ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Черкаси справа № 925/1331/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився (заява про розгляд без участі);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (м. Черкаси) до громадської організації "Ліга здорової нації (м. Черкаси) про стягнення 211 566,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 211 566,45 грн. з яких:127 287,35 грн. боргу за поставлену теплову енергію, 29 413,49 грн. інфляційних втрат, 9 662,91 грн. як 3% річних та 45 202,70 грн. пені на підставі договору № 1224 на постачання теплової енергії від 10.07.2014, укладеного між сторонами у справі.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить суд їх задовольнити. Заявою від 24.02.20 розгляд справи просить проводити без своєї участі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і дату розгляду справи, в т.ч. оголошеннями на веб-порталі судової влади України на сторінці Господарського суду Черкаської області, свого представника жодного разу в засідання не направив, заперечень проти позову не надав.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

10.07.2014 між публічним акціонерним товариством "Черкаське хімволокно" (далі - Теплопостачальна організація, позивач по справі) та громадською організацією "Ліга здорової нації" (далі - Споживач, відповідач по справі) було укладено договір №1224 на постачання теплової енергії ( а.с. 9-14), у відповідності до якого Теплова організація зобов`язується постачати Споживачеві теплову енергію на межу продажу теплової енергії, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим Договором ( п. 1.1. договору).

Тарифи на теплову енергію, встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України є предметом узгодження між сторонами цього Договору і може здійснюватись протягом дії Договору (тарифи вказані в додатку 1 до цього Договору) ( п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 8.9 договору, Споживач до 25 числа поточного місяця у відповідності до рахунку - фактури сплачує Теплопостачальній організації суму попередньої оплати за теплову енергію поточного місяця та несплачену вартість (чи її частку) фактично спожитої теплової енергії в попередньому звітному періоді.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами частини 1 статті 714 ЦК України, яка кореспондується з частиною першою статті 275 Господарського кодексу України, встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

На виконання умов договору позивачем в період з жовтня 2016 року по січень 2018 року було відпущено відповідачу 75,67 Гкал теплової енергії на загальну суму 127 287,35 грн. (а.с. 17):

1 Гкал по тарифу 1199,05 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 1438,86 грн.

11 Гкал по тарифу 1199,05 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 17036,10 грн.

14,83 Гкал по тарифу 1199,05 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 21338,29 грн.

18,41 Гкал по тарифу 1479,36 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 32682,02 грн.

12,68 Гкал по тарифу 1479,36 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 22509,94 грн.

2,76 Гкал по тарифу 1590,88 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 5269,00 грн.

9,78 Гкал по тарифу 1590,88 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 18670,57 грн.

0,87 Гкал по тарифу 1590,88 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 1660,88 грн.

0,49 Гкал по тарифу 1590,88 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 935,44 грн.

0,69 Гкал по тарифу 1590,88 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 1317,25 грн.

1,1 Гкал по тарифу 1590,88 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 2099,96 грн.

1,22 Гкал по тарифу 1590,88 грн. /1Гкал+20 % ПДВ на суму 2329,04 грн.

Тариф 1199,05 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1757 від 29.09.2016.

Тариф 1479,36 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2126 та № 2127 від 02.12.2016.

Тариф 1590,88 грн. за 1 Гкал встановлений на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 151 від 01.02.2017.

Відповідач розрахунок за поставлену теплову енергію за період з жовтня 2016 по січень 2018 року не здійснив взагалі, чим порушив права позивача та спричинив виникнення спору.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію становить 127 287,35 грн. за вказаний період.

Як вбачається з матеріалів справи позивач належним чином та у повному обсязі виконував договірні зобов`язання по постачанню теплової енергії відповідачу.

Оскільки відповідач у порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст.193 ГК України взятих на себе зобов`язань по 100% оплаті послуги не виконав та не провів оплату за спожиті послуги у визначений договором термін (до 25 числа поточного місяця - п. 8.9. договору), господарський суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення залишку заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 127 287,35 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Строк виконання зобов`язання є таким, що настав.

Також позивач просив стягнути з відповідача 45 202,70 грн. пені за несвоєчасну оплату поставленої теплової енергії за період 01.09.2018-серпень 2019; 29 413,49 грн. інфляційних втрат за листопад 2016 - серпень 2019 та 9662,91 грн. як 3 % річних також за листопад 2016 - серпень 2019 (а.с.19).

Відповідно до п. 9.3.1. Договору за несвоєчасну сплату теплової енергії за умовами договору - Споживачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення виконання грошового зобов`язання Споживачем) від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен календарний день прострочення виконання грошового зобов`язання, 3 % річних від простроченої суми за весь період прострочення та інфляційні нарахування.

Згідно п. 10.1.5. договору строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів. пені. відсотків річних, інфляційних нарахувань встановлюється тривалістю у 5 років.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 2 ст. 260 ЦК України порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Частиною 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вказано вище, п. 9.3. договору встановлено істотну умову про те, що пеня нараховується відповідачу за прострочення виконання зобов`язання за весь період прострочення, тобто без обмеження строком у шість місяців з моменту виникнення права на нарахування пені.

З урахуванням викладеного позивач має право на нарахування пені за період з 01.09.2018 по серпень 2019 в сумі 45202,70 грн. (а.с. 19) правильність нарахування якої перевірено судом за калькулятором Ліга -закон.

Обмеження пені подвійною обліковою ставкою відповідає положенням ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку 29 413,49 грн. інфляційних втрат та 9 662,91 грн. як 3 % річних за період з листопада 2016 року по серпень 2019 року в програмі "Ліга закон", встановив правильність їх нарахування позивачем (а.с. 19).

Доказів сплати боргу за позовними вимогами відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно примусово стягнути 127 287,35 грн. основного боргу, 45 202,70 грн. пені, 9 662,91 грн. як 3 % річних та 29 413,49 грн. інфляційних втрат за період з листопада 2016 року по серпень 2019 на підставі договору № 1224 на постачання теплової енергії від 10.07.2014.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 173,50 грн. повністю.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з громадської організації "Ліга здорової нації" (ідентифікаційний код 38646461, м. Черкаси, вул. Тараскова, 5, кв. 49) на користь Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (ідентифікаційний код 00204033, м. Черкаси, пр-кт Хіміків, 76) -- 127 287,35 грн. основного боргу, 45202,70 грн. пені, 9 662,91 грн. як 3 % річних, 29 413,49 грн. інфляційних втрат на підставі договору № 1224 на постачання теплової енергії від 10.07.2014 та 3173,50 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2020

Суддя Н.М. Спаських