ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.02.2020 Справа № 914/102/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши клопотання

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

про скасування заходів забезпечення позову

у справі №914/102/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпаття-Готель-Сервіс

до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонду державного майна України

про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання забезпечити проведення оцінки майна та зобов`язання укласти договір

за участю представників:

від позивача Радь І.І.

від відповідача (заявника) Жуган І.О.

від третьої особи Жуган І.О.

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпаття-Готель-Сервіс до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонду державного майна України про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання забезпечити проведення оцінки майна та зобов`язання укласти договір.

23.01.2020р. позивачем подано заяву (вх.№177/20) про забезпечення позову. Ухвалою суду від 27.01.2020р. вказану заяву задоволено частково, вжито заходів до забезпечення позову, а саме заборонено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях та Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо проведення процедури приватизації та/або відчуження окремого нерухомого майна будівлі готелю Світязь, загальною площею 7896,4 кв.м, що розташований за адресою: 43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Набережна, будинок 4, 1987 року побудови, кількістю поверхів - 9, документ про реєстрацію речового права №35643631, дата реєстрації 27.09.2012 року, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

11.02.2020р. відповідачем подано клопотання (вх.№362/20) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 27.01.2020р.

Розгляд вказаного клопотання було призначено на 17.02.2020р. В судовому засіданні 17.02.2020р. оголошено перерву до 19.02.2020р.

Представник відповідача (заявника) та третьої особи в судовому засіданні клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримав повністю.

Представник позивача подав заперечення (вх.№8335/20 від 17.02.2020р.) на клопотання про скасування заходів забезпечення позову та додаткові заперечення (вх.№8861/20 від 19.02.2020р.) на клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

В клопотанні про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/102/20 заявник посилається на те, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

Оскільки предметом спору у справі №914/102/20 є визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання забезпечити проведення оцінки майна та зобов`язання укласти договір, заявник вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 27.01.2020р. у справі №914/102/20 є такою, що постановлена з порушенням вимог пункту 6 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому заявник також зазначає, що звертаючись із позовною заявою до суду та подаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач одночасно просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо приватизації державного майна та заборонити відповідачу вжиття вказаних дій, що на думку заявника є взаємовиключними поняттями та потенційно унеможливлює практичну реалізацію сторонами їх передбаченого статтею 192 Господарського процесуального кодексу України права укласти мирову угоду до ухвалення судового рішення з наступним затвердженням такої ухвалою суду.

Крім того, заявник зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, оскільки в обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач посилався на те, що на електронному ресурсі Prozorro відповідач розмістив інформацію про будівлю готелю з метою проведення процедури продажу.

Однак, при цьому заявник зазначив, що 09.01.2020р. на електронному ресурсі ProZorro розміщено інформаційне повідомлення про включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2020 році, будівлю готелю. Вказане інформаційне повідомлення від 09.01.2020р. опубліковане на електронному ресурсі ProZorro не відповідачем у справі, а третьою особою на підставі Наказу ФДМУ від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році» та у відповідності до вимог частини 1 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна».

Заявник також вказує на те, що відповідно до пункту 1 наказу РВФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 08.01.2020р. №00019 «Про скасування рішення про приватизацію об`єктів малої приватизації державної власності», скасовано рішення про приватизацію будівлі готелю, визнано таким, що втратив чинність наказ РВФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 06.08.2019р. №00504 «Про прийняття рішення про приватизацію об`єктів малої приватизації державної власності», яким регіональним відділенням було прийнято рішення про приватизацію будівлі готелю.

Як зазначено в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, вищенаведене свідчить про відсутність у відповідача повноважень та намірів для вчинення дій щодо приватизації та/або відчуження вказаного вище окремого нерухомого майна, навіть за умови невжиття судом заходів до забезпечення позову у даній справі, адже відповідно до додатку №3 до наказу ФДМУ від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році», органом приватизації щодо будівлі готелю визначено Фонд державного майна України.

Враховуючи наведене, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях просить скасувати вжиті щодо регіонального відділення заходи до забезпечення позову у справі №914/102/20.

Позивач проти задоволення вказаного клопотання заперечив, подавши заперечення та додаткові заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Позивач звертає увагу на те, що додані відповідачем докази до клопотання про скасування заходів забезпечення позову електронного ресурсу ProZorro, де містяться відомості, які не відповідають доводам відповідача. Зокрема позивач зазначив, що відповідно до інформації з вказаного ресурсу, розпорядником об`єкту малої приватизації є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, а тому така інформація суперечить позиції відповідача про те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях не має відношення до об`єкта малої приватизації будівлі готелю.

Також позивач зазначив, що твердження відповідача про те, що у нього відсутні повноваження для вчинення дій щодо приватизації та/або відчуження нерухомого майна будівлі готелю, спростовуються не тільки інформацією з ресурсу ProZorro в частині розпорядника малої приватизації, а й діями самого відповідача.

Зокрема позивач посилається на те, що після того, як Фонд державного майна України видав наказ від 28.12.2019р. за №1574, відповідач видає наказ від 08.01.2020р. за №00019, чим, на думку позивача, відповідач виходить за межі своїх повноважень.

При цьому позивач також зазначає, що відповідач не може самоусунутись від процедури приватизації шляхом викупу, адже саме він в подальшому зобов?язаний укласти договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації.

Крім того, заперечуючи проти скасування заходів забезпечення позову, позивач також посилається на публікацію на офіційному сайті Фонду державного майна України (http://www.spfu.gov.ua/ua/documents/press-list/to- privatization/14477.html), де зазначено, що Наказом Фонду державного майна України від 24.01.2020р. №139 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні з умовами об`єкта малої приватизації окремого майна будівлі готелю «Світязь» загальною площею 7896,4 кв.м, що перебуває на балансі ДП «Управління справами Фонду державного майна України», код за , за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Набережна, 4.

Враховуючи наведене, позивач стверджує, що такі дії відповідача та третьої особи є обґрунтованим доводом того, що вжиті Господарським судом Львівської області заходи забезпечення позову є дійсно об`єктивними, співмірними та прийнятими в межах позовних вимог, а тому, на думку позивача, у задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Розглянувши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд зазначає таке.

Ухвалою суду від 27.01.2020р. заяву про забезпечення позову задоволено частково, вжито заходів до забезпечення позову до набрання рішенням суду законної сили.

Зі змісту ухвали суду від 27.01.2020р. вбачається, що судом було вжито заходи забезпечення позову у зв`язку з тим, що за результатами дослідження наданих доказів, суд дійшов висновку про існування імовірності утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з частиною 7 та частиною 8 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Частинами 9 та 10 статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», прийнятої з метою однакового і правильного застосування законодавства щодо забезпечення позову, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Вищий господарський суд України чітко визначив, що господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання. Скасування заходів забезпечення позову допускається лише у випадку коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Однак, звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, заявником не було надано до суду доказів того, що необхідність вжиття вказаного заходу забезпечення позову відпала або невжиття заходів забезпечення позову не зможе істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або охоронюваних законом інтересів сторони по справі.

Всі доводи відповідача у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову зводяться до того, що позивачем разом із заявою про забезпечення позову не було надано жодних належних доказів, які б свідчили про те, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях вчиняються будь-які дії щодо приватизації та/або відчуження нерухомого майна, посилаючись при цьому на Наказ ФДМУ від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році».

Тобто на думку відповідача, позивачем при поданні заяви про забезпечення позову не надано належного обгрунтування стосовно адекватності та співмірності заходу забезпечення позову заявленим вимогам позову в межах справи № 914/102/20.

Враховуючи наведені вище норми, слід зазначити, що саме лише посилання відповідача на те, що позивачем не доведено адекватності та співмірності заходу забезпечення позову заявленим вимогам, не може вважатися підставою для задоволення клопотання про скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що розгляд заяви про скасування вжитих заходів забезпечення позову не є переглядом або переоцінкою судом доказів та доводів, що досліджувалися при розгляді заяви про забезпечення позову, що може здійснюватися лише в порядку апеляційного або касаційного оскарження ухвали про забезпечення позову.

Обгрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що заявлене в процесі розгляду справи, досліджується судом лише з огляду на наявність нових обставин або з огляду на зміну підстав, які були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову.

Тобто до набрання рішенням суду законної сили, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані тим самим судом, який їх вжив, лише в тому випадку, якщо після їх вжиття виникли нові обставини або після їх вжиття змінилися підстави, які були покладені в основу забезпечення позову.

Що стосується Наказу ФДМУ від 28.12.2019р. №1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році», Наказу РВФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях від 08.01.2020р. №00019 «Про скасування рішення про приватизацію об`єктів малої приватизації державної власності» та Наказу ФДМУ від 24.01.2020р. №139 «Про прийняття рішення про приватизацію об`єкта малої приватизації - окремого майна», суд зазначає, що вказані обставини лише підтверджують те, що вжиті ухвалою суду від 27.01.2020р. заходи забезпечення позову є належною гарантією задоволення вимог позивача, у тому випадку, якщо позов судом буде задоволений, та не є такими обставинами, що можуть бути підставою для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, дослідження та оцінка поданих доказів, в результаті чого суд приймає те чи інше рішення, здійснюється судом при розгляді справи по суті.

Частиною 4 статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Враховуючи наведені обставини та подані докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/102/20.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Згідно з частиною 6 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Порядрок оскарження ухвали передбачено розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.02.2020р.

Суддя Петрашко М.М.