ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м.Дніпро Справа № 908/1861/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь на рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2019 (повне судове рішення складено 22.11.2019, суддя Федорова О.В.) у справі

за позовом акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро

до відповідача публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, м.Запоріжжя

про стягнення 264610,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про стягнення плати за користування вагонами в сумі 154897,08 грн., збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі в сумі 109713,00 грн., всього 264610,08 грн.

Позивач вказує, що в лютому 2019 року за перевізною накладною №45950086 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ ЗМК Запоріжсталь, станція призначення Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці. На шляху прямування вагони були затримані з вини вантажовласника. За час затримки вагонів на підходах до станції призначення в період з 12.02.2019 07 год. 44 хв. до 14.02.2019 19 год. 57 хв. була нарахована плата за користування вагонами, а також збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі, які позивач просить стягнути з відповідача в даному позові.

Позовні вимоги обґрунтовано нормами Закону України Про залізничний транспорт, Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, а також умовами укладених між сторонами договорів від 19.02.2018 №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 про надання послуг та №ПР/М-16-3/1-708НЮдч/20/2016/2889 від 30.09.2016 про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станції Запоріжжя Ліве.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.11.2019 у даній справі позов задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь" на користь акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця плату за користування вагонами в сумі 154897,08 грн., збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі в сумі 109713,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 3969,15 грн.

Рішення місцевого господарського суду умотивовано посиланням на те, що відповідач не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав, встановлених п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, 16.12.2019 звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає, що суд приймаючи рішення неповно дослідив всі обставини справи та надані сторонами докази, внаслідок чого дійшов невірного висновку про наявність у підписантів наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу в двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій.

На думку скаржника, наказ № 13 від 12.02.2019, № 21 від 14.02.2019 про затримку вагонів з вантажем на підходах до станції призначення та наказ № 1371 від 14.02.2019 про збільшення розміру збору за зберігання підписані неуповноваженими особами.

Суд дійшов помилкового висновку про наявність у в.о. начальника структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» Гуні К.А. повноважень на підписання наказів про затримання поїздів на підходах до станції призначення та про збільшення розміру збору за зберігання вантажів на підставі наказу НОК-84/ОС від 01.02.2019.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що суд дійшов помилкового висновку про наявність належних і допустимих доказів щодо скупчення вагонів, адресованих відповідачу та неможливість прийняття поїзда № 2718 індекс 4677+054+4600 на станції Запоріжжя-Ліве 12.02.2019, внаслідок чого дійшов невірного висновку про обґрунтованість затримки 12.02.2019 даного поїзда на підходах до станції призначення, а саме на станції Дніпробуд-2.

Жодної іншої інформації, що підтверджена належними та допустимими доказами, про фактичну зайнятість колій та про підхід поїздів на станцію в момент прийняття рішення диспетчером про необхідність затримати вагони на підходах до станції Запоріжжя-Ліве матеріали справи не містять.

Тобто, скаржник вважає, що матеріали справи не містять належні та допустимі докази наявності на станції Запоріжжя-Ліве великого скупчення вагонів та неможливості приймання на станції Запоріжжя- Ліве у період з 12.02.2019 по 14.02.2019 поїздів адресованих відповідачу.

З наданих позивачем документів неможливо встановити дійсну кількість поїздів, що простоювали після настання інтервального часу по станції Запоріжжя-Ліве та наявність підстав для затримання вагонів. Дані таблиці не підтверджені належними первинними документами, якими є, в даному випадку, акти загальної форми ГУ-23 на затримку вагонів на станції Запоріжжя-Ліве.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неможливості прийняти поїзд № 2718 індекс 4677+054+4600 на станції Запоріжжя-Ліве, відповідно, відсутні докази обґрунтованості затримання поїзда на підходах до станції призначення.

Внаслідок невиконання позивачем свого зобов`язання своєчасно приймати вагони з під`їзної колії, ПАТ «Запоріжсталь» було позбавлена можливості здійснити своєчасний прийом на під`їзну колію поїздів в порядку, що передбачений п. 5, 6 договору.

Дана обставина стала причиною затримки вагонів за актами загальної форми № 1689, № 1690, № 1692, № 1691, № 1693 від 11.02.2019, № 1695 від 12.02.2019. Тобто, неможливість приймання вагонів за цими актами є наслідком невиконання позивачем зобов`язання своєчасно приймати вагони з під`їзної колії відповідача. Тому дана затримка фактично є затримкою з причин, залежних від залізниці, тобто, позивача.

Відповідач зазначає, що акти загальної форми № 27 від 12.02.2019 року та № 29 від 14.02.2019 підписані неуповноваженими особами.

Суд помилково застосовує п.3 Правил складання актів до порядку підписання актів про затримку вагонів форми ГУ-23а. Даний пункт стосується актів загальної форми ГУ-23, а не ГУ- 23а.

За доводами скаржника, внаслідок невірного застосування ст. 36 Статуту залізниць України та неповного дослідження всіх обставин справи суд першої інстанції дійшов невірного висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача, в даному випадку, збору за зберігання вантажу в двократному розмірі.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Позивач вважає, що суд дослідив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність у підписантів наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу в двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій.

Позивач зазначає, що залізниця завозила на станцію Запоріжжя - Ліве вагонів у кількості більшої, ніж підприємство вивантажувало за добу, що призвело до виникнення ситуації з затримкою поїздів на проміжних станціях, оскільки ці поїзди в разі прибуття їх на станцію призначення Запоріжжя-Ліве викликали би затор та паралізували роботу станції, через те, що інші поїзди з вантажем які раніше прибули на адресу відповідача, вчасно не були забрані відповідачем і стояли на коліях станції Запоріжжя-Ліве в очікування їх забирання.

Щодо аргументу відповідача про відсутність його вини у затримці спірних вагонів, позивач стверджує, що наявними у матеріалах справи доказами, зокрема актами форми ГУ-23, підтверджується, що спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України.

Позивач звертає увагу, що станція Запоріжжя-Ліве регіональної філії "Придніпровська залізниця" розташована на Запорізькому Вузлу. По своєму основному призначенню та характеру роботи є сортувальною станцією.

Таким чином, обслуговування під`їзної колії ПАТ «Запоріжсталь» повинно здійснюватися з урахуванням необхідності забезпечення стабільної роботи станції Запоріжжя-Ліве з переробки транзитних та місцевих вагонів. Залізниця не може займати всі наявні колії по станції, вагонами з вантажами ПАТ «Запоріжсталь», так як даний факт може призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.

Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію, що вбачається зі складених на станції призначення Запоріжжя Ліве актах загальної форми ф. ГУ-23.

Станція Запоріжжя-Ліве окрім ПАТ "Запоріжсталь" обслуговує і інші підприємства. Договором на експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» не передбачено, що перераховані колії використовуються виключно для потреб ПАТ «Запоріжсталь» і їх використання для інших підприємств заборонено.

Акти загальної форми №№1689, 1690, 1691, 1692, 1693, 1695 складені станцією Запоріжжя Ліве та підписані залізницею та ПАТ «Запоріжсталь». Дані акти засвідчують обставини щодо затримки вагонів на станції призначення в очікуванні під вантажні операції з вини клієнта.

Позивач стверджує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування ст. 46 Статуту залізниць України, п.п. 1,2,32 Правил видачі вантажу, п.3 Правил складання актів посилаючись при цьому на акт загальної форми ГУ-23а №8 від 12.02.2019, акти загальної форми ГУ-23 №27 від 12.02.2019, №29 від 14.02.2019 та повідомлення складеного станцією Дніпробуд II 12.02.2019 та переданого на станцію Запоріжжя Ліве, яка в свою чергу повідомила представників ПАТ "Запоріжсталь" 12.02.2019 о 09 год. 12 хв., про що свідчить підпис представника.

Судом першої інстанції вірно взято до уваги відсутність належних і допустимих доказів відсутності вини відповідача у скупченні вагонів на станції та його можливість прийняти -вагони, з урахуванням умов договору № ПР/М-16-3/1 -708/НЮдч від 30.09.2016 про експлуатацію залізничної під`їзної колії, тому суд, на думку позивача, дійшов правильного висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу в двократному розмірі.

Крім того, позивач зазначає, що наявні у справі акти про затримку №8 від 12.02.2019 та №7 від 14.02.2019 підписані черговим по станції ОСОБА_1 , операторами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 що відповідає формі акта про затримку, затвердженій у додатку 3 до Правил Користування вагонами і контейнерами.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2019 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду на 04.02.2020.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2020, приймаючи до уваги, що у період з 03.02.2020 по 04.02.2020 суддя Коваль Л.А., а у період з 03.02.2020 по 18.02.2020 суддя Мороз В.Ф., будуть перебувати у відпустках, визначено іншу дату судового засідання; розгляд справи призначено на 19.02.2020 на 11:00 годин.

Розпорядженням керівника апарату суду № 248/20 від 18.02.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

19.02.2020 у судове засідання з`явився представники сторін, які надали відповідні пояснення.

19.02.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

19.02.2018 між публічним акціонерним товариством Українська залізниця (перевізник, позивач) та публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі договір про надання послуг), предметом якого згідно п.1.1 є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою.

У п. 1.2 договору про надання послуг визначено, що вагон замовника вантажний вагон, яким замовник володіє на праві власності або іншій правовій підставі.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п.3 договору про надання послуг).

Пунктом 12.1 договору про надання послуг передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС Месплан або АС Клієнт УЗ або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

30.09.2016 між публічним акціонерним товариством Українська залізниця (залізниця) та публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ ЗМК Запоріжсталь, яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця № ПР/М-16-3/1-708-НЮдч20/2016/2889 (далі договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії).

Вказаний договір укладений з протоколом узгодження розбіжностей від 03.11.2016, протоколом врегулювання розбіжностей від 21.11.2016, протоколом узгодження розбіжностей від 16.12.2016.

До договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії підписані додаткові угоди № 1 від 01.09.2017, № 2 від 16.03.2018, № 3 від 20.08.2018, № 4 від 14.12.2018.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 Питання акціонерного товариства Українська залізниця затверджено статут акціонерного товариства Українська залізниця, згідно з яким змінено тип публічного акціонерного товариства Українська залізниця на приватне акціонерне товариство, змінено найменування товариства на акціонерне товариство Українська залізниця, яке є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Додатковою угодою №4 від 14.12.2018 до договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії сторони узгодили в назві, преамбулі та далі по тексту договору замінити слова публічне акціонерне товариство Українська залізниця на акціонерне товариство Українська залізниця.

Відповідно до п.1 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве стрілкою № 12 до парку А і стрілкою № 172 до парку Б і обслуговується локомотивом власника колії.

Згідно з п.6 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції додаткової угоди №2 від 16.03.2018) вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: на приймально-відправні колії № № 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве; на сортувально-відправні колії парку Б станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку Б повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій.

Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку А, на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку Б станції Запоріжжя-Ліве.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Пунктом 14 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодженні розбіжностей від 03.11.2016 з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01.09.2017) визначено, що власник колії сплачує залізниці плату: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та іншими нормативними документами; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.

У п. 19 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодженні розбіжностей від 03.11.2016) сторони дійшли згоди про те, що з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 21 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01 січня 2017 до 31 грудня 2021 включно.

У лютому 2019 року за перевізною накладною №45950086 з відомістю вагонів №45950086 від 11.02.2019 залізницею було прийнято до перевезення 52 вагони на адресу одержувача ПАТ ЗМК Запоріжсталь, станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

На шляху прямування, враховуючи повідомлення начальника станції Запоріжжя-Ліве від 12.02.2019, наданого о 07 год. 28 хв. про неможливість приймання вагонів станцією Запоріжжя-Ліве у зв`язку з неприйняттям вагонів на під`їзну колію ПАТ Запоріжсталь вантажовласником ПАТ Запоріжсталь, вагони були затримані наказом № 13 від 12.02.2019 на станції Дніпробуд-ІІ Придніпровської залізниці з вантажем на своїх вісях, що перевозяться у поїзді №2718, індекс поїзда 4677-054-4600.

За даним фактом станцією затримки вагонів Дніпробуд-ІІ був складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 8 від 12.02.2019 (про початок затримки). Згідно з цим актом вагони були затримані 12.02.2019 о 07 год. 44 хв. через неможливість приймання їх вантажовласником і відсутність технічної можливості накопичення вагонів на станції призначення.

Відповідно до повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді №2718, індекс поїзда 4677-054-4600, станція призначення повідомила відповідача про затримку вагонів 12.02.2019 о 09 год. 12 хв.

14.02.2019 о 10 год. 28 хв. позивачем видано наказ №1371 про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру на підставі ст. 36 Статуту залізниць України з причини виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів по станції Дніпробуд-ІІ ПАТ Запоріжсталь (простоюють 52 завантажених вагони призначенням станція Запоріжжя-Ліве), про що повідомлено ПАТ ЗМК Запоріжсталь.

Актом загальної форми від 14.02.2019 №29 засвідчено, що дію наказу №13 від 12.02.2019 на поїзд №2718, індекс поїзда 4677-054-4600, припинено, вагони зняті 14.02.2019 о 19 год. 57 хв. Час затримки 60 год. 13 хв.

Затримані вагони відправлені поїздом №2718 14.02.2019 о 22 год. 24 хв. згідно з наказом про відновлення руху №21 від 14.02.2019, що підтверджується актом форми ГУ-23а № 7 від 14.02.2019 (про закінчення затримки поїзду).

За весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника була нарахована плата за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 № 21029037, № 21029044, № 22029061, № 22029063, 27029102 в розмірі 154897,08 грн. з урахуванням ПДВ, збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 19029013 в сумі 109 713,00 грн. урахуванням ПДВ, всього 264 610,08 грн.

Відмова відповідача здійснити плату за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у зазначених сумах стала причиною звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача плати за користування вагонами в сумі 154897,08 грн., збору за зберігання вантажу та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі в сумі 109713,00 грн., всього 264610,08 грн., нарахованих за період з 12.02.2019 07 год. 44 хв. до 14.02.2019 19 год. 57 хв.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі та запереченнях доводи, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, які нараховані за час простою вагонів відповідача на підходах до станції призначення через неможливість приймання їх вантажовласником і відсутність технічної можливості у зв`язку з накопиченням вагонів на станції призначення в адресу відповідача.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша ст.903 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За приписами ст.3, ч.1 ст.8 Закону України від 04.07.1996 № 273/96-ВР Про залізничний транспорт законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень.

Відповідно до абз.1,4 п.71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з абз.1 п.2.1, п.2.5 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 875/5096, взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.

Пунктами 6,9 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018) встановлено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: на приймально-відправні колії № № 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве; на сортувально-відправні колії парку Б станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку Б повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку А, на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку Б станції Запоріжжя-Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

З під`їзної колії вагони повертаються: порожні вагони-хопери з-під вивантаження, які прибувають в маршрутах здаються двома групами, перша не менше 40 вагонів, друга по узгодженню сторін; інші групами в кількості не менше 40 та не більше 60 вагонів. Кількість вагонів у кожній партії, що повертається власником колії може бути змінена по узгодженню сторін. Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії на одну з колій №№ 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве.

Приймання вагонів залізницею здійснюється на одній з приймально-відправних колій №№ 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідно до положень абз. 1, 2 п. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно з п. 17 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі - Правила користування вагонами і контейнерами) внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, встановленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000 №644, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 24.11.2000 за № 864/5085.

Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відповідно до п.4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У лютому 2019 року за перевізним документом - накладною №45950086 з відомістю вагонів №45950086 від 11.02.2019 залізницею було прийнято до перевезення 52 вагони на адресу одержувача ПАТ ЗМК Запоріжсталь, станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці. Однак наказом № 13 від 12.02.2019 на шляху прямування були затримані вагони з вантажем, що перевозяться в поїзді №2718, індекс поїзда 4677-054-4600, на станції Дніпробуд-ІІ Придніпровської залізниці, у зв`язку з неможливістю приймання їх станцією призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

Матеріали справи свідчать про те, що неможливість приймання вагонів, що перевозяться в поїзді №2718, індекс поїзда 4677-054-4600, викликана накопиченням великої кількості вагонів на адресу відповідача на станції призначення Запоріжжя-Ліве, що призвело до зайнятості колій для прийняття вагонів.

Про зайнятість приймально-відправних колій станції Запоріжжя-Ліве вантажем, що прибув на адресу відповідача, свідчать складені станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці акти загальної форми ГУ-23, а саме:

- акт № 1692 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 34 колії парку 3 з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 11.02.19 о 21:40) (1 вагон);

- акт № 1689 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 14 колії парку Б з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки (11.02.2019 13:20) (53 вагони);

- акт № 1690 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 4 колії парку 5 з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки (11.02.2019 20:00) (57 вагонів);

- акт № 1691 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 34 колії парку 3 з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 11.02.2019 21:40) (24 вагони);

- акт № 1693 від 11.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 34 колії парку 3 з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 11.02.2019 21:40) (2 вагони);

- акт № 1695 від 12.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють по 2 колії парку 5 з причини невивезення тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 12.02.2019 02:40) (52 вагони).

В матеріалах справи наявні акти загальної форми ГУ-23 про закінчення затримки вищевказаних вагонів на станції призначення, а саме:

- акт № 1704 від 12.02.2019 про закінчення затримки вагонів за актом № 1689 від 11.02.2019 (час закінчення затримки 12.02.2019 20:35);

- акт № 1699 від 12.02.2019 про закінчення затримки вагонів за актом № 1690 від 11.02.2019 (час закінчення затримки 12.02.2019 16:55);

- акт № 1729 від 13.02.2019 про закінчення затримки вагонів за актом № 1692 від 11.02.2019 (час закінчення затримки 13.02.2019 11:35);

- акт № 1730 від 13.02.2019 про закінчення затримки вагонів за актом № 1691 від 11.02.2019 (час закінчення затримки 13.02.2019 11:35);

- акт № 1703 від 12.02.2019 про закінчення затримки вагонів за актом № 1695 від 12.02.2019 (час закінчення затримки 12.02.2019 19:35);

- акт № 1731 від 13.02.2019 про закінчення затримки вагонів за актом № 1693 від 11.02.2019 (час закінчення затримки 13.02.2019 11:35).

Наведеними актами підтверджується зайнятість колій 34 парку 3, колії 14 парку Б, колій 2 та 4 парку 5 станції призначення Запоріжжя-Ліве іншими вагонами, що прибули в адресу відповідача, на момент прибуття спірних вагонів на проміжну станцію Дніпробуд-ІІ (12.02.2019 о 07 год. 44 хв.).

По факту зайнятості приймально-здавальних колій на станції Запоріжжя-Ліве позивачем надані до справи письмові пояснення начальника станції Запоріжжя-Ліве Руденко А.В. за вих. № 467 від 09.08.2019, в яких зазначена детальна інформація щодо операцій, які здійснювались по кожній колії станції Запоріжжя-Ліве в період з 01.02.2019 по 28.02.2019. Із вказаних пояснень вбачається, що станом на час надходження спірних вагонів на проміжну станцію Дніпробуд-ІІ (12.02.2019 о 07 год. 44 хв.) на станції призначення Запоріжжя-Ліве на коліях № 2, № №4 - 11 парку А відбувалось постійне прибуття та відправлення поїздів, колія № 3 парку А зайнята транспортерами, на колії № 12 парку А знаходились 34 транспортера та 2 господарчих вагона. На коліях № 11 25, 27, 28 парку Б відбулось накопичення призначенням за планом формування, колії № № 26, 31 парку Б колії для виконання додаткових технологічних операцій, колія № 38 парку Б колія накопичення та відстою транспортерів та для вагонів, які потребують виконання додаткових технологічних операцій, на коліях №№ 32 - 37 парку Б відбулось накопичення вагонів.

Вищевикладені документи свідчать про те, що на момент прибуття вагонів з вантажем у складі поїзду №2718, індекс поїзда 4677-054-4600, на станцію Дніпробуд-ІІ, на станції призначення Запоріжжя-Ліве прийомо-здавальні колії для прийняття вантажу відповідачем були зайняті іншими поїздами, що прибули в адресу відповідача, що унеможливило подальший рух поїзду до станції призначення та своєчасне прийняття відповідачем вантажу. В результаті вказаних обставин спірні вагони у складі поїзду №2718, індекс поїзда 4677-054-4600, були затримані станцією Дніпробуд-ІІ та простоювали з 12.02.2019 07 год. 44 хв. до 14.02.2019 19 год. 57 хв.

Порядок видачі вантажів залізницею одержувачу врегульований положеннями Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (далі Правила видачі вантажів).

Пунктами 1, 2 Правил видачі вантажів визначено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458).

З матеріалів справи вбачається, що відповідача (вантажоодержувача) було належним чином повідомлено 12.02.2019 о 09 год. 12 хв. про прибуття вагонів на станцію Дніпробуд-ІІ, що підтверджено повідомленням про затримку вагонів.

Умовами п.46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з п. 32 Правил видачі вантажів одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти із станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів передбачені Правилами зберігання вантажів. Для вивозу вантажу із станції одержувач зобов`язаний пред`явити накладну. Якщо вивезення вантажу провадиться після закінчення терміну безкоштовного зберігання, то одержувач зобов`язаний пред`явити представнику станції, який видає вантаж, квитанцію про сплату збору за зберігання вантажу.

Вантаж, що прибув на станцію Дніпробуд-ІІ, був затриманий та не був своєчасно забраний відповідачем, внаслідок чого вагони з вантажем простоювали на коліях вказаної станції залізниці.

Відповідно до абз.1 п.129 Статуту залізниць України обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855 (далі - Правила складання актів).

Виходячи зі змісту п. 3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, у тому числі для засвідчення факту затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

В матеріалах справи наявні складені станцією Дніпробуд-ІІ акти загальної форми ГУ-23 про початок затримки - № 8 від 12.02.2019 та про закінчення затримки - від № 7 від 14.02.2019, які підписані працівниками станції.

Відповідач був належним чином повідомлений про час прибуття вантажу, що підтверджується наявними у справі доказами, однак всупереч вимог п. 46 Статуту залізниць України, п. 32 Правил видачі вантажів та умов договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії не вжив заходів, спрямованих на усунення обставин, які викликали затримку вагонів з вантажем (звільнення прийомо-здавальних колій на станції призначення Запоріжжя-Ліве), що призвело до їх простоювання на станції Дніпробуд-ІІ та нарахування за час затримки зборів у вигляді плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №866/5087 (далі - Правила зберігання вантажів), передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до пунктів 8, 9 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці з моменту затримки. За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Пунктом 36 Статуту залізниць України передбачено, що в разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру. Начальник залізниці, уповноважені ним керівники організацій, що входять до складу залізниці, відповідно до Правил мають право на укладення договорів про збереження вантажів на складах станцій або у вагонах.

14.02.2019 о 10 год. 28 хв. головним інженером ВП Запорізька дирекція залізничних перевезень РФ Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця Полягай М.А. був виданий наказ №1371 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу відповідача (затриманого з 07 год. 44 хв. 12.02.2019) до двократного з 14.02.2019 з посиланням на п. 36 Статуту залізниць України, з причини виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів по станції Дніпробуд-ІІ ПАТ Запоріжсталь (простоюють 52 завантажених вагони призначенням станція Запоріжжя-Ліве), про що повідомлено ПАТ ЗМК Запоріжсталь.

На підтвердження повноважень головного інженера ВП Запорізька дирекція залізничних перевезень РФ Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця Полягай М.А позивач надав довіреність від 29.10.2018 за реєстровим №2029. Дана довіреність видана в порядку передоручення повноважень директором регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця Кужавським М.С. та першим заступником директора регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця Деркачуком О.М., які діяли за довіреністю від 26.10.2018 за реєстровим №4524, на підставі статуту АТ Українська залізниця та Положення про регіональну філію Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця.

Даною довіреністю Полягай М.А. уповноважений здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю підрозділу відповідно до планів, затверджених довірителем, діяти від імені довірителя, представляти інтереси довірителя, в тому числі філії, її структурних підрозділів з правом підписання заяв, форм, довідок, з приводу будь-яких питань, що пов`язані із представництвом інтересів довірителя стосовно діяльності філії, її структурних підрозділів. Вказана довіреність дійсна до 02.08.2019 включно.

Повноваження директора регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця Кужавського М.С. та першого заступника директора регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця Декарчука О.М., у свою чергу, підтверджуються довіреністю від 26.10.2018 за реєстровим № 4524, яка видана головою правління ПАТ Українська залізниця Кравцовим Є.П. та членом правління Бужора О.Я., строком дії до 02.08.2019 з правом передоручення.

Відповідно до п. 5.3 та пп. 18 п. 5.5 положення про регіональну філію Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця директор філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом товариства та цього положення. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора філії на виконання дій від імені товариства.

Директор філії на підставі довіреності та в межах своїх повноважень має право, в порядку передоручення та на підставі рішення правління товариства, видавати довіреності від імені товариства керівникам структурних підрозділів філії, що знаходяться у визначеному регіоні транспортної мережі філії, та іншим працівникам філії, з урахуванням вимог, встановлених цим положенням.

Згідно п.14 довіреності від 26.10.2018 за реєстровим № 4524 Кужавський М.С. та Декарчук О.М. уповноважені видавати та підписувати від імені філії розпорядчі документи (накази) та затверджувати документи з питань, що стосуються діяльності філії, її структурних підрозділів, які є обов`язковими для всіх працівників філії, її структурних підрозділів, а також видавати та скасовувати в установленому порядку довіреності від імені довірителя працівникам філії, її структурних підрозділів, іншим особам у порядку передоручення.

Отже, головний інженер ВП Запорізька дирекція залізничних перевезень РФ Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця Полягай М.А. був уповноважений видавати наказ від 14.02.2019 №1371 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу відповідача.

У абз. 2, 3 п. 46 Статуту залізниць України зазначено, що вантажі, які прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Факт затримки вагонів з вантажем відповідача з його вини на станції Дніпробуд-ІІ понад час їх безкоштовного зберігання підтверджується актами загальної форми ГУ-23, в яких зазначений час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери.

Плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу розраховані позивачем відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356.

Розрахунок збору за термін, протягом якого застосовувалася подвійна ставка збору відповідно до п. 36 Статуту залізниць України, виконано згідно з Порядком розрахунку збору при зберіганні вантажів при застосуванні різних за значенням корегуючих коефіцієнтів до Збірника тарифів або різних за розміром ставок зборів від 28.09.2011 №МО-07/116 пропорційно загальної кількості годин, для яких нараховується збір.

Плата за користування вагонами нарахована позивачем за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 21029037, № 21029044, № 22029061, № 22029063, 27029102 в розмірі 154897,08 грн. з урахуванням ПДВ. Збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі нараховано позивачем на підставі накопичувальної картки ФДУ-92 № 19029013 на суму 109713,00 грн. з ПДВ.

Представник відповідача підписав відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку з обмовкою про те, що поїзд залишено на підходах за ініціативою залізниці. ПАТ Запоріжсталь не відмовлялось від приймання вантажу на під`їзну колію. Неприймання поїзду станцією Запоріжжя-Ліве викликано незадовільною роботою станції Запоріжжя-Ліве. Нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час затримки поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає.

Відповідач не сплатив нараховану плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за час затримки вагонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, відбулася з вини відповідача, а саме: через неможливість приймання їх станцією призначення з причин накопичення вагонів, що прибули на адресу відповідача, та зайнятості прийомо-здавальних колій. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Також у вказаних актах зазначені номери залізничних накладних.

Встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування вагонами в сумі 154 897,08 грн., збору за зберігання вантажу збору та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі в сумі 109 713,00 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що накази №13 від 12.02.2019 про затримку поїзда та №21 від 14.02.2019 про закінчення затримки поїзда підписані неуповноваженою особою (в.о. начальника ВП Запорізька дирекція залізничних перевезень РФ Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця ОСОБА_4 ), оскільки наведене спростовуються наказом від 01.02.2019 №НОК-84/ОС по особовому складу Регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця, згідно з яким покладено на ОСОБА_4 з 04.02.2019 виконання обов`язків начальника структурного підрозділу Запорізька дирекція залізничних перевезень Регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця на період щорічної відпустки ОСОБА_5 , з увільненням від виконання обов`язків за основним місцем роботи; відряджено ОСОБА_4 з 04.02.2019 до структурного підрозділу Запорізька дирекція залізничних перевезень Регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця.

Повноваження директора регіональної філії Придніпровська залізниця Кужавського М.С., яким видано цей наказ, підтверджуються довіреністю від 26.10.2018 за реєстровим №4524, яка видана головою правління ПАТ Українська залізниця Кравцовим Є.П. та членом правління ОСОБА_6 , строком дії до 02.08.2019.

Відповідно до пп. 12 п. 5.5 положення про регіональну філію Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця директор філії на підставі довіреності та в межах своїх повноважень приймає рішення про відрядження в межах України та за кордон працівників філії та її структурних підрозділів.

Відповідно до ст.246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Частинами першою та третьою статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до частин першої та третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За приписами частини першої статті 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Згідно з частинами другою та третьою статті 244 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Зі змісту наведених норм, вбачається, що повноваження на вчинення правочину представником можуть бути передбачені як окремо договором, законом, актом органу юридичної особи та виникати з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства, так і разом (договором і довіреністю, довіреністю і актом органу юридичної особи тощо).

Таким чином, ОСОБА_4 був уповноважений підписувати накази про затримку поїзда.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника про ненадання позивачем жодного належного та допустимого доказу того, що ПАТ ЗМК Запоріжсталь відмовлялося від прийняття вантажу.

Так, причиною затримки вантажу є неприйняття вагонів вантажовласником через відсутність технічної можливості (накопичення вагонів на станції призначення), що засвідчено у встановленому порядку актами форми ГУ-23а №8 від 12.02.2019 та №7 від 14.02.2019.

Факт накопичення вагонів на станції призначення, зайнятість прийомо-здавальних колій підтверджена позивачем складеними актами форми ГУ-23 про початок затримки вагонів №1692 від 11.02.2019, № 1689 від 11.02.2019, № 1690 від 11.02.2019, № 1691 від 11.02.2019, № 1693 від 11.02.2019, № 1695 від 12.02.2019 та про закінчення затримки вагонів № 1704 від 12.02.2019, № 1699 від 12.02.2019, № 1729 від 13.02.2019, № 1730 від 13.02.2019, № 1703 від 12.02.2019, № 1731 від 13.02.2019, а також письмовими поясненнями вих. № 467 від 09.08.2019 начальника станції Запоріжжя-Ліве Руденка А.В.

Наведеними доказами спростовуються доводи скаржника про ненадання позивачем актів про закінчення затримки вагонів, а також актів загальної форми, на які є посилання у відомостях плати за користування вагонами і на підставі яких розрахована плата за користування вагонами.

Колегія суддів враховує, що відповідно до розділу Х Технологічного процесу роботи сортувальної станції Запоріжжя-Ліве, затвердженого і введеного в дію наказом Регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця від 08.04.2016 №115/н, в основу технології роботи станції покладено метод диспетчерського керівництва розформуванням-формуванням поїздів і місцевою роботою, який забезпечує найбільш раціональне використання технічних засобів і найменший час знаходження вагонів на станції.

Отже, визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був своєчасно повідомлений позивачем про затримку поїзда, у зв`язку з чим відповідач мав можливість вжити заходів до усунення скупчення вагонів на підходах до станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження вжиття ним заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу.

Щодо посилання апелянта про те, що затримка прийому потягів відбувалася через неритмічну доставку їх залізницею на станцію призначення, суд зазначає, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, Технологічного процесу роботи сортувальної станції Запоріжжя-Ліве.

Як вказує позивач, згідно з п. 2.6 Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ПАТ Запоріжсталь і станції примикання Запоріжжя-Ліве регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Укрзалізниця викладено порядок подавання і забирання вагонів на під`їзну колію ПАТ Запоріжсталь, яким визначено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-відправних колій парку А та на одну з сортувально-відправних колій парку Б. Тобто не передбачена зайнятість всіх 32 колій парків А та Б станції Запоріжжя-Ліве вагонами, які прибули на адресу ПАТ Запоріжсталь, та простоюють в очікуванні подачі на під`їзну колію та які прийняті від ПАТ Запоріжсталь до перевезення. Залізниця не може займати всі наявні колії по станції вагонами з вантажем ПАТ Запоріжсталь, оскільки даний факт може призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.

У той же час, несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та пунктів 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть у разі, коли поставка вантажу не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Відповідач не довів відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав, встановлених п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами.

Стосовно доводів апелянта про неможливість приймання вагонів за актами загальної форми №1689, №1690, №1692, №1691, №1693 від 11.02.2019, №1695 від 12.02.2019 у зв`язку з невиконанням позивачем зобов`язання своєчасно приймати вагони з під`їзної колії відповідача, колегія суддів враховує таке.

Позивачем доведено, що внаслідок неправильного формування поїздів відповідачем, склалась ситуація з поверненням вагонів під час прийому вагонів з під`їзної колії відповідача, що в свою чергу призвело до збільшення часу на обробку прийнятих від комбінату поїздів (вагонів).

Позивач зазначає, що за 28 діб було повернуто 263 вагона. Перестановка вагонів, які підлягають поверненню з парку «А» в парк «Б» в поїзди призначенням ПАТ «Запоріжсталь» є повторною переробкою вагонів та вимагає додаткових маневрових операцій, додаткової зайнятості локомотиву, додаткового часу, додаткового місця на коліях станції. Відповідач сам створював причини для повернення вагонів чим самим відбувалось збільшення часу на обробку прийнятих від комбінату поїздів (вагонів).

Наведені доводи позивача відповідачем не спростовані.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування ст. 46 Статуту залізниць України, п.п. 1,2,32 Правил видачі вантажу, п.3 Правил складання актів посилаючись при цьому на акт загальної форми ГУ-23а №8 від 12.02.2019, акти загальної форми ГУ-23 №27 від 12.02.2019, №29 від 14.02.2019 та повідомлення складеного станцією Дніпробуд II 12.02.2019 та переданого на станцію Запоріжжя Ліве, яка в свою чергу повідомила представників ПАТ "Запоріжсталь" 12.02.2019 о 09 год. 12 хв. про що свідчить підпис представника.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника.

За приписами пункту 8 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №113 від 25.02.1999, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

В пункті 3 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334. зазначається, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Залізницею - ст. Запоріжжя Ліве складено акти загальної форми ГУ-23, а саме: №1689, 1690, 1691, 1692, 1693, 1695 складені на початок затримки, а також акти ГУ-23 складені на закінчення затримки №1704, 1699, 1730, 1729, 1731, 1703, які підписані представниками відповідача без заперечень. Зазначеними актами встановлено затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, з зазначенням обставин, часу початку затримки вагонів; часу закінчення затримки вагонів.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що затримка вагонів на підходах до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахований збір за зберігання вантажів та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі, відбулася через неможливість приймання їх станцією призначення з причин очікування подачі під вантажні операції вагонів, через невивезення тепловозом вантажоодержувача. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта, що акти загальної форми № 27 від 12.02.2019 та № 29 від 14.02.2019 підписані неуповноваженими особами.

Так, за змістом пункту 10 Правил користування вагонами і контейнерами облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Форма акта про затримку вагонів затверджена додатком 3 до Правил користування вагонами і контейнерами, з якої вбачається, що акт підписується черговим по станції та оператором.

Наявні у справі акти про затримку №8 від 12.02.2019 та №7 від 14.02.2019 підписані черговим по станції ОСОБА_1 , операторами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 що відповідає формі акта про затримку, затвердженій у додатку 3 до Правил Користування вагонами і контейнерами

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення в оскаржуваній частині судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь відмовити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2019 у справі №908/1861/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 27.02.2020.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді В.Ф.Мороз

А.Є.Чередко