ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 лютого 2020 року Справа № 925/69/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Пастухова О.С.,

за участі представників сторін:

від прокуратури Черкаської області - Швець І.В. - прокурор відділу прокуратури Черкаської області,

від позивача - Коломієць Н.В. - начальник відділу,

від відповідача - Мартиненко В.М. - особисто,

Осипчук В.М. - представник за довіреністю,

Гнатюк А.І. - адвокат,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовом заступника прокурора Черкаської області, м. Черкаси в інтересах

держави в особі відділу з питань комунальної власності та

земельних відносин Уманської міської ради, м. Умань, Черкаської

області

до фізичної особи-підприємця Мартиненка Володимира

Миколайовича, м. Умань, Черкаської області

про стягнення 279 662 грн. 58 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернувся з позовом заступник прокурора Черкаської області області в інтересах держави в особі відділу з питань комунальної власності та земельних відносин Уманської міської ради до фізичної особи-підприємця Мартиненка Володимира Миколайовича про стягнення з відповідача 279 662 грн. 58 коп. неустойки за неповернення орендованого майна після закінчення строку дії договору оренди майна комунальної власності від 29 грудня 2011 року №23/2011.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20 лютого 2020 року.

У визначні судом строки до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Також 18 лютого 2020 року від представника відповідача - адвоката Гнатюк А.І. надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно ч. 5 ст. 165 ГПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Водночас копії відзиву на позовну заяву не було направлено позивачу.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити відомості, які вимагаються цим Кодексом (п. 7 ч. 1 ст. 170 ГПК України).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч. 4 ст. 170 ГПК України).

Оскільки відзив на позовну заяву було подано з порушенням вимог ч. 5 ст. 165, ч. 1 ст. 170 ГПК України, то суд вважає за необхідне відзив представника відповідача повернути відповідачу без розгляду.

Водночас під час розгляду справи в підготовчому засіданні судом було встановлено, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справу № 912/2385/18 за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до ТОВ "Укртранссервіс-груп", Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90 577,26 грн. передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2019 року прийнято до розгляду справу №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21 травня 2019 року.

У своїй ухвалі Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, які обґрунтовані нормами статей 19, 131-1 Конституції України, статей 53, 174 ГПК України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", рішеннями Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017, від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019, від 20 червня 2019 року № 6-р/2019, виключну правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

У контексті зазначених питань колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду посилається на правовий висновок, викладений у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 про те, що з метою підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів, прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом. Колегія суддів зазначає, що цей висновок Велика Палата Верховного Суду конкретизувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц стосовно відсутності необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але зауважує, що у справі, що переглядається, на відміну від справи № 587/430/16-ц, розглядається питання наявності підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №925/69/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 у подібних правовідносинах щодо застосування судом ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Разом з цим суд враховує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №925/1095/18 також дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ч. 5 ст. 165, ч. 4 ст. 170, п.7 ч. 1 ст. 228, ст. 229, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути відповідачу відзив на позовну заяву від 17 лютого 2020 року (вх. № 2623/20 від 18 лютого 2020 року) без розгляду.

2. Провадження у справі №925/69/20 зупинити до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

3. Копію ухвали надіслати прокурору та сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович