ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Справа № 926/1753/19

За позовом Магальської сільської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос"

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 680232,88 грн.

Головуючий суддя М.І.Ніколаєв

Судді В.Д.Байталюк О.В.Гончарук

Секретар судового засідання А.І.Кифірюк

За участю представників сторін:

від позивача - Сімків Є.В., адвокат, ордер від 06.08.2019;

від відповідача - Поклітар Г.О., адвокат, ордер від 23.08.2019;

І. Процесуальні дії у справі.

На розгляд Господарського суду Чернівецької області надійшов позов Магальської сільської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування протягом 2017-2018 років земельною ділянкою в сумі 680232,88 грн.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 року позовну заяву передано судді Ніколаєву М.І.

Ухвалою суду від 18.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.08.2019.

У підготовчому судовому засіданні 06.08.2019 оголошено перерву до 15.08.2019.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 15.08.2019 підготовче засідання відкладено на 04.09.2019.

04.09.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов.

У зв`язку з неявкою відповідача підготовче засідання 04.09.2019 відкладено на 18.09.2019.

Ухвалою суду від 18.09.2019 за клопотанням представника відповідача строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 02.10.2019.

Ухвалою суду від 02.10.2019 призначено колегіальний розгляд справи № 926/1753/19 у складі трьох суддів та вирішено звернутися до відділу документального забезпечення та аналітичної роботи Господарського суду Чернівецької області для визначення складу колегії в установленому порядку.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 02.10.2019 року дану справу передано на розгляд колегії суддів у складі Ніколаєва М.І. (головуючий), Гончарука О.В. та Байталюка В.Д.

Ухвалою суду від 02.10.2019 розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 12.11.2019 року.

Ухвалою суду від 12.11.2019 підготовче судове засідання відкладено на 26.11.2019.

У судовому засіданні 26.11.2019 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.12.2019.

Ухвалою суду від 03.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.12.2019.

За клопотанням представників сторін у підготовчому судовому засіданні 17.12.2019 оголошено перерву до 10.01.2020.

08 січня 2020 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.47) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарука О.В. у відпустці підготовче судове засідання 10.01.2020 не відбулось.

Ухвалою суду від 13.01.2020 підготовче судове засідання призначено на 20.01.2020.

Ухвалою суду від 20.01.2020 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 05.02.2020.

Враховуючи те, що судове засідання 05.02.2020 року не відбулось, у зв`язку з несправністю технічного засобу фіксації судового процесу, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.02.2020 року.

У судовому засіданні 10.02.2020 суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово представників сторін, почав з`ясовувати обставини справи і досліджувати наявні докази.

У судовому засіданні 13.02.2020 суд закінчив встановлення обставин справи та дослідження доказів, представники сторін виступили із заключним словом.

Зокрема, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст.219 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Після виходу з нарадчої кімнати відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. Стислий виклад позицій сторін.

Правова позиція позивача у позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог Магальська сільська рада посилається на те, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.02.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" (далі - товариство) є власником нерухомого майна, що розташовано у АДРЕСА_1.

Земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача, перебуває у комунальній власності територіальної громади села Остриця. Договір оренди землі з попереднім власником нерухомого майна розірвано.

Разом з тим, договір оренди землі між Магальською сільською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" не укладено, відповідач продовжує користування земельною ділянкою та не сплачує орендну плату, внаслідок чого Магальська сільська рада недоотримала дохід у розмірі орендної плати в сумі 680232,88 грн. за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, відтак звернулася до суду з даним позовом.

Правова позиція відповідача у відзиві на позов.

У поданому відзиві на позовну заяву від 04.09.2019 відповідач проти позову заперечує повністю, вважає вимоги заявника у позові необґрунтованими та безпідставними, зокрема, зазначає наступне.

Між Магальською сільською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" 5 років поспіль тривають земельні спори з приводу реалізації права товариства на оформлення права користування спірною земельною ділянкою шляхом викупу.

З часу реєстрації права власності на нерухоме майно відповідач намагається реалізувати своє право на придбання земельної ділянки під належним йому нерухомим майном, отримуючи щоразу незаконні відмови органу місцевого самоврядування - Магальської сільської ради.

Правові підстави для відмови у реалізації права товариства на придбання земельної ділянки під належним йому нерухомим майном відсутні, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Придбання у власність земельної ділянки у АДРЕСА_1 під належним на праві власності нерухомим майном становило розумні очікування («майно») у товариства. Проте, через зловживання позивачем у сфері земельних відносин розумні очікування товариства невиправдано затягнулись на довгі роки та підлягають захисту судом шляхом відмови органу місцевого самоврядування від отримання вигоди за рахунок свавільного порушення закону.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.09.2016 земельна ділянка площею 2,6990 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:003:0215) перебуває у комунальній власності територіальної громади села Магала.

За відповідачем зареєстроване право власності на нежитлові будівлі - склад з приміщенням охорони (літера А), загальною площею 52,90 кв.м; фундамент (літера Б), площею забудови 89,90 кв.м; вигріб, (№ 1, № 2, № 3, № 4); огорожа, (№ 5, № 6,№ 7); трансформатор, (Тр-р); замощення, (I, II, III, IV), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.02.2015 та неодноразово встановлювалось судовими рішеннями.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене нерухоме майно розміщене на спірній земельній ділянці, що належить до земель комунальної власності територіальної громади с. Магала в особі Магальської сільської ради.

Згідно Витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 31.01.2019 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0215 у 2017-2018 роках становить 11337214,72 грн., категорія землі - землі житлової забудови.

У матеріалах справи відсутні докази укладення відповідачем з Магальською сільською радою договору оренди спірної земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0215.

Також у матеріалах справи відсутні докази сплати товариством орендної плати чи земельного податку за користування вищевказаною земельною ділянкою за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

Згідно проведених адвокатом позивача розрахунків загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за спірний період становить 680232,88 грн., у т.ч. 340116,44 грн. щорічно за 2017 - 2018 роки. Розрахунок річної суми орендної плати здійснено шляхом множення нормативної грошової оцінки землі на 3%.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Судовими рішеннями по справах №926/602/13, 926/1154/13, 926/239/16, 926/4689/16, 926/853/17, 926/3728/16, 926/23/19720/1457/17 та 926/522/19 встановлено наступні фактичні обставини, що мають істотне значення та не підлягають повторному доказуванню під час вирішення цього господарського спору.

06 серпня 2010 року між Магальською сільською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки.

З акта прийому-передачі земельної ділянки від 06.08.2010 вбачається, що ОСОБА_1 прийняв в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку площею 2,699 га для будівництва і обслуговування складських приміщень по

АДРЕСА_1. 11 серпня 2010 року рішенням виконавчого комітету Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №241 надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проектної документації на будівництво складських приміщень, готелю та офісних приміщень по

АДРЕСА_1. 25 січня 2011 року ОСОБА_1 виготовлений технічний паспорт нежитлової будівлі, відповідно до якого на земельній ділянці площею 2.6990 га розташовані нежитлова будівля літ. "А" (склад з приміщенням охорони), фундамент літ "Б" побудований до 1990 року, вигрібні ями бетонні 1-4 побудовані до 1990 року та бетонні замощення ІІ-ІV.

Рішенням виконавчого комітету Магальської сільської ради № 98 від 06 червня 2011 року оформлено право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю складу з приміщенням охорони з допоміжними спорудами - трансформатором.

22 червня 2011 року виконавчим комітетом Магальської сільської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 серії САА № 930258 на нежитлову будівлю - складу з приміщенням охорони, літ "А" загальною площею 52,90 м кв., та трансформатор, зареєстроване Новоселицьким КБТІ 29.06.2011 за реєстраційним номером 33964480, номер запису 477 сторінка 185 в книзі 2.

У подальшому, гр. ОСОБА_1 неодноразово звертався до Магальської сільської ради із заявами про викуп орендованої земельної ділянки, за результатами розгляду яких орган місцевого самоврядування ухвалював відповідні рішення, які були предметом судового розгляду.

Так, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 30.07.2013 у справі №926/602/13:

- визнано незаконним та скасовано рішення XVIII сесії Магальської сільської ради VI скликання від 08.04.2013 № 14 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та проведення експертної грошової оцінки по передачі у власність (шляхом викупу) земельної ділянки площею 2,6990 га по АДРЕСА_1 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1";

- зобов`язано Магальську сільську раду повторно розглянути на сесії заяву ФОП ОСОБА_1 від 04.02.2013 про продаж та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 2,6990 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.12.2013 у справі №926/1154/13:

- визнано незаконним та скасовано пункт 1 рішення XХI сесії Магальської сільської ради VI скликання від 28.08.2013 № 06 "Про повторний розгляд питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою та проведення експертної грошової оцінки по передачі у власність (шляхом викупу) земельної ділянки площею 2,6990 га по АДРЕСА_1 ФО -П ОСОБА_1 "

- зобов`язано Магальську сільську раду повторно розглянути на сесії заяву ФОП ОСОБА_1 від 04.02.2013 про продаж та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 2,6990 га.

14 лютого 2015 року на виконання рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" від 27 листопада 2014 року та відповідно до акта прийому - передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос", ОСОБА_1 , як засновник товариства, передав належне йому на праві власності нерухоме майно як внесок в статутний капітал позивача.

Із акта приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" та плану поділу земельної ділянки (кадастровий номер :03:003:0215) вбачається, що нерухоме майно складається з наступних будівель і споруд: нежитлова будівля - складу з приміщенням охорони (літера А), загальною площею 52,90 кв.м.; фундамент (літера Б), площею забудови 89,90 кв.м.; вигріб, (№ 1, № 2, № 3, № 4); огорожа, (№ 5, № 6, №7); трансформатор, (Тр-р); замощення, (І, II, III, IV) та розташоване на частині земельної ділянки, загальною площею - 0,7144 га.

28 лютого 2015 року видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно ТзОВ "Буковина Геліос" у відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єктом нерухомого майна являється нежитлова будівля складу з приміщенням охорони, загально площею 52.90 м.кв., фундамент літ "Б" площею забудови 89.90 м.кв., вигріб (№№1,2,3,4), огорожі (№№,5,6,7), трансформатор, замощення (І, II, III, IV).

Рішенням Магальської сільської ради № 15 від 05.07.2015 розірвано договір оренди землі від 06.08.2010р., укладений між ОСОБА_1 та Магальською сільською радою на земельну ділянку площею 2,6990 га та зобов`язано ОСОБА_1 зареєструвати припинення права користування земельною ділянкою в державній реєстраційній службі Новоселицького РУЮ.

21.05.2015 ОСОБА_1 , відповідно до акта прийому-передачі земельної ділянки, повернув Магальській сільській раді земельну ділянку площею 2,6990 га.

04.08.2015 з метою оформлення права власності на земельну ділянку ТзОВ "Буковина Геліос" звернулось до Магальської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу з метою будівництва та обслуговування сонячної електростанції (СЕС) на фотовольтаїчних модулях та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

11 вересня 2015 року 39 сесія Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області VI скликання, розглянувши згадану заяву позивача, ухвалила рішення № 04, пунктом 1 якого утрималася в наданні позивачеві названого дозволу.

Вказані обставини встановлені у рішенні Господарського суду Чернівецької області у справі №926/239/16, яким частково задоволено позов товариства та визнано незаконним пункт 1 рішення Магальської сільської ради №04 від 11.09.2015.

12.05.2016 товариство в черговий раз звернулось до відповідача із заявою №11 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,6990 га., що знаходяться по АДРЕСА_1 для викупу з метою розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень та про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Магальської сільської ради №5 від 07.07.2016 вирішено: 1) відмовити ТзОВ "Буковина Геліос" в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,6990 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215, для викупу для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень; 2) надати дозвіл TOB "Буковина Геліос" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,6990 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215, для передачі в оренду для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

Рішенням Магальської сільської ради №18 від 30 листопада 2016 року скасовано рішення №05 від 07 липня 2016 року; надано дозвіл Магальській сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6990 га. на земельні ділянки площею 0,0687 га та 2,6303 га; вирішено затвердити технічну документацію на наступній сесії сільської ради.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області у справі №926/4689/16 від 09.03.2017 визнано недійсним рішення Магальської сільської ради №18 від 30.11.2016, у задоволенні позову в частині визнання за товариством з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення - для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017, залишеною без змін Вищого господарського суду України від 01.11.2017 в частині визнання недійсним рішення Магальської сільської ради №18 від 30.11.2016 рішення господарського суду у справі №926/4689/16 від 09.03.2017 залишено без змін.

У решті вимог рішення місцевого суду скасовано та визнано за товариством з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" права на викуп земельної ділянки, площею 2,6990 га. по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 0:03:003:0215), цільове призначення - для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.03.2018 у справі №926/3728/16 задоволено позов товариства та визнано недійсним рішення Магальської сільської ради №5 від 07.07.2016.

Окрім того, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06.08.2018 у справі №926/853/17 відмовлено у задоволенні позову керівника Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Магальської сільської ради про стягнення збитків в розмірі 135 557,13 грн., завданих внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки площею 2,699 га на АДРЕСА_1, за період з 01.03.2015 по 10.05.2016 у зв`язку з протиправною діяльністю позивача, який неодноразово відмовляв відповідачу в набутті та оформленні своїх законних прав на земельну ділянку. Вказане рішення залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2018.

08.05.2018 товариство звернулося до Магальської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу товариством, на проведення експертної оцінки земельної ділянки, визначення розміру авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

13.12.2018 Магальська сільська рада прийняла рішення:

- №7-13/18, яким надано дозвіл сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6690 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215) на земельні ділянки площею 0,7144 га та 1,9846 га; технічну документацію із землеустрою затвердити на наступній сесії сільської ради; присвоїти адресні частини земельним ділянкам, а саме: площею 0,7144 га - АДРЕСА_1, площею 1,9846 га - АДРЕСА_1;

- № 13-13/18, яким вирішила заяву ТОВ "Буковина Геліос" розглянути після проведення розподілу земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.04.2019 у справі №926/23/19 визнано незаконними та скасовано вищевказані рішення Магальської сільської ради від 13.12.2018.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 у справі №926/522/19 відмовлено у задоволенні позову Магальської сільської ради про стягнення з товариства заборгованості зі сплати орендної плати за землю в сумі 64443,24 грн. за період з січня по вересень 2016 року.

Таким чином, судом встановлено, що на час вирішення даного спору, незважаючи на визнане судом право на викуп спірної земельної ділянки, відповідна заява позивача від 07.05.2018 досі залишається нерозглянутою Магальською сільською радою.

У матеріалах справи відсутні докази ухвалення відповідачем чинних рішень про надання спірної земельної ділянки в оренду товариству чи/та визначення суми орендної плати за користування землею.

Також, суду не надано доказів наявності рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено розрахунок орендної плати за земельні ділянки, що перебувають в комунальній власності територіальної громади територіальної громади с. Магала в особі Магальської сільської ради.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.09.2018 у справі №720/1457/17 відмовлено у задоволенні позову Магальської сільської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" про визнання частково недійсним акту прийому - передачі майна до статутного капіталу товариства від 14.02.2015, таким чином станом на момент вирішення спору товариство є законним власником нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці.

IV. Оцінка аргументів сторін та висновок суду по суті спору.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України, далі - ЗК України).

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, далі - ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Приписами ч.ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України встановлено формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З приписів статті 79-1 Земельного кодексу України вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Як встановлено судовим слуханням, спірна земельна ділянка є сформованою, їй присвоєно кадастровий номер :03:003:0215.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів (орендної плати) на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування, без належних на те правових підстав, земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Суд зазначає, що зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та з урахуванням положень статті 1212 Цивільного кодексу України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17.

Також слід зазначити, що перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України).

У свою чергу, судом в межах справи №926/522/19 встановлено, що 28 лютого 2015 року (день реєстрації права власності на спірне майно за ТзОВ "Буковина Геліос") у ОСОБА_1 автоматично припинилося, а у ТзОВ "Буковина Геліос" автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою площею 2,6990 га., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Також в матеріалах справи відсутні докази наявності заборгованості ОСОБА_1 за договором оренди від 06.08.2010.

В подальшому Магальська сільська рада, як орендодавець, вчинила дії спрямовані на розірвання договору оренди землі з ОСОБА_1 - підписала акт приймання-передачі земельної ділянки, яким прийняла її у комунальну власність та ухвалила рішення №15 від 05.07.2015 про розірвання договору оренди землі від 06.08.2010.

Наведені обставини свідчать про те, що Магальська сільська рада та товариство вважали договір оренди від 06.08.2010 розірваним з 05.07.2015 - дати прийняття відповідного рішення сільської ради, і зважаючи на відсутність фактичних договірних відносин товариство як власник нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, правомірно вчиняв дії спрямовані на оформлення права власності на неї.

Дії Магальської сільської ради, спрямовані на здійснення поділу земельної ділянки, які визнанні судами незаконними, та стягнення збитків за неотримані доходи за час тимчасового невикористання земельної ділянки також свідчать про те, що сільська рада вважала договірні відносини неіснуючими.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Рисовський проти України" зазначено, що Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Зі змісту судових рішень у справах №926/239/16, №926/4689/16, №926/3728/16, №926/853/17, №720/1457/17, №926/23/19, №926/522/19 вбачається, що дії органу місцевого самоврядування, спрямовані на ухилення від врегулювання відносин землекористування із товариством в спосіб, передбачений законодавством, є систематичним порушенням відповідачем - Магальською сільською радою, принципу належного урядування, що призвело до спірної ситуації.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово звертався до відповідача для оформлення права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (кадастровий № :03:003:0215).

Проте, незважаючи на встановлене судом право товариства на викуп спірної земельної ділянки, Магальська сільська рада в порушення вимог закону та принципу належного урядування ухилилася від розгляду заяв товариства та передачі земельної ділянки у його власність шляхом викупу.

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації прав на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Сєрков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення ст.1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

При цьому, ЄСПЛ також визнає, що саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить "суспільний інтерес" (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі "Трегубенко проти України").

Із аналізу практики розгляду ЄСПЛ справ щодо порушення права володіння майном вбачається, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) - як матеріальних, так і нематеріальних.

Так, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції ЄСПЛ розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами були, зокрема правомірні очікування» / «законні сподівання» вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу (наприклад, правомірні сподівання бути здатним здійснювати запланований розвиток території, з огляду на чинний на той час дозвіл на промислове освоєння землі (Справа «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87, рішення від 23 жовтня 1991 р.).

У даній справі суд погоджується з посиланням відповідача на те, що придбання у власність земельної ділянки у АДРЕСА_1 під належним на праві власності нерухомим майном становило правомірні очікування у товариства, яким вжито усі необхідні та передбаченні чинним законодавством дії для отримання дозволу на придбання у власність спірної земельної ділянки.

Тому суд дійшов висновку, що неправомірні відмови у викупу земельної ділянки з огляду на викладене слід ототожнювати із втручанням у право товариства на мирне володіння майном.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз. 4 ч. 1 ст. 144, абз. 5 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України випливає, що кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

У свою чергу, враховуючи встановлені обставини свідомого порушення органом місцевого самоврядування права товариства на викуп спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку зі сплати орендної плати за землю, право на придбання якої підтверджено рішенням суду, у зв`язку з чим позивачем не доведено неправомірного збереження відповідачем майна у вигляді орендної плати за рахунок Магальської сільської ради.

Крім того, суд враховує, що для вирішення спору про стягнення безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за земельну ділянку, необхідно з`ясувати обґрунтованість порядку та підстав нарахування орендної плати за користування земельною ділянкою.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні чинні рішення позивача про надання в оренду спірної земельної ділянки та визначення розміру орендної плати.

Також, позивачем не надано суду жодного рішення Магальської сільської ради, яким затверджено розрахунок орендної плати за земельні ділянки, що перебувають в комунальній власності територіальної громади територіальної громади с. Магала.

Таким чином, позивач не довів обґрунтованість нарахування орендної плати у розмірі 3% від вартості нормативної грошової оцінки землі.

Суд враховує, що у разі своєчасного розгляду поданих товариством заяв про викуп земельної ділянки, від чого позивач тривалий час протиправно ухиляється, у відповідача не було би належних правових підстав для відмови від сплати орендної плати за фактичне користування землею до моменту оформлення права власності на неї.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини у пункті 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позивач як орган місцевого самоврядування, який не виконує рішення суду та не дотримується вимог чинного законодавства в частині реалізації права товариства на викуп спірної земельної ділянки, не повинен мати можливість отримувати від своїх протиправних дій вигоду у формі стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, що є предметом даного позову.

Вимога про стягнення з товариства безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю у той час, як позивач тривалий час протиправно ухиляється від продажу даної земельної ділянки, не ґрунтується на нормах закону та суперечить принципу належного урядування, недотримання якого органом місцевого самоврядування спричинило виникнення спірної ситуації.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити повністю.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача, з вини якого виник спір.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові Магальської сільської ради (вул. Г.Нандриша,61 с. Магала Новоселицького району Чернівецької області, 60313, код 38038355) до товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Геліос" (м. Чернівці, вул. Комарова,13/а, 58018, код 39526355) про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 680232,88 грн. - відмовити повністю.

2. Судовий збір у розмірі 10203,49 грн., сплачений за подання позову, залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 24 лютого 2020 року.

Головуючий суддя М.І.Ніколаєв

Судді В.Д. Байталюк

О.В.Гончарук