ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Справа № 918/518/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - пред-к Головач І.О. (пост. дов. № 0-17-0.6,1-23/62-20 від 17.02.2020 р.)

відповідача - адв. Пащук Т.С.

третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради

на рішення Господарського суду Рівненської області від 29.10.2019 р. ухваленого суддею Марачем В.В. у м.Рівному, повний текст складено 31.10.2019 р.

у справі № 918/518/19

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (33013, м. Рівне, вул.С.Петлюри,37, )

до Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. Гірницька, 3А, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -Дубенська міська рада (35600, Рівненська область, м. Дубно, вул. Замкова, 4, )

про стягнення 690616 грн. 16 коп. втрат сільськогосподарського виробництва

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 29.10.2019 р. у справі № 918/518/19 задоволено позов Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради на розподільчий рахунок Дубенської міської ради Рівненської області 690616,16 грн. як втрати сільськогосподарського виробництва.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач Комунальне підприємство "Дубноводоканал" Дубенської міської ради подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 29.10.2019 р. у справі № 918/518/19 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, тому відповідач не погоджується з таким рішенням.

Доводить, що рішенням Дубенської міської ради від 09 серпня 2019 року № 3983 до рішення Лубенської міської ради від 27.12.2018 р. № 3355 внесені зміни шляхом викладення його у новій редакції і згідно з пунктом 2 цього рішення затверджено розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями та відтерміновано Комунальному підприємству «Дубноводоканал» сплату до 01 травня 2020 року. Таким чином, строк виконання обов`язку з оплати втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями для відповідача не сплив, а відтак не є простроченим зобов`язання на суму 690616 грн. 16 коп.

Вважає, що суд першої інстанції без належного обґрунтування дійшов висновку, що Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 року № 1279, має вищу юридичну силу по відношенню до рішень Дубенської міської радиу спірних правовідносинах.

Скаржник не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, посилаючись на ст. 140, 144 Конституції України, ч. 6 ст. 186 , ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Не погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодним нормативно-правовим актом не надано органу місцевого самоврядування права затверджувати розмір втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, зокрема, - відтерміновувати строки відшкодування таких втрат.

Пояснює, що Дубенська міська рада в межах своїх повноважень рішенням від 27.12.2018 р. № 3355 затвердила проект землеустрою, а також пунктом 2 затвердила розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями, які є його складовою. Звертає увагу, що рішення Дубенської міської ради від 27.12.2018 р. № 3355 (в редакції рішення Дубенської міської ради від 09.08.2018 р. № 3983) є чинним, радою чи в судовому порядку не скасовано, а тому обставини, які слугували підставою для пред`явлення позову, відсутні, і позов Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області є передчасним.

Просить суд врахувати зазначене вище, скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 29.10.2019 у справі № 918/518/19 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області подав суду відзив на апеляційну скаргу. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вважає, що відсутні визначені ст. 277 ГПК України підстави для скасування рішення Господарського суду Рівненської області відсутні. Доводить, що у Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради виник обов`язок з відшкодування втрат сільськогосподарських угідь - пасовищ, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського господарства. Звертає увагу, що Земельним кодексом унормовано порядок визначення таких втрат, та покладено обов`язок по його визначенню Кабінетом Міністрів України, а не на органи місцевого самоврядування, як стверджує відповідач.

Відповідач не заперечує щодо вказаного обов`язку, проте просив відтермінувати сплату втрат сільськогосподарського виробництва до 01.05.2020 р. Пояснює, що жодним нормативно-правовим актом не надано органу місцевого самоврядування права відтерміновувати строки відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства. Тому просить суд залишити без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 29.10.2019 р. у справі № 918/518/19, а апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дубноводоканал» без задоволення.

Третя особа Дубенська міська рада відзив на апеляційну скаргу суду не подала і не забезпечила участь представника у судовому засіданні. Переглядаючи справу в суді апеляційної інстанції за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів керується нормами ст.270 ГПК України. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, і третя особа одержала ухвалу суду про порушення провадження у справі і призначення судового засідання та ухвалу про перерву, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.253/, явка представників в судове засідання обов`язковою не визнавалась, тому колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника Дубенської міської ради за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача і відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Рішенням Дубенської міської ради від 27 грудня 2018 року № 3355 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування комунальному підприємству Дубноводоканал» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах м. Дубно на вул.Комунальна (згідно викопіювання), площею 8,8740 га, в постійне користування комунальному підприємству Дубноводоканал для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови /а.с. 102/. Затверджено також розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями м. Дубно на вул.Комунальна (згідно викопіювання), площею 8,8740 га в сумі 690616,16 грн. (п.2 рішення).

Розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва 690616, 74 грн.є складовою проекту землеустрою, затвердженого рішенням Дубенської міської ради від 27 грудня 2018 року № 3355. Відповідно до Висновку від 26.11.2018 р. № 021-995 /а.с. 85-86/ про грантовий покрив та розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, яка проектується до відведення в постійне користування КП «Дубноводоканал» Дубенської міської ради для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури розташованої в межах вул. Комунальна м. Дубно Рівненської області склад угідь встановлено згідно довідки Управління Держгеокадастру у Рівненській області відділу у Дубенському районі № 97-17-022-791/166-18 від 26.10.2018 р. - сільськогосподарські угіддя - пасовища.

Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області листом № 28-17-0.6-1891/2 від 10.04.2019 р. звернулось до Комунального підприємства «Дубноводоканал» з вимогою щодо виконання обов`язку щодо сплати втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки під сільськогосподарськими угіддями в м. Дубно по вул. Комунальна (згідно викопіювання), площею 8,8740 га. /а.с. 103-104/.

На вказану вимогу Головним управлінням отримано від відповідача лист № 01-08/169 від 18.04.2019 р., за змістом якого останній не заперечує щодо вказаного обов`язку та просить відтермінувати сплату втрат сільськогосподарського виробництва до 01.05.2020 р. /а.с. 105/.

Матеріалами справи також підтверджено, що рішенням Дубенської міської ради від 09 серпня 2019 року № 3983 до рішення Дубенської міської ради від 27.12.2018 р. № 3355 були внесені зміни щодо відтермінування Комунальному підприємству «Дубноводоканал» сплату втрат до 01 травня 2020 року.

Комунальне підприємство «Дубноводоканал» на час розгляду даної справи не відшкодувало втрат сільськогосподарських угідь - пасовищ, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського господарства.

Отже, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Земельного кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування», Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та Порядком визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 р. № 1279.

Відповідно до статей 18, 19 Земельного Кодексу до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Землі України за поділяються основним цільовим призначенням, в т.ч. - землі сільськогосподарського призначення. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Згідно з статтею 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом, і погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31 (землі фермерського господарства), 33 - 37 (земельні ділянки особистих фермерських господарств; землі для сінокосіння і випасання худоби; земельні ділянки для садівництва; земельні ділянки для городництва; право несільськогосподарських підприємств, установ та організацій на землю) цього Кодексу.

Відповідно до статті 207 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом, а також внаслідок використання для будівництва, розміщення і експлуатації об`єктів нафтогазовидобування та облаштування родовища. Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв`язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон.

Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України. Кошти, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, використовуються на освоєння земель для сільськогосподарських і лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель відповідно до розроблених програм та проектів землеустрою, а також на проведення інвентаризації земель, проведення нормативної грошової оцінки землі. Використання цих коштів на інші цілі не допускається (стаття 209 Земельного кодексу України).

Згідно з пунктами 1, 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 № 1279 (далі - Порядок), втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сіножатей, пасовищ) для використання їх у цілях, не пов`язаних із веденням сільського господарства, визначаються на основі нормативів цих втрат по Автономній Республіці Крим, областях, містах Києву та Севастополю за формулою, визначеною у Порядку і підлягають відшкодуванню юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених земельних ділянок для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання.

Судом встановлено, та відповідачем/скаржником не заперечується, що розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва спричинених зміною цільового призначення земельної ділянки є складовою проекту землеустрою, затвердженого рішенням Дубенської міської ради від 27 грудня 2018 року № 3355 відповідно до статей 20, 207 Земельного кодексу України. Скаржником сума втрат 690616,74 грн. не оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Сторони не заперечують, що рішення Дубенської міської ради від 27 грудня 2018 року № 3355 не оскаржено, не визнано незаконним і не скасовано, є чинним, докази протилежного відсутні. Скаржник доводить також, що є чинним рішення Дубенської міської ради від 09 серпня 2019 року № 3983 про внесення до рішення Дубенської міської ради від 27.12.2018 р. № 3355 змін щодо відтермінування Комунальному підприємству «Дубноводоканал» сплату втрат до 01 травня 2020 року, тому вважає неправомірною позовну вимогу про стягнення 690616,74 грн.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення 690616, 74 грн., враховуючи як встановлені судом, зазначені вище обставини, так і норми чинного законодавства.

Так, згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Статтею 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Вищим за юридичною силою нормативноправовим актом є закон основна категорія системи законодавства, що ухвалюється тільки вищими представницькими органами державної влади парламентом країни чи всенародним голосуванням (референдумом). Закон регулює найважливіші суспільні відносини, має вищу юридичну силу у правовій системі країни. Будьякий інший правовий акт, виданий не на підставі і не на виконання закону, а тим більше невідповідний чи суперечний закону, скасовується у встановленому порядку. Закон є нормативноправовим актом, що встановлює загальні правила поведінки (норми), обов`язкові для всіх громадян, державних органів, громадських організацій, посадових осіб. Закон усталений, стабільний і піддається зміні, доповненню чи скасуванню лише у виняткових випадках, ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Конституцією і регламентом парламенту, має певну структуру і вимагає особливого оформлення.

Як зазначалося вище, статтею 207 Земельного кодексу України встановлено, що порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва та строки сплати визначаються Кабінетом Міністрів України, а не органом місцевого самоврядування. Тому актом, який підлягає застосуванню в даному випадку є постанова Кабінету міністрів України від 17.11.1997 р. № 1279, якою відповідно до вимог Земельного кодексу України затверджено Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню.

Конституція є законом, що має найвищу юридичну силу. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що рішення Дубенської міської ради від 09 серпня 2019 року № 3983 не відповідає нормам Земельного кодексу та постанови Кабінету міністрів України від 17.11.1997 р. № 1279, якою відповідно до норм Земельного кодексу України затверджено Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, тому таке рішення міської ради не підлягає застосуванню.

Отже, оскільки відповідач у встановлений законом строк не відшкодував втрат втрат сільськогосподарського виробництва, позовна вимога про стягнення таких втрат є правомірною. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 29.10.2019 р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни за ст. 277 ГПК України.

Судові витрати на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дубноводоканал" Дубенської міської ради залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Рівненської області від 29.10.2019 р. у справі № 918/518/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 918/518/19 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 24.02.2020 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Василишин А.Р.