ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.02.2020 Справа № 905/1397/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Стрюкової А.О.,

розглянувши матеріали справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод", м.Краматорськ, Донецька область,

до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", м.Київ,

до відповідача 2 Ревішвілі Оксани Ігорівни , м.Слов`янськ, Донецька область,

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи-підприємця Ревішвілі Отара Отаровича,

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного реєстратора комунального підприємства "Інформаційно-реєстраційний центр Званівської сільської ради " Трофименко Ольги Сергіївни,

про витребування з чужого незаконного володіння фізичної особи-підприємця Ревішвілі Оксани Ігорівни об`єктів нерухомого майна - інших нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1"; відновлення становища, що існувало до порушення прав власності шляхом скасування записів про право власності,

за участю представників сторін:

від позивача: Голіков Д.Д., ордер;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2 та третьої особи-1: Жебаленко Г.М., ордер; Онищенко І.В., ордер.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод", м.Краматорськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", м.Київ, до відповідача 2 Ревішвілі Оксани Ігорівни , м.Слов`янськ, Донецька область, про витребування з чужого незаконного володіння фізичної особи-підприємця Ревішвілі Оксани Ігорівни об`єктів нерухомого майна - інших нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1"; відновити становище, що існувало до порушення прав власності шляхом скасування записів про право власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.10.2013 між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" було укладено кредитний договір №767/01-2013 на суму кредиту 40000000 грн., з процентною ставкою 20%, зі строком повернення 30.11.2015. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" було укладено договір іпотеки від 10.10.2013, згідно з яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які розташовані за адресою: АДРЕСА_2. 11.09.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" було погашено заборгованість у повному обсязі. Рішенням господарського суду м.Києва від 23.05.2019, яке набрало законної сили 18.06.2019, у справі № 910/842/19, було визнано припиненим з 11.09.2014 зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" перед ПАТ "Банк Камбіо" за кредитним договором від 08.10.2013 №767/01-2013. Проте, 02.07.2019 відбулись електронні торги з реалізації нежитлових будівель та споруд бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, переможцем за яким став Ревішвілі Отарі Отарович . В подальшому, Ревішвілі Отарі Отарович здійснив дарування вказаного майна Ревішвілі Оксані Ігорівні .

Посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 388, 392 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, позивач просить суд: 1) витребувати з чужого незаконного володіння фізичної особи-підприємця Ревішвілі Оксани Ігорівни об`єкти нерухомого майна - інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33; 2) відновити становище Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" яке існувало до порушення його права власності, а саме:

- скасувати запис про право власності № 32373232 від 12.07.2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47757590 від 12.07.2019 року, на підставі якого було внесено запис;

- скасувати запис про право власності № 32294065 від 08.07.2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47670940 від 08.07.2019 року, на підставі якого було внесено запис;

- скасувати запис про право власності № 30470596 від 26.02.2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45716744 від 27.02.2019 року, на підставі якого було внесено запис.

Ухвалою суду від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1397/19; справу №905/1397/19 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

12.09.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-2, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем спірного майна в розумінні ст.388 ЦК України. В доповненнях до відзиву №б/н від 19.09.2019 відповідач-2 вказує, що до спірних правовідносин не може бути застосована ч.3 ст.388 ЦК України, оскільки спірне майно було набуто відповідачем-2 безвідплатно від третьої особи-1, який мав право його відчужувати як власник за договором купівлі-продажу від 08.07.2019 року укладеного між ним та відповідачем-1 за результатами відкритих торгів на підставі протоколу електронного аукціону.

03.09.2019 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вказуючи на те, що 11.09.2014 року проведена операція щодо перерахування коштів з метою погашення заборгованості за кредитним договором, які на рахунках ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не були в наявності, а лише обліковувались. Пояснює, що у банківській системі кошти клієнтів обліковуються як запис, однак, за відсутності коштів у банку платника, такі кошти не можуть перераховуватись на будь-який інший рахунок у тому числі відкритий в цьому ж банку, таким чином не можна вважати заборгованість за кредитним договором погашеною, адже на момент проведення розрахункових операцій щодо погашення позивачем кредиту, кошти на банківських рахунках були відсутні та обліковувались виключно як запис. У відзиві відповідач просив суд витребувати у Національного банку України докази розрахунку від 12.09.2014 через кореспондентський рахунок, який відкритий ПАТ "Банк Камбіо" в Національному Банку України № НОМЕР_2 . Клопотання залишено без задоволення через його процесуальну неспроможність - відступіть доказів неможливості самостійного отримання таких доказів, недоведеність необхідності доказів.

Ухвалою від 03.09.2019 судом залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фізичну особу-підприємця Ревішвілі Отара Отаровича та Державного реєстратора комунального підприємства "Інформаційно-реєстраційний центр Званівської сільської ради" Трофименко Ольгу Сергіївну.

19.09.2019 до суду від представника третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи-підприємця Ревішвілі Отара Отаровича надійшли доповнення до пояснення б/н від 19.09.2019, в яких він вказує, що договір купівлі-продажу був укладений в установленому законом порядку, підстав для відмови в державній реєстрації встановлено не було, тому державна реєстрація речових прав на спірне майно -БВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» за Ревішвілі О.О. була проведена на законних підставах.

19.09.2019 до суду від відповідач-1 надійшли доповнення до відзиву, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності від 26.10.2011 у власності позивача перебували об`єкти нерухомого майна - інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33 (т. 2 а.с. 13-27).

08.10.2013 між ПАТ "Банк Камбіо" та ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" було укладено Кредитний договір № 767/01-2013 (далі - кредитний договір) на суму кредиту 40 000 000,00 грн. зі строком повернення 30.11.2015 (т.1 а.с. 178-186).

На забезпечення виконання кредитного договору між сторонами були укладені договори іпотеки, зокрема, договір іпотеки від 10.10.2013, за яким позивач передав відповідачу 1 в іпотеку нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , розташовані на земельний ділянці загальною площею 4,1844 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33 (т. 1 а.с. 45-44).

Розділом 7 договору іпотеки передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття предмету іпотеки у власність іпотекодержателя та реєстрації права власності за іпотекодавцем.

Іпотека за договором припиняється, а договір втрачає дію у випадку повного виконання вимог іпотекодержателя за кредитним договором (п.9.2. договору іпотеки).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.05.2019 по справі № 910/842/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2019, були задоволені позовні вимоги ТОВ "Краматорський металопрокатний завод", визнано припиненим з 11.09.2014 зобов`язання ТОВ "Краматорський металопрокатний завод" перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитним договором від 08.10.2013 №767/01-2013 (т. 1 а.с. 58-63).

Зазначеним рішенням встановлено, що 11.09.2014 позивачем здійснено погашення заборгованості за кредитним договором від 08.10.2013 у сумі 40000000,00 грн., та його зобов`язання за кредитним договором були виконані і договір припинив свою дію з 11.09.2014. З огляду на приписи ст.75 ГПК України, вище вказані факти при вирішенні спору у даній справі є преюдиційними та не підлягають доказуванню.

12.09.2014 за заявою ПАТ «Банк Камбіо» (лист вих. №12/09-1 від 12.09.2014) приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С.О. знято заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та вилученно відповідні записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, через повне виконання ТОВ «КМПЗ» зобов`язань за кредитним договором (т. 1 а.с. 56).

21.09.2018 ПАТ «Банк Камбіо» направило позивачу повідомлення-вимогу №22/1724 про виконання зобов`язань за кредитним договором №767/01-2013 від 08.10.2013 р. в сумі 76 598 356,16 грн. у тридцятиденний строк з моменту отримання вимоги, та повідомлено, що в іншому випадку ПАТ «Банк Камбіо» буде звернуте стягнення на предмети іпотеки (т. 1 а.с. 97-102). За змістом першого абзацу вимоги ПАТ «Банк Камбіо» вимагав погашення позивачем заборгованості ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (код в ) перед банком.

24.10.2018р. позивач листом №20/630 повідомив ПАТ «Банк «Камібо» про відмову в задоволені вимоги банку у зв`язку через те, що не має відношення до ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» (код в ), а вимоги за кредитним договором від 08.10.2013 виконані позивачем у повному обсязі. (т.1 а.с. 55).

02.07.2019 відбувся аукціон з продажу майна - бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, переможцем якого стала третя особа 1 (т. 1 а.с. 65).

08.07.2019 р. між відповідачем 1 та третьою особою 1 був укладений договір купівлі-продажу інших нежитлових будівель та споруд бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 2001,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, яке передано третій особі 1 за актом приймання-передачі нерухомого майна від 08.07.2019 року (т. 1 а.с. 66-70). Відповідно до п.1.2. договору право власності на спірне майно зареєстровано за ПАТ «Банк «Камібо» у Державному реєстрі прав власності 26.02.2019 року, номер запису про право власності 30470596.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 08.07.2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47670940 від 08.07.2019 року внесений запис №32294065 про право власності третьої особи 1 на об`єкт нерухомого майна: інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.77).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 12.07.2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47757590 від 12.07.2019 року внесений запис №32373232 про право власності відповідача 2 на об`єкт нерухомого майна: інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2. Підстава виникнення права власності: договір дарування від 12.07.19 (т. 1 а.с. 82).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. У цьому висновку cуд спирається на подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі №920/1771/14 та постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №910/23369/17).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див.mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Реалізуючи своє право на судовий захист позивач звернувся із позовом за захистом свого права власності шляхом витребування свого майна з чужого володіння та відновлення становища, що існувало до порушення його права - скасування записів про державну реєстрацію права власності на спірне майно.

Судом встановлено, що спірне майно перебувало у власності позивача, та було передано в іпотеку відповідачеві 1 за договором іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Зобов`язання позивача за кредитними договором є припиненим з 11.09.2014р., що в силу положень ст.593 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та п. 9.2. договору іпотеки, зумовлює і припинення з 11.09.2014р. дії іпотеки на спірне майно.

26.02.2019 року спірне майно вибуло з володіння позивача через звернення відповідачем 1 на нього стягнення шляхом прийняття спірного майна у власність через внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №30470596.

Викладені обставини зумовлюють висновок суду, що вибуття спірного майна з власності позивача відбулось без достатньої правової підстави в супереч його волі і право позивача порушується.

Через встановлення судом обставин припинення дії договору іпотеки від 08.10.2013р. та, відповідно, припинення дії іпотечних відносин між позивачем та відповідачем 1, судом не застосовуються положення ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки запроваджений мораторій на задоволення вимог іпотекодержателя стосується існуючого права іпотеки.

Доводи відповідача 1, які викладені у відзиві на позов, щодо правомірності звернення стягнення на спірне майно через наявність простроченої заборгованості позивача за кредитним договором спростовуються фактами, які встановлені господарським судом м. Києва та Північним апеляційним судом під час розгляду справи №910/842/19.

У подальшому спірне майно було продано відповідачем 1 третій особі Ревішвілі О.О. , яким у подальшому було подаровано відповідачу 2 Ревішвілі О.І. , у власності якої і перебуває на час розгляду справи.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

До відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору застосовується віндикація. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 522/2110/15-ц. та від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19).

Викладене вище спростовує доводи відповідача 2 та третьої особи, щодо неможливості застосування положень ст.ст. 387, 388 ЦК України в частині витребування спірного майна із добросовісного володіння відповідача 2.

Враховуючі попередні висновки суду про вибуття спірного майна з власності позивача без достатньої правової підстави всупереч його волі та перебування майна у власності відповідача 2, позовні вимоги в частині витребування спірного майна у відповідача 2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про відновлення становища, що існувала до порушення права шляхом скасування записів про державну реєстрацію прав на спірне майно суд є похідними від вимоги про витребування майна.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави, сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи (постанова Великої плати Верховного суду від 12 березня 2019 р. у справі №911/3594/17).

Враховуючі висновок суду про порушення права власності позивача на спірне майно, наявності обґрунтованих підстав для його витребування витребування цього майна з добросовісного володіння відповідача 2, скасування записів про державну реєстрацію прав власності інших осіб є ефективним способом захисту прав позивача, та вимоги про скасування записів підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача 1 з огляду на те, що саме його неправильні дії до виникнення спору.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 42, 46, 86, 123, 129, 130, 191, 210, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод", м.Краматорськ, Донецька область, до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", м.Київ, до відповідача 2 Ревішвілі Оксани Ігорівни , м.Слов`янськ, Донецька область, за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи-підприємця Ревішвілі Отара Отаровича, за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного реєстратора комунального підприємства "Інформаційно-реєстраційний центр Званівської сільської ради" Трофименко Ольги Сергіївни, про витребування з чужого незаконного володіння фізичної особи-підприємця Ревішвілі Оксани Ігорівни об`єктів нерухомого майна - інших нежитлових будівель та споруд бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_1"; відновлення становища, що існувало до порушення прав власності шляхом скасування записів про право власності, - задовольнити.

Витребувати з володіння фізичної особи-підприємця Ревішвілі Оксани Ігорівни об`єкти нерухомого майна - інші нежитлові будівлі та споруди бази відпочинку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 33.

Скасувати запис про право власності № 32373232 від 12.07.2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47757590 від 12.07.2019 року, на підставі якого було внесено запис.

Скасувати запис про право власності № 32294065 від 08.07.2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47670940 від 08.07.2019 року, на підставі якого було внесено запис.

Скасувати запис про право власності № 30470596 від 26.02.2019 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45716744 від 27.02.2019 року, на підставі якого було внесено запис.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м.Київ, вул.Заньковецької/Станіславського, б.3/1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський металопрокатний завод" (84303, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Дмитра Мазура, б. 10; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 13802,83грн.

В судовому засіданні 06.02.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 17.02.2020.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз