ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Справа№ 910/9628/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019

у справі № 910/9628/19 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

третя особа Київська міська державна адміністрація

про визнання договору продовженим

та за зустрічним позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича

третя особа Київська міська державна адміністрація

про визнання договору таким, що припинився та зобов`язання вчинити дії

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Половінкін О.В., представник;

від третьої особи: Кривохижа Ю.А., представник;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Владецький Борис Михайлович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", третя особа - Київська міська державна адміністрація, про визнання договору №ДНП-2015-10/08 від 29.10.2015 продовженим на підставі п. 6.3 цього договору.

Від Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» надійшла зустрічна позовна заява до Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича про визнання договору таким, що припинився та зобов`язання вчинити дії.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що оскільки комунальне підприємство, в порядку п. 6.3 Договору, повідомило Фізичну особу-підприємця Владецького Б.М. про намір припинити договірні зобов`язання, то вказаний правочин є припиненим з 28.10.2018. В порушення умов договору відповідач за зустрічним позовом не звільнив паркувальні місця та продовжує без достатніх підстав здійснювати свою підприємницьку діяльність на відповідному паркувальному майданчику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2019, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, позов Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс», третя особа - Київська міська державна адміністрація, про визнання договору продовженим, залишено без розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/9628/19 зустрічний позов задоволено частково.

Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Владецького Бориса Михайловича звільнити паркувальний майданчик за адресою: АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 (Серафимовича, 3-А - 3/ АДРЕСА_2 ) в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши обставини належного повідомлення відповідача за зустрічним позовом про припинення договірних зобов`язань та відсутність доказів звільнення ним паркувального майданчику, з посиланням на приписи ст. ст. 11, 509, 626, 627, 901, 905 ЦК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання підприємця вчинити дії.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Владецький Б.М. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/9628/19 за зустрічним позовом та прийняти нове, яким у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято без з`ясування обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не було прийнято до уваги те, що лист-повідомлення про припинення договору підприємцем не отримувався, а докази, надані позивачем за зустрічним позовом в підтвердження факту надсилання поштової кореспонденції, не є достовірними, належними та допустимими. При перевірці номеру поштового відправлення на офіційному сайті АТ «Укрпошта», відповідачем за зустрічним позовом встановлено, що інформація про відстеження рекомендованого відправлення за відповідним номером відсутня (не зареєстровані в системі). Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявні Акти надання послуг, зі змісту яких вбачається, що позивачем за зустрічним позовом надавались послуги за договором №2015-10/28 від 29.10.2015 після 28.10.2018, тобто після його припинення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2019, справа № 910/9628/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданової С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Владецького Б.М. на рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у даній справі; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У встановлені судом процесуальні строки від КП "Київтранспарксервіс" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач за первісним позовом зазначає, що листом від 28.09.2018 № 053/05-3576 в строк, визначений п. 6.3 Договору, відповідача за зустрічним позовом було повідомлено про намір припинення договірних зобов`язань з 28.10.2018, що підтверджується списком № 2221 поданих до відділення поштового зв`язку Київ-73 рекомендованих листів та фіскальним чеком від 28.09.2018. Також підприємство звертає увагу на те, що на офіційному сайті АТ «Укрпошта» інформація щодо відстеження рекомендованих відправлень зберігається протягом 6 місяців. Щодо Актів надання послуг, позивач за зустрічним позовом зазначає, що вони виставлялись у зв`язку із фактичним використанням стороною паркувального майданчику, який не був повернутий підприємцем після припинення договірних зобов`язань.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2020 розгляд справи № 910/9628/19 призначено на 18.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2020, у зв`язку із задоволенням клопотання апелянта, розгляд справи відкладено на 25.02.2020.

18.02.2020 на адресу суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому даний учасник справи погоджується з доводами позивача за зустрічним позовом, що були викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею, для розгляду справи № 910/9628/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 справу № 910/6992/19 прийнято до розгляду Північним апеляційним господарським судом у визначеному складі колегії суддів.

Представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідання 25.02.2020 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. При цьому, від сторони надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони та третьої особи, зважаючи на подане відповідачем за зустрічним позовом клопотання про розгляд справи без його участі, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників Фізичної особи-підприємця Владецького Б.М.

Представники позивача за зустрічним позовом та третьої особи в судовому засіданні 25.02.2020 заперечили проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача за зустрічним позовом та третьої особи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

29.10.2015 між Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (позивач за зустрічним позовом, сторона-1 за договором) та Фізичною особою-підприємцем Владецьким Б.М. (відповідач за зустрічним позовом, сторона-2 за договором) укладено Договір №ДНП-201-10/08 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування (далі - Договір), відповідно до умов якого, сторона-1 надає за плату стороні-2 право на організацію та експлуатацію 15 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 2 спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Серафимовича, 3-А-3/1, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва (фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору, фіксовані місця для паркування вважаються переданими в експлуатацію стороні-2 з моменту набрання чинності договору.

Згідно з п.1.4 Договору, фіксовані місця для паркування вважатимуться повернутими стороні-1 з експлуатації через 60 (шістдесят) календарних днів з дати припинення (розірвання) договору, крім випадків, передбачених п.6.10 договору.

Пунктом 2.2.9 Договору сторони передбачили, що стоона-2 зобов`язана звільнити фіксовані місця для паркування після припинення дії договору в порядку та строки, передбачені договором.

Згідно з п.3.4 Договору, сторона-1 зобов`язана не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, підготувати в двох примірниках акт здачі наданих послуг. Сторона-2 зобов`язана не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, отримати акт здачі наданих послуг, протягом п`яти робочих днів підписати його та повернути стороні-1 один примірник акту.

Якщо в установлений строк сторона-1 не одержить підписаний акт здачі наданих послуг або мотивовану відмову від його підписання, послуги вважаються прийнятими без зауважень (п.3.5 Договору).

Пунктом 3.8 Договору визначено, що оплата стороною-2 стороні-1 коштів згідно умов даного договору проводиться за період з дати підписання договору по дату повернення фіксованих місць для паркування згідно п.1.4 Договору.

Відповідно до п.6.1 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з 29.10.2015 і діє до 28.10.2018.

Згідно з п.6.2 Договору, за умови належного виконання умов даного договору, сторона-2 має переважне право на укладення нового договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, на той же строк.

Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна з сторін не попередить письмово другу сторону про свій намір припинити договір, його дія продовжується на такий самий термін (6.3 Договору).

Позивач за зустрічним позовом листом від 28.09.2018 № 053/05-3576 повідомив Фізичну особу-підприємця Владецького Б.М. про намір припинити 28.10.2018 дію договору, однак відповідачем за зустрічним позовом в порядку та строки, що визначені договором, не було звільнено паркувальні місця.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань в частині повернення паркувального майданчика у зв`язку з припиненням договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дослідивши зміст договору, укладеного між сторонами, колегія суддів вважає вірним висновок суду про те, що даний правочин за своєю правовою природою є договором надання послуг, оскільки передбачає вчинення КП "Київтранспарксервіс" як виконавцем певних дій (надання права на організацію та експлуатацію місць паркування транспортних засобів) за плату, відтак, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі такого договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини надання послуг (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2018 року у справі № 910/20720/16).

Так, відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір про надання послуг відповідно до ст. 638 ЦК України є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов.

За приписами ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно ст. 631 ЦК України, час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як вже зазначалось у даній постанові, у відповідності до положень п. 6.1 Договору строк його дії закінчився 28.10.2018.

В п. 6.3 договору передбачено, що у разі якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна з сторін не попередить письмово другу сторону про свій намір припинити договір, його дія автоматично продовжується на 1 (один) календарний рік.

Згідно наявного в матеріалах справи листа від 28.09.2018 № 053/05-3576 КП "Київтранспарксервіс" повідомило відповідача за зустрічним позовом про намір припинити дію укладеного договору у визначені в ньому строки, а саме 28.10.2018, та не здійснювати його автоматичного продовження (а.с. 166 том І).

В підтвердження обставин надсилання вказаного листа, відповідачем до матеріалів справи було подано список № 2221 згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів, поданий у відділення поштового зв`язку Київ-73 та фіскальний чек від 28.09.2018.

Умовами п.8.3 Договору передбачено, що усе листування між сторонами здійснюється за поштовими адресами, зазначеними в цьому договорі. Повернення стороні поштового відправлення, що направлялось іншій стороні цього договору, із відміткою про відсутність адресата за вказаною в цьому договорі адресою, або з відміткою про неявку представника сторони до відділення поштового зв`язку за адресованим йому поштовим відправленням, вважається належним повідомленням іншої сторони про обставини, наведені у письмовому повідомленні, що містилось у поштовому відправленні, яке повернулось.

Зі змісту вищенаведеного списку вбачається, що направлення відповідачу за зустрічним позовом рекомендованого листа було здійснено за адресою сторони, яка зазначена в п. 9 договору, а саме: АДРЕСА_3 .

У відповідності до п. 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила), оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю.

Пунктом 11 Правил визначено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до п. 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою. Тобто до інших видів листів крім листів з оголошеною цінністю опис вкладення не передбачений.

Відповідно до п. 2 Правил, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

В ч. 3 ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститись попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Таким чином, належним доказом надіслання рекомендованого листа є квитанція або касовий чек в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата, вид та її вартість (аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №820/1186/17).

Поряд з цим, у відповідності до п. 66 Правил у разі відправлення згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список в електронному вигляді за формою, визначеною оператором поштового зв`язку.

Відповідно до п. 68 Правил про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один рахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Беручи до уваги вищенаведені положення Порядку, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що список №2221 згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів, поданий у відділення поштового зв`язку Київ-73 та фіскальний чек від 28.09.2019, - є належним та допустимим доказом направлення на адресу позивача листа від 28.09.2018 № 053/05-3576.

Доводи апеляційної скарги про неналежнись та недопустимість вказаних доказів з мотивів того, що відповідач за зустрічним позовом листа про намір припинення договірних зобов`язань не отримував, а сайт АТ «Укрпошти» не відображає інформацію про відстеження рекомендованого відправлення, - відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки такі відомості містяться на сайті пошти лише впродовж шести місяців (п. п. 121, 122 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270). Відтак відсутність цієї інформації після спливу вказаного строку не може свідчити про те, що лист не був переданий до пересилання.

При цьому, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що відповідачем за зустрічним позовом, в порядку ст. 74 ГПК України, належними засобами доказування не було спростовано факт надіслання листа від 28.09.2018 № 053/05-3576. Зокрема, володіючи інформацією щодо тринадцятизначного номеру, який присвоюється рекомендованій кореспонденції, відповідач за зустрічним позовом не був позбавлений можливості звернутись до відділення поштового зв`язку з відповідним запитом щодо надання інформації про надходження цього рекомендованого листа.

Аргументація апелянта про те, що належним повідомлення сторони є не лише направлення відповідних відомостей зазначеним способом у письмовому вигляді, а й отримання даною особою такого листа, визнається судом апеляційної інстанції непереконливою, оскільки сторонами договору за взаємною згодою узгоджено положення щодо підтвердження факту належної поінформованості іншої сторони про відповідні обставини (п. 8.3 Договору).

Щодо посилань апелянта на продовження виконання сторонами умов договору після його припинення судова колегія зауважує, що зі змісту Актів надання послуг вбачається, що вони виставлені за фактичне користування паркувальним майданчиком. Тоді як, за змістом п. 3.8 Договору оплата проводиться по дату фактичного повернення «Фіксованого місця паркування». Доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

За сукупністю вищевикладеного, висновки місцевого господарського суду про припинення дії договору 28.10.2018 є вірними та такими, що були зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Правових підстав для пролонгації вказаного правочину судовою колегією за результатами перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 2 статті 16 ЦК України передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Колегія суддів, при цьому, зазначає, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного правового результату для особи, право чи інтерес якої порушені. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

У той же час застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Заявлена у даній справі позовна вимога про визнання договору таким, що припинився, фактично є вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення та не стосується захисту цивільного права. Тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки не приводить до поновлення порушеного права позивача за зустрічним позовом та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку.

За наведеного, судова колегія вважає вірним висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову про визнання припиненим договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача за зустрічним позовом звільнити паркувальний майданчик, судова колегія виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку із припиненням дії договору (28.10.2018) відповідач за зустрічним позовом, у відповідності до п. 6.9 Договору, зобов`язаний звільнити фіксовані місця для паркування.

Листом від 28.03.2019 №053/05-904 КП «Київтранспарксервіс» звернулось до ФОП Владецького Б.М. із вимогою виконати умови спірного договору та звільнити паркувальний майданчик. Однак дана вимога відповідачем за зустрічним позовом виконана не була.

Також Листами від 11.04.2019 №053/05-1244 та від 22.05.2019 №053/05-1757 позивач за зустрічним позовом звертався до Департаменту міського благоустрою та Департаменту транспортної інфраструктури з повідомленнями про невиконання відповідачем за зустрічним позовом вимог про звільнення паркувального майданчику та проханням посприяти звільненню вказаних майданчиків.

Беручи до уваги те, що Договір №ДНП-201-10/08 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 29.10.2015 припинив свою дію 28.10.2018, а відповідач за зустрічним позовом не звільнив у встановлені договором строки паркувальні місця, на переконання судової колегії, місцевий господарський суд дійшов цілком обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання ФОП Владецького Б.М. звільнити паркувальний майданчик.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято без з`ясування обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/9628/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача за зустрічним позовом у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Владецького Бориса Михайловича на рішення Господарського суду міста Києва 19.11.2019 у справі №910/9628/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі №910/9628/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Фізичну особу-підприємця Владецького Бориса Михайловича.

4. Справу №910/9628/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови складено 27.02.2020