області задоволено. Вирішено справу №5009/4233/12 за позовом Приватного підприємства "ІМІР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання права власності на нежитлове приміщення та визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 передати за підсудністю до Господарського суду Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, буд. 4).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №28/12-01 від 28.12.2019, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 по справі №5009/4233/12 в частині передачі позовних вимог Приватного підприємства "ІМІР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 за підсудністю до Господарського суду Запорізької області та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, в оскаржуваній частині, норм процесуального права.

Так, за твердженнями апелянта, з урахуванням приписів ст. 7 та ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства, позовні вимоги ПП «Імір» про визнання недійсним іпотечного договору не підлягають розгляду Господарським судом Запорізької області у межах справи про банкрутство ПП «Імір», оскільки дана вимога є немайновою та підлягає розгляду за загальними правилами ГПК України за місцезнаходженням відповідачів, тобто у Господарському суді міста Києва.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2020 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" у справі №5009/4233/12 передана на розгляд складу колегії суддів: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Доманська М.Л., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі № 5009/4233/12 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, 03.02.2020 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі № 5009/4233/12; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.02.2020.

24.02.2020 до суду апеляційної інстанції від ліквідатора ПП «Імір» арбітражного керуючого Сміт В.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ". Крім того ліквідатор просив суд здійснити розгляд справи без участі боржника, за наявними матеріалами справи.

В судове засідання 25.02.2020 представники відповідача-2 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" повідомлено належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 09.2-04.1/14007/20 від 11.02.2020.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги строк розгляду апеляційної скарги, застосовуючи, згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" за відсутності представників відповідача-2, за наявними матеріалами справи.

Представник скаржника підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати в частині передачі позовних вимог ПП "ІМІР" до ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 за підсудністю до Господарського суду Запорізької області; справу за вказаними позовними вимогами направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

В судовому засіданні 25.02.2020, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Суд зауважує, що з 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КзПБ). А відтак, до спірних правовідносин має застосовуватись КзПБ.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, Приватне підприємство "Імір" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Сміта В.Г. звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання права власності на нежитлове приміщення та визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015, укладеного відповідачами.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.10.2017 об`єднано в одне провадження позов ПП "Імір" до відповідача-1 та відповідача-2 про визнання права власності на нежитлове приміщення та визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 зі справою №5009/42332/12 про банкрутство Приватного підприємства "ІМІР"; ухвалено здійснювати розгляд заявленого позову в межах справи про банкрутство №5009/4233/12.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 позов задоволено; визнано за ПП "Імір" право власності на нежитлове приміщення №03 адміністративної будівлі літ. А-2, інв. №100002, загальною площею - 429,00 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Реактивна, 1; визнано недійсним іпотечний договір №3713И/0415 від 17.04.2015, укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.07.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" задоволено частково, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі №5009/4233/12 скасовано, позовну заяву Приватного підприємства "ІМІР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.10.2018 справу №5009/4233/12 за позовом Приватного підприємства "ІМІР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання права власності на нежитлове приміщення та визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва, оскільки у провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа №910/5373/17 про банкрутство відповіадча-1 - ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ".

В свою чергу, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 позовну заяву Приватного підприємства "ІМІР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання права власності на нежитлове приміщення та визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що провадження у справі №910/5373/17 про банкрутство ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" закрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2018.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 скасовано та прийнято нове рішення, яким направлено справу до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті (залишено без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.03.2019).

16.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ліквідатора ПП «Імір» про передачу справи №5009/4233/12 за позовом ПП «Імір» до ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до розгляду Господарському суду Запорізької області.

В обґрунтування даного клопотання ліквідатор банкрута зауважив, що предметом судового розгляду у цій справі є спір щодо повернення майна, відчуженого на підставі недійсного договору купівлі-продажу в ході здійснення ліквідаційної процедури, до ліквідаційної маси у справі про банкрутство саме ПП «Імір», тому безпосередньо пов`язаний зі здійсненням провадження у справі про банкрутство ПП «Імір».

У зв`язку з тим, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2019 постановлено здійснювати провадження у справі №5009/4233/12 згідно приписів КзПБ.

11.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача 1 - ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" про передачу частини позовних вимог у справі №5009/4233/12 про визнання права власності та витребування майна до іншого суду, згідно якого відповідач-1 просив суд передати справу №5009/4233/12 в частині позовних вимог ПП «Імір» до ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про витребування майна та визнання права власності на нежитлове приміщення за виключною підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

В обґрунтування вказаного клопотання відповіадч-1 зазначив, що після набрання чинності КзПБ з`явилась нова законодавча підстава для передачі частини майнових позовних вимог по справі №5009/4233/12 (про визнання права власності та витребування майна) до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи про банкрутство ПП «Імір».

В свою чергу, за твердженнями заявника, частина немайнових позовних вимог ПП «Імір» про визнання недійсним іпотечного договору підлягає до розгляду у Господарському суді міста Києва в загальному порядку, у зв`язку із місцезнаходженням відповідачів у м. Києві.

Господарський суд міста Києва, керуючись нормами ст.ст. 7, 8 КзПБ, розглянувши клопотання позивача та відповідача-1 дійшов висновку про передачу справи №5009/4233/12 за позовом Приватного підприємства "ІМІР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання права власності на нежитлове приміщення та визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КзПБ з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Північний апеляційний господарський суд, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, погоджується з даним рішенням місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У відповідності до пунктів 8, 9 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно п. 9 ст. 30 ГПК України до виключної підсудності справ відносяться справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, які розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Частиною 2 ст. 31 ГПК України передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Крім того, частиною 3 цієї ж статті встановлено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Згідно положень ст. 8 КзПБ справи про банкрутство розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, фізичної особи або фізичної особи-підприємця. Якщо справа не підсудна такому господарському суду, матеріали справи передаються господарським судом за встановленою підсудністю в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Аналіз вказаних положень КзПБ дає підстави для висновку про те, що справи, провадження у яких відкрито у відокремленому позовному провадженні, та стороною в яких є боржник, перебувають в особливому правовому режимі. Апеляційний господарський суд враховує правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, відповідно до якої розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відтак, враховуючи приписи ч. 2 ст. 7 КзПБ, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про передачу матеріалів справи до Господарського суду Запорізької області для розгляду тим складом суду, у якого перебуває справа про банкрутство ПП «Імір».

Твердження скаржника про те, що позовні вимоги ПП «Імір» про визнання недійсним іпотечного договору не підлягають розгляду Господарським судом Запорізької області у межах справи про банкрутство, оскільки вказана вимога є немайновою та підлягає розгляду за загальними правилами ГПК України за місцезнаходженням відповідачів, відхиляються судом, оскільки зі змісту позовних вимог вбачається, що вимога про визнання права власності на нежитлове приміщення є похідною вимогою по відношенню до вимоги про визнання недійсним іпотечного договору №3713И/0415 від 17.04.2015 згідно якого нерухоме майно, яке належало позивачу - боржнику було незаконно передано в іпотеку відповідачу-2 відповідачем-1.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що майно боржника - це не тільки майно, яке належить боржнику як річ. До поняття майна також включаються майнові права, обов`язки, інтереси та очікування.

Крім того, результат вирішення спору у справі може вплинути на розмір ліквідаційної маси боржника, що в свою чергу додатково свідчить про те, що спір у даній справі носить майновий характер.

Судова колегія також зауважує, що законодавець визначив два критерії, якими суди повинні керуватися при визначенні порядку розгляду таких справ: майновий критерій, тобто спір має бути з приводу майна боржника, та суб`єктний критерій, тобто боржник має бути стороною у цих спорах. Саме ці критерії повинні враховуватися судом під час вирішення питання щодо підсудності справи. При цьому відповідні справи повинні передаватися до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, незалежно від предметної та суб`єктної юрисдикцій судів, які їх розглядають (господарські, адміністративні чи цивільні).

За таких обставин, зважаючи на виключну підсудність даного спору, враховуючи, що позовні вимоги стосуються майна Приватного підприємства "ІМІР", щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство та беручи до уваги наведені норми права, щодо концентрації всіх спорів за участю боржника в межах справи про банкрутство задля забезпечення контролю суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, за діяльністю боржника з метою захисту прав як банкрута, так і кредиторів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про передачу всієї справи за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Разом з тим колегія суддів критично сприймає доводи ТОВ «Люкстрейдкомпані Київ» про необхідність роз`єднання позовних вимог та передачі лише частини вимог ПП «Імір» до Господарського суду Запорізької області, оскільки зважаючи на те, що предметом спору у даній справі є вимога позивача (банкрута) до відповідачів про проведення реституції по недійсному правочину (шляхом повернення іншій стороні отриманого по визнаному недійсним договору та відновлення правового становища, що існувало до укладення між ними договору купівлі-продажу та договору іпотеки), не вбачається за можливе окремий розгляд заявлених та об`єднаних судом позовних вимог ПП «Імір» до ТОВ "Люкстрейдкомпані Київ" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". До того ж, слід наголосити, що господарському суду не надано права роз`єднати поєднані в одне провадження позовні вимоги.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що Господарський суд міста Києва повно та всебічно дослідивши всі обставини, що мають значення для справи, надав їм належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованих підстав для передачі даного спору (в повному обсязі) за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

За наведеного в постанові, ухвала Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи, тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ".

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі №5009/4233/12 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі №5009/4233/12 залишити без змін.

3. Матеріали справи №5009/4233/12 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України, з урахуванням вимог ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 26.02.2020.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко