ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1146/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції у Івано-Франківській області,

вул. А. Сахарова, буд.23 А, м. Івано-Франківськ,76014

до відповідача: Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство",

вул. Д.Галицького, буд.118,смт. Ворохта,

Івано-Франківська область,78595

про відшкодування шкоди в розмірі 2 360 152, 92 грн заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства

за участю:

від позивача: Голубчак Н.В., (довіреність №02-12/988 від 21.12.2019, начальник відділу правового забезпечення)

від позивача: Півторак М.В., довіреність № 02-12/990 від 21.12.2019, головний спеціаліст відділу

від відповідача: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області подала позов до Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" про відшкодування шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 2 360 152,92 грн.

14.02.2020 відповідач по справі подав клопотання про призначення повторної експертизи (вх.№2628/20 від 14.02.20), а саме натурних експертних досліджень деревостанів.

Подане клопотання відповідача задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Ухвалою суду від 25.05.2017 за клопотанням відповідача призначено у справі комплексну лісогосподарської та інженерно-екологічну судову експертизу. Судові витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача - Державне підприємство "Ворохтянське лісове господарство".

Відповідно до листа директора науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.12.2019 №5701/09-19, станом на 26.12.2019 рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, внаслідок чого ухвалу про призначення експертизи залишено без виконання.

Крім того, відповідно до ст. 107 Господарського процесуального кодексу України, додаткова або повторна експертиза призначається лише у випадках якщо висновок експерта є неповним або неясним або за наявності сумнівів у правильності висновку експерта.

Враховуючи, що в даній справі вже було призначено судову експертизу, яку не проведено через несплату її вартості відповідачем - підстави для призначення повторної експертизи відсутні.

18.02.20 відповідачем подано клопотання про перенесення розгляду справи на інший день, у зв`язку з перебуванням працівника на лікарняному.

Таке клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

В судовому засіданні 04.02.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.02.2020.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника (п.3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11).

В спірному випадку, враховуючи тривалість розгляду даної справи, можливість розгляду справи по суті за наявними матеріалами - відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про перенесення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.12.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 10.01.2017. Ухвалою суду від 10.01.2017 відкладено розгляд справи на 31.01.2017. В судовому засіданні 31.01.2017 судом оголошено перерву у розгляді справи до 14.02.2017. В судовому засіданні 14.02.2017 судом оголошено перерву у розгляді справи до 28.02.2017. В судовому засіданні 28.02.2017 судом оголошено перерву у розгляді справи до 02.03.2017.

Ухвалою суду від 02.03.2017 зупинено провадження у справі за позовом Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" про відшкодування шкоди заподіяної лісу внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 2 360 152,92 грн. до набрання законної сили рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №809/289/17 за позовом Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" до Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій по проведенню позапланової перевірки, складанню акту перевірки від 14.04.2016 року та скасування претензії №36/16 від 27.04.2016 року.

Ухвалою суду від 15.05.2017 поновлено провадження у справі і призначено справу до розгляду на 25.05.2017.

Ухвалою суду від 25.05.2017 призначено у справі комплексну лісогосподарської та інженерно-екологічну судову експертизу.

Ухвалою суду від 09.01.2020 поновлено провадження у справі і призначено підготовче засідання на 04.02.2020. В судовому засіданні 04.02.2020 закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 18.02.2020.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Згідно з ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Позивач вказує на те, що ДП "Ворохтянське лісове господарство" не виписало лісорубних квитків на вирубку дерев у відповідних кварталах та лісових ділянках тане забезпечило охорону лісу від незаконних рубок, обовязок якого покладено саме на відповідача, як на постійного лісокористувача, внаслідок чого навколишньому природному середовищу завдано шкоду в розмірі 2 360 152, 92 грн.

У своїх вимогах позивач посилається на ст.17,64,69,93,105,107 Лісового кодексу України та ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№1545/17 від 31.01.2017) і вказав, що перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства на території лісового фонду Поляницького лісництва ДП "Ворохтянське ЛГ" проведена необ`єктивно та упереджено.

Відповідач вважає вимоги про стягнення шкоди в сумі 2 360 152, 92 грн необґрунтованими та нічим не підтвердженими.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів №126 від 14.04.2016, встановлено по Поляницькому лісництві (по окремих кварталах) - незаконну рубку дерев, що є порушенням ст.105 Лісового кодексу України.

Вказаний Акт підписано головним лісничим ДП "Ворохтянське ЛГ", Інженерами ВЛГ ДП "Ворохтянське ЛГ", лісничим Поляницького лісництва без зауважень.

Відповідно до Розрахунку розміру шкоди, завданої лісу незаконною рубкою дерев на території лісового фонду Поляницького лісництва ДП "Ворохтянське ЛГ" - розмір шкоди 2 360 152, 92 грн.

Відповідно до заперечень до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів №126, який датується 20.04.2016 року та підписаний головним лісничим ДП "Ворохтянське ЛГ", в акті перевірки помилково обліковано пні (як незаконно зрубані) дерев за виписаними в установленому порядку лісорубними квитками.

Відповідно до претензії №36/16 від 27.04.2016, вказано про необхідність сплати шкоди в розмірі 2 360 152, 92 грн.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку висновків про обґрунтованість вимог позивача з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Лісового кодексу України (надалі за текстом - ЛК України) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Статтею 17 ЛК України встановлено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Статтею 19 ЛК України передбачено, що постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Відповідно до п.2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761 -підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів (далі - лісокористувачі), зобов`язані забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст.105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Згідно ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, в суду є всі підстави вважати, що відповідачем порушено вимоги чинного природоохоронного законодавства, внаслідок чого мала місце незаконна вирубка дерев. Відповідач доказів протилежного суду не подав.

Відповідно до поданого розрахунку, розмір шкоди завданої лісу незаконною рубкою дерев на території лісового фонду Поляницького лісництва ДП "Ворохтянське ЛГ" становить 2 360 152, 92 грн.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В спірному випадку, Актом №126 від 14.04.2016 року зафіксовано фактичні дані про порушення природоохоронного законодавства (які полягають в незаконному вирубуванні дерев), зокрема, ст.105 Лісового кодексу України. Такі дані відповідачем перед судом не спростовано.

Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 1, 17, 19, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 73, 74, 77, 79, 86, 123, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області /вул. Сахарова, 23А , м. Івано-Франківськ, 76014, / до Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" /вул. Д. Галицького, 118, смт. Ворохта, Яремчанської міської ради, Івано-Франківська область, 78595, / про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в розмірі 2 360 152, 92 грн - задоволити.

Стягнути з Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" /вул. Д. Галицького, 118, смт. Ворохта, Яремчанської міської ради, Івано-Франківська область, 78595, / 2 360 152, 92 грн (два мільйони триста шістдесят тисяч сто п`ятдесят дві гривні 92 к.) шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення норм лісового законодавства, яку перерахувати у фонд охорони навколишнього природного середовища с. Поляниця Яремчанської міської рад: р/р1, отримувач УК у м. Яремче /с. Поляниця/ 24062100, , банк отримувач Казначейство (ел.адм.подат).

Стягнути з Державного підприємства "Ворохтянське лісове господарство" /вул. Д. Галицького, 118, смт. Ворохта, Яремчанської міської ради, Івано-Франківська область, 78595, / на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області /вул. Сахарова, 23А, м. Івано-Франківськ, 76014, / судовий збір в розмірі 35 402, 29 грн (тридцять п`ять тисяч чотириста дві гривні 29 к.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 24.02.2020

Суддя Фрич М. М.