ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року м. ОдесаСправа № 923/733/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

розглянувши заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"

по апеляційній скарзі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

на рішення Господарського суду Херсонської області від „18 грудня 2019р., повний текст якого складено та підписано „26 грудня 2019р.

у справі № 923/733/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

про визнання недійсним наказу,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" (далі ТОВ "Відродження") звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області), в якій просило визнати недійним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.05.2019 № 1821-СГ «Про припинення договору оренди землі».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.03.2009 року між Нижньосірогозькою районною державною адміністрацією Херсонської області та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди землі, зареєстрований у Нижньосірогозькому відділення Херсонської регіональної філії ДП Центру ДЗК строком на 5 років, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 03.04.2009 року. Відповідно до умов даного договору, позивачу було надано у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області.

03.04.2014 року, відповідно до додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, позивачеві було поновлено термін оренди земельної ділянки строком на 5 років. Додаткова угода зареєстрована Нижньосірогозьким управлінням юстиції 06.10.2014 року. Позивач посилається на те, що, відповідно до умов пункту 19 договору оренди землі та п. 3 Додаткової угоди до нього від 03.04.2014 року, і договір оренди і додаткова угода до нього підлягали державній реєстрації.

ТОВ «Відродження» вказує, що, виходячи з того, що строк дії договорів оренди земельних ділянок починається після набрання такими договорами чинності, а не з моменту їх укладення, то договір оренди земельної ділянки між сторонами закінчується не 03.04.2019 року (як зазначено у наказі, що оскаржується), а 06.10.2019 року.

Наказом від 24.05.2019 № 1821-СГ, як зазначає позивач, припинено договір оренди земельної ділянки площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012), розташованої на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений з ТОВ «Відродження», із підстав закінчення 03.04.2019 строку, на який його було укладено.

У зв`язку із тим, що на момент прийняття Наказу від 24.05.2019 № 1821-СГ, строк дії договору оренди земельної ділянки між сторонами не закінчився, позивач вважає оскаржуваний наказ відповідача таким, що суперечить нормам чинного законодавства України і таким, що підлягає визнанню недійсним. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019 року (суддя Пригуза П.Д.) позов задоволено повністю; визнано недійним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.05.2019 № 1821-СГ «Про припинення договору оренди землі». Стягнутио з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» сплачений судовий збір у сумі 1921 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що дії відповідача, що полягають у направленні повідомлення про припинення на майбутнє договору оренди землі, вчинені з порушенням встановленого законом місячного строку і є недобросовісними.

Судом зазначено, що матеріалами справи підтверджується, що позивач завчасно направив відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки із умовами, на яких він пропонував поновити договір від 25.03.2019 року. Але, відповідач, в порушення приписів ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у місячний термін лист позивача належним чином не розглянув, заперечень до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі по суті не надав, обмежившись при цьому посиланням на порушення орендарем порядку пролонгації вказаного договору, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, фактично є відписками, що не мають правового обґрунтування.

Судом також зазначено, що відповідач ухилився від участі у передбаченому Законом України "Про оренду землі" процесі врегулювання розбіжностей щодо умов продовження договору від 25.03.2009 року, не мав наміру його поновлювати з позивачем ні на яких умовах, фактично виразивши своє волевиявлення про відмову від продовження строку оренди та намір повернути земельну ділянку. Отже, своїми недобросовісними діями орендодавець безпідставно позбавив позивача, як добросовісного користувача, права на продовження договору оренди, чим саме допустив порушення зазначеного права. Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області з рішенням суду не погодилось, тому 14.01.2020 року звернулось через місцевий господарський суд до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019 року у справі №923/733/19 скасувати та прийняти нове, яким відмовити ТОВ «Відродження» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі 923/733/19 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на рішення Господарського суду Херсонської області від „18 грудня 2019р. та призначено розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до розгляду на 12 березня 2020 року об 11:30 год.

17.02.2020 року від ТОВ «Відродження» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019 року по справі №923/733/19 без змін.

21.02.2020 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Відродження» надійшла заява про забезпечення позову (вх. №831/20 від 21.01.2020 року), в якій скаржник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення проведення земельних торгів на право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, які призначено на 04.03.2020 року (лот 45593 аукціону 25343).

Заява про забезпечення позову ґрунтується на таких обставинах.

25.03.2009 року між Нижньосірогозькою районною державною адміністрацією Херсонської області та ТОВ «Відродження» було укладено Договір оренди землі, зареєстрований у Нижньосірогозькому відділення Херсонської регіональної філії ДП Центру ДЗК строком на 5 років, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 03.04.2009 року. Відповідно до умов даного договору, позивачу було надано у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області.

03.04.2014 року, відповідно до додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього, позивачеві було поновлено термін оренди земельної ділянки строком на 5 років. Додаткова угода зареєстрована Нижньосірогозьким управлінням юстиції 06.10.2014 року.

Наказом від 24.05.2019 № 1821-СГ, як зазначає позивач, припинено договір оренди земельної ділянки площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012), розташованої на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений з ТОВ «Відродження», із підстав закінчення 03.04.2019 строку, на який його було укладено.

Не погодившись із зазначеним наказом ТОВ «Відродження» звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою щодо визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.05.2019 № 1821-СГ «Про припинення договору оренди землі».

У відповідності з рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019 року позов задоволено повністю, вищевказаний наказ визнано недійсним.

При цьому, рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019 року встановлено порушення з боку ГУ Держгеокадастру у Херсонській області переважного права ТОВ «Відродження» на поновлення договору від 25.03.2009 року, за захистом якого орендар звернувся до суду, шляхом видання відповідачем наказу від 24.05.2019 № 1821-СГ.

Не зважаючи на викладене, 12.02.2020 року заявникові стало відомо, що на 04.03.2020 року (лот 45593 аукціону 23543) призначено проведення земельних торгів на право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області.

З зазначених дій, на думку заявника, вбачається навмисне намагання уникнути виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019 року і дотримання переважного права ТОВ «Відродження» на поновлення договору від 25.03.2009р.

Також заявник зазначає, що 12.02.2020р. ТОВ «Відродження» через канцелярію відповідача подало вимогу щодо забезпечення дотримання переважного права ТОВ «Відродження» на поновлення договору від 25.03.2009р.

Незважаючи на викладене, станом на 17.02.2020 на сайті відповідача залишається оголошення, що на 04.03.2020 року (лот 45593 аукціону 25343) призначено проведення земельних торгів на право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області.

Невжиття заходів до забезпечення позову, на думку заявника, може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема, позивач не зможе захистити свої порушені права в межах одного судового провадження за його позовом і буде потребувати нових звернень до суду.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, а також додатки до неї, судова колегія зазначає, що заяву про забезпечення позову позивачем подано з дотриманням вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України та оплачено судовим збором, в зв`язку з чим підстави для її повернення вістуні, а тому, розглянувши заяву про забезпечення позову колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як було встановлено вище, предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру - про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24.05.2019 року виз. № 1828-СГ про припинення договору оренди землі.

Оскільки в даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, у разі задоволення яких, судове рішення не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність певного заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17).

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. В даному випадку матеріали справи не містять належних доказів для застосування судом саме такого виду забезпечення позову, як накладення арешту.

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Предметом розгляду даної справи є визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 25.04.2019 року виз. № 1821-СГ про припинення договору оренди земельної ділянки загальною площею 234,903 га (кадастровий номер :02:084:0012) розташованої на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області та зареєстрований у Нижньосірогозькому відділенні Херсонської регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 03.04.2019 року за №23, у зв`язку із закінченням 03.04.2019 року строку, на який його було укладено.

Так, в даному випадку заявник просив суд застосувати такий вид заходу забезпечення позову, як зупинення проведення земельних торгів на право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, які призначено на 04.03.2020 року (лот 45593 аукціону 25343).

Судова колегія зазначає, що підставою для забезпечення позову в даному випадку є здійснення відповідачем дій, направлених на організацію та проведення аукціону, в зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка була включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, отже, існує реальна загроза передання вказаної земельної ділянки третім особам до вирішення цього спору по суті, що в свою чергу свідчить про те, що у разі задоволення позову, досягти ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим в межах даного судового провадження без нових звернень позивачем до суду.

За таких обставин, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що обґрунтованим та співмірним способом забезпечення позову в даному випадку є заборона Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонської області проводити аукціони щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, до закінчення перегляду справи №923/733/19 Південно-західним апеляційним господарським судом, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про забезпечення позову - задовольнити частково.

2.Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області, (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) вчиняти певні дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 234,9 га, кадастровий номер :02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, зокрема, проводити аукціони, до закінчення перегляду справи №923/733/19 Південно-західним апеляційним господарським судом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в порядку та строки, встановленими ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький