ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" лютого 2020 р. Справа № 903/215/15

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши заяву Відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради, м. Луцьк

про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення №903/215/15-1 від 12.05.2015

у справі №903/215/15

за позовом: Прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади м. Луцька в особі відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради, м. Луцьк

до відповідача: Волинської крайової організації Української республіканської партії, м. Луцьк

про стягнення орендної плати, розірвання договору оренди нежитлового приміщення №51 від 20.08.2014р., повернення майна у комунальну власність

за участю представників сторін:

від заявника: не прибув;

від стягувача: не прибув;

від Першого ВДВС міста Луцьк: не прибув;

встановив: 13.02.2020 заявник - Відділ управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради звернувся до суду із заявою, в якій просить:

- поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу Господарського суду Волинської області від 12.05.2015 №903/215/15-1 до виконання;

- видати дублікат наказу про примусове виконання рішення від 12.05.2015 №903/215/15-1 у господарській справі №903/215/15 про стягнення з Волинської крайової організації Української республіканської партії (43016, м. Луцьк, вул. Ковельська, 4, ) на користь Відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради(43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 17, ) заборгованість з орендної плати в сумі 2 493, 60 грн., в тому числі 2 384, 07 грн. основного боргу та 109, 53 грн.

Ухвалою суду від 17.02.2020 прийнято до розгляду Відділу управління майном міської про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення №903/215/15-1 від 12.05.2015, розгляд заяви призначено на 24.02.2020.

Представник заявника через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву за вх. № 01-57/1325/20 від 24.02.2020, в якій заяву підтримує повністю та просить судове засідання призначене на 24.02.2020 на 12:00 розглядати без його участі.

Разом з тим, просить долучити до матеріалів заяви лист №1.1-8/49/2020 від 24.02020, в якій Відділ управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради повідомляє, що стягнення за наказом №903/215/15-1 від 12.05.2015 виданого у справі №903/215/15 за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі Відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради не проводилося та кошти на рахунок відділу не надходили.

У визначений господарським судом день та час сторони в судове засідання своїх повноважних представників не направили.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України суд розглядає заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату наказу у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату наказу.

Розглянувши заяви, суд дійшов висновку про їх задоволення, з огляду на наступне.

29 червня 2015 року Господарським судом Волинської області було постановлене рішення у справі №903/215/15 про стягнення з Волинської крайової організації Волинської республіканської партії (43016, м. Луцьк, вул. Ковельська, 4, ) на користь Відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради (43025, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 17, ) заборгованість з орендної плати в сумі 2 493,60 грн., в тому числі 2 384, 07 грн. основного боргу та 109,53 грн. пені.

12.05.2015 Господарським судом Волинської області видано наказ про примусове виконання рішення №903/215/15-1.

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання до 13.05.2016.

В подальшому відділом управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради було подано до Першого відділу державної виконавчої служби Луцького управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження по наказу від 12.05.2015 №903/215/15-1.

Враховуючи, що з моменту відкриття виконавчого провадження на адресу стягувача не надходило жодного документа щодо виконання наказу, відділ управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради звернувся з листом від 28.01.2020 №1.1-8/29/2020 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Волинської області з метою з`ясування про хід виконання наказу від 12.05.2015 №903/215/15-1.

Листом від 28.01.2020 №18594 Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Волинській області повідомив стягувача, що на примусовому виконанні у Першому відділі не перебуває виконавче провадження відносно Волинської крайової організації Української республіканської партії, оскільки провадження завершене 29.06.2017 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, а також було надано копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (додається).

Разом з тим, слід зазначити, що на адресу відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради постанова про завершення виконавчого провадження та наказ від 12.05.2015 №903/215/15-1 не надходили.

Як вбачається з вищевказаного, наказ від 12.05.2015 №903/215/15-1 втрачений не з вини Управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради, а тому втрата виконавчого документу унеможливлює виконання рішення суду про стягнення заборгованості з орендної плати.

Приписами ст. 329 ГПК України закріплено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 19.4 п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу Україниу разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Рішення у даній справі не виконано, а його невиконання є порушенням прав позивача, в зв`язку з чим, суд вважає за необхідне поновити пропущений строк для пред`явлення наказу №903/215/15-1 від 12.05.2015 до виконання та видати дублікат наказу.

Відповідно до статті 18 ГПК України - передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом - частина 2 ст.18 ГПК України.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін.

По рішеннях у справі Антонюк проти України, no. 17022/02, від 11.12.2008 та у справі Мкртчян проти України, no. 21939/05, від 20.05.2010 Європейский суд з прав людини вказує, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні та обмежується питаннями організації та вчинення виконавчих дій.

Судом також зазначалось, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично (рішення Суду у справі Чіжов проти України, заява №6962/02).

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Разом з тим, згідно зі ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З огляду на викладене при вирішенні заяви стягувача господарський суд також керується наступним.

Згідно частині 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

До числа останніх належить Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікована Україною шляхом прийняття Закону від 17.07.1997 №475/97-ВР (далі - Конвенція).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції кожен, чиї права і свободи, викладені у цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до статті першої Першого протоколу до вищеназваної Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

В силу ст. 46 Конвенції рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим до виконання державою, яка її ратифікувала.

З цією статтею кореспондується стаття 2 спеціального Закону України від 23.02.2006 №3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон №3477-ІУ), відповідно до якої рішення є обов`язковими до виконання Україною, відповідно до ст. 46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Така правова позиція суду ґрунтується на позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні від 07.11.2013 у справі Віннік та інші проти України про те, що рішення підлягає обов`язковому виконанню державою Україна.

Статтею 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, наказу, який у випадках, встановлених цим Кодексом, є виконавчим документом.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

У рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, заява Відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу №903/215/15-1 від 12.05.2015 до виконання та про видачу дублікату наказу у справі № 903/215/15 підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 329, 334, п. 19.4 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву за вх. №01-75/6/20 від 13.02.2020 Відділу управління майном міської комунальної власності Луцької міської ради про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення №903/215/15-1 від 12.05.2015 задоволити.

2. Поновити пропущений строк для пред`явлення наказу Господарського суду Волинської області №903/215/15-1 від 12.05.2015 до виконання.

3. Видати дублікат наказу Господарського суду Волинської області №903/215/15-1 від 12.05.2015.

Відповідно до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України може бути оскаржена до Північно західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текс ухвали підписаний 26.02.2020.

Суддя В. М. Дем`як