Справа № 909/459/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.02.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Комунального підприємства "Водотеплосервіс" про визнання незаконною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.01.2020 про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках КП "Водотеплосервіс" відкритих в ПАТ "Банк "Український капітал" по справі

за позовом: Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова"

вул. Промислова, 1, м. Калуш, 77304

до відповідача: Комунального підприємства "Водотеплосервіс"

вул. Окружна, 8, м. Калуш, 77300

про стягнення заборгованості в сумі 44 082 287, 56 грн

за участю:

Від скаржника не з"явились

Від позивача: Каблак А.Я. , довіреність № 8 від 19.02.2020, адвокат

Від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не з"явились

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 до суду надійшла скарга Комунального підприємства "Водотеплосервіс", в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.01.2020 про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках КП "Водотеплосервіс" відкритих в ПАТ "Банк "Український капітал".

Скарга мотивована тим, що 20.01.2020 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.01.2020 по ВП №29894584 накладено арешт на кошти КП "Водотеплосервіс", що містяться на рахунках КП "Водотеплосервіс" відкритих в ПАТ "Банк "Український капітал" за реквізитами IBAN: НОМЕР_1 , в рамках ВП № 29894585. Зазначають, що на вказаному рахунку містяться кошти, які призначені для виплати заробітної плати працівникам підприємства.

Ухвалою суду від 13.02.2020 скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.02.2020.

20.02.2020 розгляд скарги відкладено на 27.02.2020.

Представник скаржника в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив клопотання про відкладення розгляду скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти скарги заперечував, з підстав викладених в запереченні на скаргу.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив відзив на скаргу, в якому заперечував проти скарги, просить відмовити в її задоволенні.

Згідно з ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку відхилити клопотання представника скаржника про відкладення розгляду скарги та розглядати скаргу в відсутності повноважного представника.

Розглянувши матеріали скарги, суд вважає за доцільне, зазначити наступне.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.09.2018 позов Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" до Комунального підприємства "Водотеплосервіс" про стягнення заборгованості в розмірі 45 200 167, 88 грн - задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" /77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Окружна, 8, / на користь Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" /77304, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Промислова,1, / заборгованість в розмірі 44 041 801, 06 грн (сорок чотири мільйони сорок одна тисяча вісімсот одна гривня 06 к.) та судовий збір в розмірі 616 700 грн (шістсот шістнадцять тисяч сімсот гривень).

24.10.2018 на виконання рішення суду видано наказ № 768.

Ухвалою суду від 20.05.2019 відмовлено в задоволенні скарги Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 апеляційну скаргу Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" задоволено, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2019 скасовано, скаргу задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №768 від 24.10.2018 про стягнення з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" на користь Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" заборгованості в розмірі 44 041 801, 06 грн та судового збору в розмірі 616700 грн.

Зобов"язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії, у відповідності до вимог ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" щодо виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №768 від 24.10.2018 про стягнення з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" на користь Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" заборгованості в розмірі 44 041 801, 06 грн та судового збору в розмірі 616700 грн.

30.08.2019 на виконання постанови ЗАГС від 12.08.2019 Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ № 1042 про стягнення з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь Державного підприємства "Калуська Теплоелектроцентраль-Нова" 1 921 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скаржником оскаржується постанова державного виконавця від 10.01.2020 у ВП №29894585 про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках КП "Водотеплосервіс" відкритих в ПАТ "Банк "Український капітал", як вважає позивач, що винесена з порушенням норм Закону.

Виконавець звертає стягнення на кошти боржника юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки, виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, установах та організаціях, які зобов"язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У разі, якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника юридичної особи у банках чи інших фінансових установах, боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоонним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 29894585 до складу якого входить наказ Господарського суду Івано-Франківської області, виданий 24.10.2018.

З метою забезпечення реального виконання ЗВП № 29894585, державним виконавцем 10.01.2020 винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника.

Оскільки до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом не надходило, дії державного виконавця шляхом винесення постанови від 10.01.2020 про арешт коштів боржника є правомірними у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. ст. 10 Закону України „Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України „Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у виконавчому провадженні .

Пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Комунального підприємства "Водотеплосервіс" про визнання незаконною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.01.2020 про накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках КП "Водотеплосервіс" відкритих в ПАТ "Банк "Український капітал" за реквізитами

IBAN: НОМЕР_1 , в рамках ВП № 29894585.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду, у строки визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Фрич М.М.