ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/2777/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників"

08550, Київська обл., смт Кожанка, вул. Територія цукрузаводу, буд. 1-Г,

до Приватного акціонерного товариства Київобленерго

08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська 2-Б,

про визнання відсутності права вимагати

за участі представників сторін:

позивача:Головко О.С., посвідчення № 3419/10 від 20.09.2007; ордер на надання правової допомоги серія КС № 691927 від 27.01.2020;

відповідача: Маркушев Я.С., посвідчення № 6913/10 від 05.09.2018; довіреність № 520 від 20.12.2019.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" (далі - ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі - ПрАТ "Київобленерго") про визнання неправомірною вимоги енергопостачальника про сплату двократної вартості спожитої електричної енергії у розмірі 468906,95 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.04.2019 у справі № 911/2777/18 позов задоволено повністю; визнано незаконним право вимоги ПрАТ "Київобленерго" щодо притягнення ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників" до відповідальності за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії у розмірі 468906,95 грн. за листопад 2018 року; стягнуто з ПрАТ "Київобленерго" на користь ТОВ "Фастівський завод органічних розчинників" 7033,61 грн. судового збору та 24480,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 у справі № 911/2777/18 апеляційну скаргу ПрАТ "Київобленерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.11.2019 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 і рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019 у справі № 911/2777/18 скасовано, справу № 911/2777/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

02.01.2019 до Господарського суду Київської області повернулись матеріали справи № 911/3197/17.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020 справу № 911/2777/18 передано для розгляду судді Саванчук С.О.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.01.2020 прийнято до свого провадження справу № 911/2777/18 та призначено підготовче засідання у справі на 28.01.2020.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх.№ 1961/20 від 28.01.2020).

Через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшли пояснення у справі (вх. № 1989/20 від 28.01.2020).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2020 заяву (вх. № 1961/20 від 28.01.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" про зміну предмету позову у справі № 911/2777/18 задовілено повністю та відкладено підготовче засідання у справі № 911/2777/18 на 18.02.2020.

У судове засідання 18.02.2020 з`явились представники обох сторін, за результатами вказаного судового засідання, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє одну з таких ухвал про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 18.02.2020, за участі представників сторін, розглянуті висновки, що викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.11.2019 у даній справі, що стали підставою для направлення справи на новий розгляд, про те, що необхідне для врахування судом при розгляді даної справи: оцінка ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права, встановлення, чи порушене право позивача і чи обраний позивачем спосіб захисту порушеного права спрямований на його поновлення, чи призведе вимога позивача до реального захисту і поновлення його порушених прав та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

При розгляді вказаного питання, судом враховані частини 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" (далі - споживач) та Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" (далі - постачальник) укладено договір № 220073728 від 27.10.2016 про постачання електричної енергії (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 650 квт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно з „Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та зазначається в додатку № 1 „Загальна однолінійна схема електропостачання", що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, Правилами безпечної експлуатації електроустановок споживачів та Правилами охорони електричних мереж.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору постачальник зобов`язується продавати (постачати) споживачу електричну енергію як товар, з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик.

Споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки (пункт 2.3.2 договору).

Згідно з пунктом 2.3.3 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію" та додатку № 6 „Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та споживача про покази приладів обліку".

Пунктом 2.3.4 Договору сторони погодили, що споживач зобов`язується здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з умовами додатку № 5 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до пункту 2.3.8 Договору споживач зобов`язується надати постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік по кожній площадці вимірювання з помісячним розподілом до 1-го (першого) листопада поточного року за формою додатку № 2 „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу".

Пунктом 3.2.1 Договору передбачено, що споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Згідно з пунктом 4.2.2 Договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому, плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт*год і більше.

Відповідно до пункту 5.6 Договору коригування договірної величини споживання електричної енергії та/або договірної (граничної) величини електричної потужності проводиться постачальником при виконанні споживачем наступних умов: надання споживачем письмового звернення постачальнику про коригування договірної величини електричної енергії на протязі поточного розрахункового періоду не пізніше ніж за п`ять робочих днів до його закінчення; відсутності у споживача заборгованості за спожиту в попередніх періодах електричну енергію; своєчасного виконання споживачем платежів, передбачених на розрахунковий період в додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію"; виконання споживачем оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії. У разі неповної оплати споживачем додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії, коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності в сторону збільшення проводиться на величину фактично оплачених додатково заявлених обсягів, що існує на момент розглядання заяви.

Пунктом 9.4 Договору визначено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2016. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Предметом позову у справі № 911/2777/18, з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову, що прийнято судом, є визнання відсутності у ПрАТ Київобленерго, права вимагати від ТОВ Фазор, суми у розмірі 468906,95 грн. як плату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії за листопад 2018 року.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Згідно з статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 20 Господарського кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання наявності чи відсутності прав, якими можуть бути, зокрема визнання права власності чи інших речових прав на певне майно, визнання права авторства на твір науки, літератури, мистецтва чи таке інше, тобто ухваленням рішення про визнання чи відсутність права повинен вирішуватися спір по суті.

Частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законом України „Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та Законом України „Про електроенергетику".

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Заявлена позовна вимога про визнання відсутності у ПрАТ Київобленерго, права вимагати від ТОВ Фазор, суми у розмірі 468906,95 грн. як плату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії за листопад 2018 року не є вимогою про встановлення юридичних фактів, однак, вказані аргументи можуть розглядатися господарським судом лише при існуванні між сторонами спору про право, а саме: спору відносно стягнення заборгованості за договором № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016, з огляду на те, що не може бути самостійним предметом спору, оскільки така вимога не призведе до поновлення порушеного права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Тобто провадження у справі підлягає закриттю, якщо при її розгляді буде встановлена непідвідомчість господарському суду (стаття 12 цього ж Кодексу).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі № 911/2777/18.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 у справі № 911/2472/18 між тими ж сторонами з аналогічними предметом і підставами позову, за інший період - жовтень 2018 року.

У зв`язку із закриттям провадження у справі, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, а питання повернення позивачу, у зв`язку із закриттям провадження у справі, 50 відсотків судового збору, що ним сплачений, відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" здійснюється за його клопотанням, якого суду не подано, відтак, вказане питання не вирішується судом. Інших судових витрат сторонами суду не заявлено.

Керуючись статтею 185, статтею 231, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Провадження у справі № 911/2777/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" (08550, Київська обл., смт Кожанка, вул. Територія цукрузаводу, буд. 1-Г, ) до Приватного акціонерного товариства Київобленерго (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська 2-Б, ) про визнання відсутності у ПрАТ «Київобленерго», права вимагати від ТОВ «Фазор», суми у розмірі 468906,95 грн. як плату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії за листопад 2018 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук