ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2020 р. Справа № 903/54/20

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши заяву ТзОВ «Форест Волинь»

про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду Волинської області від 30.01.2020

по справі №903/54/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К", Донецька область, місто Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь", Волинська область, місто Луцьк

про повернення нерухомого майна та визнання не чинним та скасування записів про реєстрацію права власності

Представники сторін:

від позивача: Мартіросян Марина Вікторівна, ордер серія АС №1003912;

від відповідача: Матвіїв Вадим Миколайович, ордер серія АС№1003809;

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К" звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" про повернення нерухомого майна, а саме:

1. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

2. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - адмінбудинок/А- 1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

3. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

4. визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31752469 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно їх обмежень на не житлове приміщення: склад /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168348161 від 28.05.2019;

5. визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності №31751152 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: адмінбудинок /А-1/, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168337826 від 28.05.2019;

6. визнати не чинним та скасувати запис про реєстрацію права власності № 31751674 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень на не житлове приміщення: прохідна/Б-1, загальною площею 10.9 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що зроблений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Луцького міського нотаріального округу Пастуховою Н.В., згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №168341788 від 28.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу за №4-452, №4-450, №4-454 від 28.05.2019, в частині несвоєчасного розрахунку за придбане нерухоме майно та наявність правових підстав для його повернення.

Ухвалою суду від 03.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

Після відкриття провадження у справі №903/54/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К" подало заяву про забезпечення позову за вх.№ 01-68/4/20 від 30.01.2020, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову до набрання рішенням законної сили, а саме:

1. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - прохідна /Б-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 10,9 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

2. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - адмінбудинок/А- 1/ - нежиле приміщення, загальною площею 82 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

3. реєстраційний номер нерухомого майна 101 - склад /Е-1/ - нежиле приміщення, загальною площею 522,8 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

та просить заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо його відчуження.

В обґрунтування наявності підстав для забезпечення позову заявник посилається на наявність обставин, що свідчать про намір відповідача реалізувати майно, яке є предметом спору, що може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в майбутньому.

Заяву мотивує тим, що ТзОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" виставлено на продаж нерухоме майно та обладнання (товар згідно з договорів купівлі-продажу №4-452, №4-450, №4-454 від 28.05.2019), яка є предметом даного судового спору, про що розміщено оголошення на сайті https://dom.ria.com наступного змісту: ТзОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" продає склад (площа 522.8 кв.м.), адмінбудинок (площа 82,0кв.м.) та будівлю прохідної (площа 10,9 кв.м.) для комерційного призначення. Всі будівлі знаходяться за адресою м.Луцьк, вулиця Ранкова, 1. Разом з об`єктами нерухомості продаються і деревообробні верстати та інше обладнання, навантажувач, різного виду лісоматеріали. Фактично продається готове господарство. Продається терміново, тому прохання телефонувати виключно зацікавлених в придбанні. Запитувати ОСОБА_1 . Витяг з сайту з відповідним оголошенням долучено до матеріалів справи. Згідно з інформацією з ЄДР особою, яка призначена до органу управління ТзОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" зазначено в т. ч. ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.02.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" за вх.№01-60/4/20 від 30.01.2020 про забезпечення позову задоволено.

06.02.2020 до Господарського суду Волинської області надійшла заява за вх.№ 01-60/10/20 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 30.01.2020.

Оголошення на яке посилається позивач в обґрунтування підстав вжиття заходів до забезпечення позову, є неправдивим та подане не встановленою особою

Зокрема, ТзОВ «Форест Волинь» доводить, що:

-04.02.2020 на юридичну та електронну адресу володільця сайту https://dom.ria.com/ надіслано скаргу (копії скарги і докази її надсилання долученні до матеріалів справи );

-05.02.2020 на електронну адресу представника ТзОВ «Форест Волинь» адвоката Матвіїва Вадима Миколайовича надійшла відповідь на скаргу з повідомленням про видалення оголошення з https://dom.ria.com/ та блокування реєстрації користувача в цілях безпеки. (докази матеріалів заяви долучено)

-згідно витягу з ЄДР від 28.01.2020 ОСОБА_1 був тимчасово відсторонений від виконання повноважень керівника ТзОВ «Форест Волинь».

Отже вважає, що за умови відсутності доказів про намір реалізувати спірне майно також відсутні правові підстави для вжиття заходів до забезпечення позову, а отже останні слід скасувати.

Крім того, звертає увагу суду на те, що уповноважені особи ТзОВ «Мартисанс-К» створили штучні умови для доведення перед судом нібито наявності намірів з боку ТзОВ «Форест Волинь» щодо фактичної передачі майна іншим особам. Також доводить, що 27.01.2020 на всі відомі адреси ТзОВ «Матисанс-К» і його керівника адвоката Коновалова Г.В. було направлене повідомлення про те, що ні ОСОБА_4 на ТзОВ «Форест Волинь» ніколи мали і не мають на даний момент волі відчуження будь-якого належного товариству майна, а керівник відсторонений від виконання обов`язків і розшукується, усі видані довіреності анульовані, а тому ОСОБА_1 не є представником товариства.

Ухвалою суду від 07.02.2020 розгляд заяви ТзОВ «Форест Волинь» про скасування заходів забезпечення позову у справі №903/54/20 призначено на 10.02.2020.

В судовому засіданні представник ТзОВ «Форест Волинь» підтримав заяву в повному обсязі та просить суд задоволити її.

Через відділ діловодства суду представник позивача подав заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову за вх.№01-57/928/20 від 07.02.2020, в яких просить суд відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки крім публікації оголошення з наміром відчужити спірне майно, відповідачем було здійснено окрему дію по передачі даного нерухомого майна іншій особі, що підтверджується актом-приймання передачі від 03.02.2020, який укладено між ТзОВ «Форест Волинь» в особі т.в.о. директора ОСОБА_4 та ТзОВ «Геліосфор» в особі директора ОСОБА_4 та посвідчено приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О., зареєстровано в реєстрі № 64,65 в підтвердження долучив до матеріалів справи копію.

В судовому засіданні представник позивача просить суд відмовити в задоволенні даної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. (п. 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16).

Згідно із частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас, всупереч наведеному, заявник ТзОВ «Форест Волинь» не подав суду беззаперечних доказів, які доводять факт фіктивності оголошення з наміром реалізувати нерухоме майно, що є предмет спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Наявність обставин, що свідчать про намір відповідача реалізувати майно, яке є предметом спору у даній справі підтверджується не тільки не спростованим оголошенням на сайті https://dom.ria.com/, а й актом приймання - передачі спірного нерухомого майна від 03.02.2020, який укладено між ТзОВ «Форест Волинь» в особі т.в.о. директора ОСОБА_4 та ТзОВ «Геліосфор» в особі директора ОСОБА_4 та посвідчено приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О., зареєстровано в реєстрі № 64,65 та засвідчує факт передачі майна, яке є предметом розгляду в даній судовій справі від відповідача треті особі. Обставина щодо відчуження майна, яке є предметом судового розгляду на думку суду може зробити неможливим або утруднити виконання рішення у даній справі.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви ТзОВ «Форест-Волинь» про скасування заходів забезпечення позову у справі № 903/54/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Керуючись статтями 145, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТзОВ «Форест-Волинь» про скасування заходів забезпечення позову у справі №903/54/20 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В. М. Дем`як