ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" лютого 2020 р. Cправа № 902/842/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., при секретарі судового засідання Вознюк К.В., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Едін" (вул. Якова Шепеля, 25 А, м. Вінниця, 23100)

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - АТ "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, 2, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 79770, 69 грн., -

Представники сторін:

позивача: Обертюх Т.С., адвокат, діє на підставі довіреності № 1.13-3349/2019 від 02.09.2019 р.;

відповідача: не з"явився;

третьої особи: не з"явився.

В С Т А Н О В И В :

04.10.2019 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Едін" 79770, 69 грн. заборгованості за спожиту електроенергію.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за типовим договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в частині проведення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою від 08.10.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 902/842/19; справу № 902/842/19 ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 22.10.2019 р.

Представники сторін на вказану дату (22.10.2019 р.) в судове засідання не з`явилися, в зв`язку з чим ухвалою суду від 22.10.2019 р. розгляд справи відкладено на 12.11.2019 р.

Ухвалою від 12.11.2019 р. суд перейшов від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 902/842/19 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження. Також вказаною ухвалою підготовче засідання у справі призначено на 26.11.2019 р.

Ухвалою від 26.11.2019 р. відкладено підготовче засідання до 17.12.2019 р.

Відповідно до ухвали від 17.12.2019 р. залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - АТ "Вінницяобленерго", оскільки рішення може вплинути на права і обов`язки останнього.

Також ухвалою від 17.12.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 21.01.2020 р.

21.01.2020 р. суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 06.02.2020 р., про що виніс ухвалу.

04.02.2020 р. від третьої особи до суду надійшли пояснення № 08.14-1270 від 04.02.2020 р. щодо розбіжностей в отриманих відповідачем обсягах електроенергії.

В судовому засіданні - 06.02.2020 р. представник позивача подав заяву про уточнення даних, яка прийнята судом до розгляду. У вказаній заяві представник позивача просив суд позовні вимоги задоволити в сумі 79 770, 69 грн.

Ухвалою від 06.02.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/842/19 для судового розгляду по суті на 20.02.2020 р.

На визначену судом дату (20.02.2020р.) в судове засідання з`явився представник позивача.

Відповідач правом участі в судовому засіданні повторно не скористався. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином - ухвалою суду від 06.02.2020 року, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією на адресу, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей з офіційного веб - сайту "Укрпошта", за результатами відстеження поштового відправлення № 380, яке було надіслано на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, копію ухвали суду від 06.02.2020 р. останньому не вручено (зазначено - "Інші причини").

Третя особа правом участі в судовому засіданні не скористалася. Про дату, час та місце судового засідання остання повідомлялася належним чином - ухвалою суду від 06.02.2020 року, яку отримала 10.02.2020 р., що стверджується поштовим повідомленням вх. № 1780 від 13.02.2020 р.

Зважаючи на вищевикладене, судом при неявці представників відповідача, третьої особи в судове засідання враховується наступне.

Пунктами 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" № 755-IV від 15.05.2003 р., якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Окрім того, суд наголошує, що ухвали суду були надіслані відповідачу, третій особі завчасно, з урахуванням Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб - порталі судової влади України (ч.1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 06.02.2020 р., у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За таких обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача, третьої особи про дату, час та місце судового слухання, однак останні не скористалися правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (параграф 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

При цьому, ст. ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь - яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача, третьої особи щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача, третьої особи.

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача в судовому засіданні - 20.02.2020 р. зазначив про те, що судом досліджено всі докази по справі та просив суд задоволити позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

19.12.2018 р. відповідач підписав Заявку - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, з 01.01.2019 р. опублікованого на веб - сайті товариства та здійснював споживання електричної енергії.

Пунктом 1.1. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Типовий договір) визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.2. Типового договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно пункту 2.1. Типового договору - постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Положенням п. 3.2.1. ПРРЕЕ, передбачено, що споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії споживачу має ознайомитись з умовами постачання електричної енергії, правами та обов`язками, обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві - приєднані до умов договору. Обрана споживачем комерційна пропозиція є додатком до укладеного відповідним електропостачальником та споживачем договору.

Пунктом 5.1. Типового договору визначено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п. 5.2 Типового договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.6. Типового договору).

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.8 Типового договору).

Відповідно до п. 13.2 Типового договору - договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

З умов у комерційній пропозиції № 1.1.1.2 (додаток № 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) вбачається, що постачання електричної енергії у розрахунковому періоді здійснюється за прогнозованою ціною (тарифом) за 1 кВт*год. постачальника, яка розраховується та доводиться до відома споживача у порядку встановленому нормативними актами, затвердженими НКРЕКП. Ціна електричної енергії дорівнює ціні універсальної послуги відповідного класу напруги на відповідний період, яка визначається у відповідності до вимог "Порядку формування цін на універсальні послуги", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 р. № 1177.

Оплата електричної енергії, у тому числі за послугу з розподілу, здійснюється споживачем до початку звітного розрахункового періоду у формі 100 % попередньої оплати заявлених споживачем обсягів споживання на найближчий наступний звітний розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку з донарахування по середньодобовому споживанню до 01 числа місяця. Попередня оплата визначається шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг активної електричної енергії, заявлений на наступний звітний розрахунковий період. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника зазначений у розрахункових документах. Сума переплати/недоплати споживача визначається після завершення звітного розрахункового періоду. Сума переплати споживача зараховується в якості оплати наступного звітного розрахункового періоду. Сума недоплати споживача підлягає безумовній оплаті споживачем не пізніше 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

В комерційній пропозиції № 1.1.1.2 (додаток № 2 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) зазначено, що рахунок надається споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати отримання постачальником даних від оператора системи розподілу про обсяги спожитої електричної енергії. Сплата рахунка постачальника за договором за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

В матеріали справи подано копію листа щодо цін на універсальні послуги у 2019 р. ТОВ "Енера Вінниця" (а.с.159).

Також на доказ існування договірних відносин щодо розподілу електричної енергії між оператором системи та відповідачем в матеріали справи подано договір про постачання електричної енергії № ВІ-451701 від 13.12.2016 р. із додатками, заяву - приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, акт технічної перевірки вимірювального комплексу від 26.11.2016 р.

Відповідно до договору про постачання електричної енергії № ВІ-451701 від 13.12.2016 р., укладеного між ПАТ "Вінницяобленерго" (в договорі - "постачальник") та ТОВ "Едін" (в договорі - "споживач") постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною дозволеною потужністю 72,6 кВт, що вказана для кожного об"єкту споживача у додатку "Відомості про об"єкти споживача", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід"ємною частиною.

28.12.2018 р. між ПАТ "Вінницяобленерго" (в договорі - "оператор системи") та ТОВ "Енера Вінниця" (в договорі - "постачальник") було укладено договір № 2396 електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

На підставі цього договору оператор системи забезпечує недискримінаційний доступ постачальника до мереж оператора системи з метою реалізації постачальником як суб"єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов"язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності оператора системи.

Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання.

Оператор системи забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу (передачі) в обсязі необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб"єкта роздрібного ринку електричної енергії (п. 2.1 договору).

Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу (передачі) згідно з умовами глави 3 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком № 1 до цього договору (п. 2.2. договору).

На виконання договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 28.12.2018 р. № 2396 оператор системи - АТ "Вінницяобленерго" передав товариству обсяги споживання електричної енергії по відповідачу за січень - травень 2019 р. - 54206 кВт*год., що підтверджується листом оператора системи № 0678-11439 від 22.11.2019 р. та витягами з білінгової системи на базі SAR IS - V по розподілу електричної енергії.

Так, за період з січня 2019 р. по травень 2019 р. відповідач спожив електричної енергії 54206 кВт*год. на загальну суму 166076, 38 грн. (за січень 2019 р. споживач спожив 11200 кВт*год., за лютий 2019 р. - 10123 кВт*год., за березень 2019 р. - 7589 кВт*год., за квітень 2019 р. - 9261 кВт*год., за травень 2019 р. - 16033 кВт*год.), що стверджується наданими актами прийняття - передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 30.01.2019 р., 25.02.2019 р., 26.03.2019 р., 23.04.2019 р., 30.04.2019 р., 24.05.2019 р. (а.с. 23, 25, 28, 30, 32, 69).

Акти прийняття - передавання товарної продукції - активної електричної енергії не містять будь-яких зауважень чи застережень з боку відповідача.

Також АТ "Вінницяобленерго" в листі № 0678-11439 від 22.11.2019 р. надало інформацію на лист позивача № 1.02 - 5530 від 14.11.2019 р. про те, що за період з січня по травень (включно) 2019 р. ТОВ "ЕДІН" спожило електричної енергії 54206 кВт*год.

Щодо розбіжностей в отриманих відповідачем обсягах електроенергії суд взяв до уваги пояснення АК "Вінницяобленерго".

Розрахунок за січень 2019 р. проведений від показників зафіксованих актом контрольного огляду засобів обліку від 26.12.2018 р. (163859) по показники надані споживачем в акті про використану електричну енергію (175046): 175046 - 163859 = 00187 кВт*год. Втрати в КЛ-0,4 кВ за січень 2019 р. - 13 кВт*год. Загальне нарахування за січень 2019 р. - 11200 кВт*год.

Розрахунок за лютий 2019 р. проведений від останніх показників січня 2019 р. (175046) по показники згідно акту контрольного огляду засобів обліку від 28.02.2019 р. (185150): 185150 - 175046 =10104 кВт*год. Втрати в КЛ - 0, 4 кВ за лютий 2019 р. = 19 кВт*год. Загальне нарахування за лютий 2019 р. - 10123 кВт*год.

У лютому місяці 2019 р. розбіжність виникла по причині невчасної подачі акту про використану електричну енергію, тому споживач був розрахований по середньодобовому споживанню.

Розрахунок за березень 2019 р. проведений відповідно до показників зафіксованих в акті контрольного огляду засобів обліку від 28.02.2019 р. (185150) до показників наданих споживачем в акті про використану електроенергію за березень 2019 р. наданого споживачем (192729): 50=7579 кВт*год. Втрати в КЛ-0,4 кВ за березень 2019 р.=10 кВт*год. Загальне нарахування за березень 2019 р. - 7589 кВт*год.

Розрахунок за квітень 2019 р. проведено згідно акту про використану електроенергію наданого споживачем в квітні 2019 р.: 29=9246 кВт*год. Втрати в КЛ - 0, 4 кВ за квітень 2019 р. =15 кВт*год. Загальне нарахування за квітень 2019 р.- 9261 кВт*год.

В квітні 2019 р. товариством було здійснено додаткове донарахування за спожиту електричну енергію за лютий 2019 р.

Розрахунок за травень 2019 р. проведено від останніх показників квітня 2019 р. (201975) по показники згідно акту контрольного огляду засобів обліку від 03.06.2019 р. (217965): 217965 - 201975=15990 кВт*год. Втрати в КЛ - 0, 4 кВ за травень 2019 р.= 43 кВт*год. Загальне нарахування за травень 2019 р. - 16033 кВт*год.

У травні місяці 2019 р. розбіжність виникла через подачу акту про використану електричну енергію на дату зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії. За умови відсутності переданих показників лічильника на кінець місяця СО "Вінницькі МЕМ" проводять донарахування обсягів розподіленої електричної енергії до кінця місяця, для забезпечення відповідності розрахунків вимогам Кодексу комерційного обліку електричної енергії.

Згідно додатку № 2 до договору № ВІ-451701 від 13.12.2016 р., акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, на балансі відповідача знаходиться кабельна лінія КЛ - 0,4 кВ4*16мм.

Щомісячний розрахунок втрат електричної енергії проводився згідно додатку № 7 до договору - "Розрахунок втрат електроенергії в мережах споживача", де визначено перелік ліній електропередавання, в яких проводиться розрахунок втрат електроенергії та їх параметри.

Таким чином, до місячного обсягу спожитої електричної енергії згідно показів лічильника додається обсяг втрат в мережах споживача.

Викладене вище підтверджується копіями актів контрольного огляду засобів обліку від 26.12.2018 р., 28.02.2019 р., 03.06.2019 р., актів про використану електричну енергію за січень 2019 р., березень 2019 р., квітень 2019 р., акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін № 1, розрахунку втрат електроенергії в мережах споживача станом на 13.12.2016 р.

Факт постачання електричної енергії відповідачу та її обсяги підтверджується наданими актами прийняття - передавання товарної продукції - активної електричної енергії, актами про використану електричну енергію за період січень - травень 2019 р.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату від 30.01.2019 р., 25.02.2019 р., 26.03.2019 р., 23.04.2019 р., 30.04.2019 р., 24.05.2019 р. (а.с. 24, 26, 27, 29, 31, 33).

Вказані акти, рахунки не підписано уповноваженими представниками споживача, при цьому заперечення або заяви щодо незгоди з нарахованою в платіжних документах сумою, як передбачено абз. 3 п. 2.3.5 Правил, споживачем (відповідачем) не подавалося.

Відповідач здійснив оплату лише в сумі 86305, 69 грн. (28.12.2018 р. - 11305, 68 грн. (відповідно до розрахунку позовних вимог вказана сума становила сальдо станом на 01.01.2019 р., зазначене сальдо виникло у зв"язку із оплатою відповідачем 28.12.2018 р. планового платежу за січень 2019 р.) та 75000, 00 грн. - 11.06.2019 р.), що підтверджується банківськими виписками по рахунку ( а.с. 42 - 43, 113-115).

Тому, станом на день розгляду спору в суді, у відповідача існує заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 79770, 69 грн.

23.09.2019 р. позивач надіслав відповідачу лист № 1.13-3817 від 20.09.2019 р. з вимогою оплатити заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 79770, 69 грн., в додаток до якого надав акти та рахунки, що підтверджується копією опису вкладення до цінного листа (а.с. 34).

Із листом № 1.02-5624 від 15.11.2019 р. позивач надіслав відповідачу акт звірки взаємних розрахунків № 6659 від 15.11.2019 р., що підтверджується копіями опису вкладення та фіскального чеку (а.с.94).

Проте доказів реагування відповідачем на листи № 1.13-3817 від 20.09.2019 р., № 1.02-5624 від 15.11.2019 р. матеріали справи не містять.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. ч.1, 3 ст. 641, ч. ч.1, 2 ст. 642 Цивільного кодексу України).

За частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України (надалі ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.13 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України Про ринок електричної енергії фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії.

У п. 2 вказаної Постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 р. шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

У п. 7 вказаної Постанови зазначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Як вбачається з абз. 3 п. 2.3.5 розділу II Правил у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.

Відповідно до п. 3.1.1 розділу III Постачання електричної енергії на роздрібному ринку Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником останньої надії. Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника останньої надії визначаються у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається із п. 4.21. розділу ІV "Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії" Правил оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнята Постанова від 14.06.2018 р. № 429 про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА ВІННИЦЯ ліцензії з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам з 01.01.2019 року.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Закону України Про ринок електричної енергії постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку (тобто, Правил роздрібного ринку електричної енергії (надалі - ПРРЕЕ), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312) та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджена НКРЕКП.

Постачальник універсальних послуг розміщує типовий договір та розроблений на його основі, договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

У відповідності до ч. 67 ст. 1 Закону України Про ринок електричної енергії постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги (яким являється позивач).

Згідно до ч. 72 ст. 1 Закону Закону України Про ринок електричної енергії - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) є Регулятором, який здійснює регулювання ринку електричної енергії.

Суд встановив, що фактичне споживання відповідачем активної електричної енергії 54206 кВт*год. на загальну суму 166076, 38 грн. в період з січня по травень 2019 р. стверджується поданими в справу матеріалами, зокрема, актами прийняття -передавання товарної продукції - активної електричної енергії, актами про використану електричну енергію за період січень - травень 2019 р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем розрахунки за спожиту електричну енергію в повному обсязі не проведено, відповідач здійснив оплату лише в сумі 86305, 69 грн. Тому, станом на день подання позову до суду заборгованість відповідача становила 79770, 69 грн., що і стало причиною звернення позивача до суду.

Як визначає ст. 72 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву та всупереч наведеним вище нормам, останнім не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти позовних вимог, підтверджених належними та допустимими доказами.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань стосовно своєчасної та в повному обсязі сплати заборгованості за спожиту електроенергію, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію за період січень - травень 2019 року в сумі 79770, 69 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача.

20.02.2020 р. в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Едін" (вул. Якова Шепеля, 25 А, м. Вінниця, 23100, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, ) 79770, 69 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, 1921, 00 грн. сплаченого судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 02 березня 2020 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

3 - відповідачу (вул. Якова Шепеля, 25А, м. Вінниця, 23100)

4 - третій особі АТ "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, 2, м. Вінниця, 21050)