РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2020Справа № 910/18915/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія"
доПриватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"
простягнення 28 513 грн 02 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" про стягнення 28 513 грн 02 коп. заборгованості за договором про компенсацію витрат на охорону від 30.10.2015 № 15/05-03/012, в тому числі 25 769 грн 42 коп. основного боргу, 640 грн 99 коп. 3 % річних та 2 102 грн 61 коп. інфляційних втрат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про компенсацію витрат на охорону від 30.10.2015 № 15/05-03/012 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 25 769 грн 42 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 640 грн 99 коп. 3 % річних та 2 102 грн 61 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/18915/19, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.01.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

27.01.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

10.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (управляюча компанія за договором) та Приватним акціонерним товариством "Енергополь-Україна" (товариство за договором) укладено договір про компенсацію витрат на охорону № 15/05-03/012, відповідно до умов якого товариство бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених даним договором, компенсувати управляючій компанії в повному обсязі витрати, які були понесені управляючою компанією на оплату послуг з охорони належних йому нереалізованих об`єктів нерухомості, пропорційно до їх загальної кількості, в житловому будинку № 5 по вул. Юрія Кондратюка, м. Київ та прибудинкової території.

Відповідно до пункту 2.1. договору управляюча компанія має право на повну та своєчасну компенсацію всієї суми витрат, понесених на оплату послуг з охорони нереалізованих об`єктів нерухомості товариства, пропорційно до їх загальної кількості, в житловому будинку № 5 по вул. Юрія Кондратюка, м. Київ та прибудинкової території.

Згідно з пунктом 2.2. договору для погодження суми витрат, яка підлягає компенсації, управляюча компанія щомісяця складає та передає товариству два примірника акта з розрахунком, в якому зазначає період та суму понесених витрат на охорону об`єктів нерухомості товариства, пропорційно до кількості таких об`єктів, що не були реалізовані протягом звітного місяця за який складається акт. Щомісячний розмір витрат, який підлягає компенсації, визначається управляючою компанією на підставі актів виконаних робіт, підписаних з підрядною організацією (охороною компанією). Управляюча компанія надає товариству копії договорів, додатків, додаткових угод, актів, укладених з охоронною компанією.

Пунктом 2.3. договору визначено, що товариство зобов`язується погодити і підписати надані акти протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання, та повернути один примірник управляючій компанії.

За умовами пункту 2.4. договору товариство здійснює компенсацію витрат після підписання акта з управляючою компанією шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок управляючої компанії протягом 5-ти банківських днів з дати підписання акта.

Даний договір вступає в дію з моменту підписання його сторонами, та діє до 30.10.2016. Якщо протягом 30 календарних днів до дня закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить про його розірвання договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах. Договір може бути змінений та доповнений за взаємною згодою сторін шляхом підписання уповноваженими особами сторін додаткових угод, додатків до договору. Додаткові угоди та додатки до договору є невід`ємними частинами договору, набирають чинності з дня підписання їх сторонами і діють протягом строку дії договору (пункт 4.1. договору).

Відповідно до специфікації, яка є додатком № 1 до договору від 30.10.2015 № 15/05-03/012, визначено, що сума компенсації за охорону одного нереалізованого нежитлового приміщення та сума компенсації за охорону одного нереалізованого житлового приміщення визначаються за відповідною формулами, наведеними в специфікації. Вартість поста охорони одного нереалізованого нежитлового та житлового приміщення дорівнює 14 875 грн з ПДВ.

Додатковою угодою від 01.01.2017 № 1 до договору від 30.10.2015 № 15/05-03/012 про компенсацію витрат на охорону сторони домовились з 01.01.2017 затвердити специфікацію в новій редакції.

Відповідно до специфікації, яка є додатком № 1 до додаткової угоди від 01.01.2017 № 1 до договору від 30.10.2015 № 15/05-03/012 про компенсацію витрат на охорону договору від 30.10.2015 № 15/05-03/012, визначено, що сума компенсації за охорону одного нежитлового приміщення та сума компенсації за охорону одного житлового приміщення дорівнює 20 048 грн з ПДВ.

Додатковою угодою від 01.12.2017 № 2 до договору від 30.10.2015 № 15/05-03/012 про компенсацію витрат на охорону сторони домовились з 01.12.2017 затвердити специфікацію в новій редакції.

Відповідно до специфікації, яка є додатком № 1 до договору від 30.10.2015 № 15/05-03/012 (нова редакція згідно додаткової угоди від 01.12.2017 № 2), визначено, що сума компенсації за охорону одного нежитлового приміщення та сума компенсації за охорону одного житлового приміщення дорівнює 20 000 грн з ПДВ.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, позивачем за період з березня 2019 року по листопад 2019 року було понесено витрати на оплату послуг з охорони належних йому нереалізованих об`єктів нерухомості, пропорційно до їх загальної кількості, в житловому будинку № 5 по вул. по вул. Юрія Кондратюка, м. Київ та прибудинкової території на загальну суму 25 769 грн 42 коп. Факт, обсяги та вартість виконаних робіт підтверджується доданими до позовної заяви актами надання послуг від 31.03.2019 № 651 на суму 867 грн 54 коп., від 31.03.2019 № 654 на суму 2 055 грн 24 коп., від 30.04.2019 № 783 на суму 867 грн 54 коп., від 30.04.2019 № 786 на суму 2 055 грн 24 коп., від 31.05.2019 № 867 на суму 867 грн 54 коп., від 31.05.2019 № 870 на суму 2 055 грн 24 коп., від 30.06.2019 № 962 на суму 867 грн 54 коп., від 30.06.2019 № 965 на суму 2 055 грн 24 коп., від 31.07.2019 № 1043 на суму 867 грн 54 коп., від 31.07.2019 № 1046 на суму 2 055 грн 24 коп., від 31.08.2019 № 1120 на суму 867 грн 54 коп., від 31.08.2019 № 1123 на суму 2 055 грн 24 коп., від 30.09.2019 № 1213 на суму 867 грн 54 коп., від 30.09.2019 № 1216 на суму 1 893 грн 32 коп., від 31.10.2019 № 178 на суму 867 грн 54 коп., від 31.10.2019 № 181 на суму 1 868 грн 40 коп., від 30.11.2019 № 250 на суму 867 грн 54 коп., від 30.11.2019 № 253 на суму 1 868 грн 40 коп., та рахунками на оплату від 31.03.2019 № 229 на суму 867 грн 54 коп., від 31.03.2019 № 232 на суму 2 055 грн 24 коп., від 30.04.2019 № 306 на суму 867 грн 54 коп., від 30.04.2019 № 309 на суму 2 055 грн 24 коп., від 31.05.2019 № 374 на суму 867 грн 54 коп., від 31.05.2019 № 377 на суму 2 055 грн 24 коп., від 30.06.2019 № 453 на суму 867 грн 54 коп., від 30.06.2019 № 456 на суму 2 055 грн 24 коп., від 31.07.2019 № 508 на суму 867 грн 54 коп., від 31.07.2019 № 511 на суму 2 055 грн 24 коп., від 31.08.2019 № 568 на суму 867 грн 54 коп., від 31.08.2019 № 571 на суму 2 055 грн 24 коп., від 30.09.2019 № 633 на суму 867 грн 54 коп., від 30.09.2019 № 636 на суму 1 893 грн 32 коп., від 31.10.2019 № 72 на суму 867 грн 54 коп., від 31.10.2019 № 75 на суму 1 868 грн 40 коп., від 30.11.2019 № 139 на суму 867 грн 54 коп., від 30.11.2019 № 142 на суму 1 868 грн 40 коп.

Вказані акти надання послуг були передані відповідачу супровідними листами від 02.05.2019 № 19/01-05/064, від 03.06.2019 № 19/01-05/080, від 01.07.2019 № 19/01-05/092, від 01.08.2019 № 19/01-05/105, від 02.09.2019 № 19/01-05/131, від 01.10.2019 № 19/01-05/149, від 04.11.2019 № 19/01-05/160, від 02.12.2019 № 19/01-05/181, та отримані останнім, що підтверджується відповідними відмітками від 02.05.2019 № 131, від 03.06.2019 № 189, від 01.07.2019 № 232, від 01.08.2019 № 287, від 02.09.2019 № 339, від 01.10.2019 № 395, від 04.11.2019 № 437, від 02.12.2019 № 477.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази передачі актів надання послуг від 31.03.2019 № 651 на суму 867 грн 54 коп., від 31.03.2019 № 654 на суму 2 055 грн 24 коп., та рахунків на оплату від 31.03.2019 № 229 на суму 867 грн 54 коп., від 31.03.2019 № 232 на суму 2 055 грн 24 коп.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вказані акти надання послуг з боку відповідача не підписані.

Відповідач у відзиві зазначає, що підставою для складання та передачі актів з розрахунками позивачем відповідачу є акти виконаних робіт, підписані з підрядною організацією (охороною компанією), а також копії договорів, додатків, додаткових угод, актів, укладених з охоронною компанією, які не були надані відповідачу, а отже надані позивачем послуги не підтвердженні належними доказами та підстави для їх оплати відсутні. Вказані твердження відповідача відхиляються судом з огляду на наступне.

Умовами договору погоджено, що товариство бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених даним договором, компенсувати управляючій компанії в повному обсязі витрати, які були понесені управляючою компанією на оплату послуг з охорони належних йому нереалізованих об`єктів нерухомості, пропорційно до їх загальної кількості, в житловому будинку № 5 по вул. Юрія Кондратюка, м. Київ та прибудинкової території.

Разом з тим, умовами договору не покладено на позивача обов`язок передавати щомісяця відповідачу акти виконаних робіт, підписаних з підрядною організацією (охороною компанією), копії договорів, додатків, додаткових угод, актів, укладених з охоронною компанією.

Натомість, пунктом 2.3. договору визначено, що товариство зобов`язується погодити і підписати надані акти протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання, та повернути один примірник управляючій компанії.

Так, матеріалами справи підтверджено, що вищенаведені акти надання послуг, а також рахунки на оплату отримані відповідачем, однак не були погодженні та підписані останнім, при цьому, доказів наявності будь-яких зауважень чи претензій стосовно наданих послуг до справи не надано, а також не надано мотивованої письмової відмови від підписання переданих позивачем актів.

За таких обставин, у відповідача виник обов`язок з компенсації управляючій компанії в повному обсязі витрат, які були понесені управляючою компанією на оплату послуг з охорони належних йому нереалізованих об`єктів нерухомості, пропорційно до їх загальної кількості, в житловому будинку № 5 по вул. Юрія Кондратюка, м. Київ та прибудинкової території.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної компенсації, понесених позивачем витрат на оплату послуг за договором про компенсацію витрат на охорону від 30.10.2015 № 15/05-03/012, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 22 846 грн 64 коп. що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів компенсації, понесених позивачем витрат на оплату послуг на суму 22 846 грн 64 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку щодо своєчасної та повної компенсації, понесених позивачем витрат на оплату послуг за договором про компенсацію витрат на охорону від 30.10.2015 № 15/05-03/012 та факту наявності заборгованості у розмірі 22 846 грн 64 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню частково у розмірі 22 846 грн 64 коп.

При цьому, оскільки в матеріалах справи відсутні докази передачі актів надання послуг від 31.03.2019 № 651 на суму 867 грн 54 коп., від 31.03.2019 № 654 на суму 2 055 грн 24 коп., та рахунків на оплату від 31.03.2019 № 229 на суму 867 грн 54 коп., від 31.03.2019 № 232 на суму 2 055 грн 24 коп., та враховуючи те, що вказані документи не підписані з боку відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо компенсації, понесених позивачем витрат на оплату послуг за договором про компенсацію витрат на охорону від 30.10.2015 № 15/05-03/012, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 640 грн 99 коп. 3 % річних та 2 102 грн 61 коп. інфляційних втрат за період прострочення з листопада 2016 року по листопад 2019 року.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за період з березня 2019 року по листопад 2019 року, тоді як 3 % річних та інфляційні втрати нараховані за період прострочення з листопада 2016 року по листопад 2019 року, у зв`язку із несвоєчасною компенсацією, понесених позивачем витрат на оплату послуг за період з листопада 2016 року по лютий 2019 року, а також у зв`язку із несплатою компенсації, понесених позивачем витрат на оплату послуг за період з березня 2019 року по листопад 2019 року.

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем компенсації, понесених позивачем витрат на оплату послуг за період з листопада 2016 року по лютий 2019 року, суд позбавлений можливості перевірити наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат та встановити період прострочення, відтак, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційних втрат нарахованих за період прострочення з листопада 2016 року по лютий 2019 року, суд відмовляє.

Суд встановив, що доданий до позовної заяви арифметичний розрахунок 3 % річних є неправильним, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду прострочення.

Пунктом 2.3. договору визначено, що товариство зобов`язується погодити і підписати надані акти протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання, та повернути один примірник управляючій компанії.

За умовами пункту 2.4. договору товариство здійснює компенсацію витрат після підписання акта з управляючою компанією шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок управляючої компанії протягом 5-ти банківських днів з дати підписання акта.

Так, за перерахунком суду, з урахуванням розміру простроченого платежу по кожному акту надання послуг окремо, в межах визначеного позивачем періоду нарахування (не виходячи за межі кінцевої дати нарахування, визначеної позивачем), сума 3 % за прострочення компенсації витрат, понесених позивачем на оплату послуг з охорони становить 179 грн 11 коп.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 640 грн 99 коп. підлягають частковому задоволенню на суму 179 грн 11 коп.

Здійснюючи перевірку наданого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, судом враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За перерахунком суду, сума інфляційних втрат за прострочення відповідачем компенсації витрат, понесених позивачем на оплату послуг з охорони становить 125 грн 37 коп.

Відтак, вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 2 102 грн 61 коп. підлягають частковому задоволенню на суму 125 грн 37 коп.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду у розмірі 179 грн 11 коп. та вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню за розрахунком суду у розмірі 125 грн 37 коп.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" (вул. Ю. Кондратюка, 1, м. Київ, 04202, ідентифікаційний код 20022334) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" (вул. Ю. Кондратюка, 1, м. Київ, 04202, ідентифікаційний код 38261519) заборгованість у розмірі 22 846 (двадцять дві тисячі вісімсот сорок шість) грн 64 коп., 179 (сто сімдесят дев`ять) грн 11 коп. 3 % річних, 125 (сто двадцять п`ять) грн 37 коп. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 1 559 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 75 коп.

3. В іншій частині позову про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 2 922 грн 78 коп., 3 % річних у розмірі 461 грн 88 коп. та інфляційних втрат у розмірі 1 977 грн 24 коп. відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька