СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2020 р. Справа № 922/3835/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргуЗубченко І.В. (доповідач), Білецька А.М., Чернота Л.Ф. Мартинчук М.В. Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ, в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові, м.Харків (вх.№199Х/3 від 13.01.2020р.)
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену12.12.2019р. у м.Харкові
проповернення позовної заяви
у справі№922/3835/19 (суддя Добреля Н.С.)
за позовомАкціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ, в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурнія", м.Харків
прозвернення стягнення на предмет іпотеки
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2019р. у справі №922/3835/19 на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) повернуто позовну заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ, в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові, м.Харків, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурнія", м.Харків, про звернення стягнення на предмет іпотеки. В основу ухвали покладено висновки суду про не усунення заявником у повному обсязі недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху (у частині сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (виходячи із ціни позову)).

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви з направленням справи на розгляд господарського суду Харківської області.

При цьому апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, за твердженнями скаржника, вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред`явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості тощо). Заявник наголошує, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звертається з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки з огляду на положення ст.23 Закону України «Про іпотеку», тобто за наслідками переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи. В обґрунтування доводів апелянт посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 23.01.2018р. у справі №2-340/461/16-ц, та положення абз.2 п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020р. вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху з метою усунення скаржником впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали допущених при її поданні недоліків.

Після усунення апелянтом недоліків, визначених ухвалою суду від 20.01.2020р., ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.02.2020р. у справі №922/3835/19 поновлено Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2019р., зобов`язано відповідача у строк до 18.02.2020р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу.

Відповідач своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 19.02.2020р. на підставі ч.2 ст.271 ГПК України призначив апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові до розгляду без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), оскільки обставин для розгляду відповідної апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням сторін судом апеляційної інстанції не встановлено. Про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження сторони повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про повернення Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові позовної заяви (разом із доданими до неї документами) на підставі ч.4 ст.174 ГПК України, у зв`язку з не усуненням заявником у повному обсязі недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху (у частині сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (виходячи із ціни позову)).

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурнія", згідно якого просить:

- звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №68112714 від 13.06.2012р., а саме на нежитлову будівлю, літ."Б-2", цегла, загальною площею 793,2кв.м.; нежитлову будівлю, літ."В-1", метал, загальною площею 313,2кв.м.; нежитлову будівлю, літ."Г-1", цегла, загальною площею 266,3кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, вул.Чуваська, буд.6;

- визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - нежитлової будівлі, літ."Б-2", цегла, загальною площею 793,2кв.м.; нежитлової будівлі, літ."В-1", метал, загальною площею 313,2кв.м.; нежитлової будівлі, літ."Г-1", цегла, загальною площею 266,3кв.м., що розташовані за адресою: м.Харків, вул.Чуваська, буд.6, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2019р. вищевказану позовну заяву залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - дев`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: зазначення ціни позову у відповідності до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України; доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (виходячи із ціни позову); зазначення відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; доказів направлення на юридичну адресу відповідача копії позовної заяви з додатками з описом вкладення.

Через канцелярію суду першої інстанції 10.12.2019р. позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Як встановлено господарським судом Харківської області та не оспорюється апелянтом, у поданій заяві позивач усунув недоліки в частині: зазначення ціни позову у відповідності до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України; зазначення відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; подання доказів направлення на юридичну адресу відповідача копії позовної заяви з додатками з описом вкладення.

Проте, за висновками місцевого господарського суду, Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові вимоги ухвали суду від 26.11.2019р. про залишення позову без руху в частині сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (виходячи із ціни позову) заявником не виконані, що і стало підставою для повернення позовної заяви.

При цьому господарський суд Харківської області констатував, що позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору щодо них визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

У свою чергу, за змістом апеляційної скарги, позивач наголошує, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред`явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості тощо).

З цього приводу Східний апеляційний господарський суд зауважує наступне.

Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.163 ГПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, є обов`язковими реквізитами позовної заяви.

За змістом ч.1 ст.163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Отже, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, а наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Тобто, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

При цьому хибними є посилання апелянта на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 23.01.2018р. у справі №2-340/461/16-ц, оскільки за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.02.2019р. у справі №907/9/17, висновки суду у справі №2-340/461/16-ц про те, що при зверненні до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки судовий збір має сплачуватись як за вимогу немайнового характеру, суперечать положенням законодавства.

При цьому доречними є зауваження місцевого господарського суду про те, що у розглядуваному випадку вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки направлена на задоволення вимог позивача за кредитною угодою №68111N5 від 28.10.2011р., що додатково свідчить про майновий характер заявлених позовних вимог. До того ж, вимога про звернення стягнення на предмет застави визначена у вартісному еквіваленті згідно іпотечного договору №68112714 від 13.06.2012р., отже вимога позивача має визначену і погоджену сторонами оцінку вартості майна і не може розглядатися як вимога немайнового характеру.

Враховуючи наведені висновки щодо майнового характеру позовної заяви, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові при зверненні з позовною заявою мало сплатити суму судового збору відповідно до вимог пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», тобто у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Господарським судом першої інстанції вірно встановлено, підтверджено позивачем у заяві про усунення недоліків позовної заяви (а.с.46) та апелянтом не спростовано, що відповідно до іпотечного договору №68112714 від 13.06.2012р. заставна вартість предмета іпотеки становить 3.140.000,00грн.

Отже, позивачем мав бути сплачений судовий збір за подання позовної заяви, виходячи із вартості предмету іпотеки (3.140.000,00грн.), у розмірі 47.100,00грн. У свою чергу, Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" при зверненні з позовом у межах справи №922/3835/19 сплачено судовий збір у розмірі 1921,00грн. згідно платіжного доручення №142848 від 05.11.2019р. (копія платіжного доручення наявна у матеріалах справи), тобто заявником не надано до суду першої інстанції доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, зокрема, на виконання вимог ухвали від 26.11.2019р. про залишення позовної заяви без руху.

У контексті приписів ч.ч.4, 6 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене та враховуючи той факт, що Акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові не було в повному обсязі усунуто недоліки, зазначені в ухвалі господарського суду Харківської області від 26.11.2019р. про залишення позовної заяви без руху, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.

При цьому Східний апеляційний господарський суд звертає увагу, що, як вірно зауважено судом першої інстанції, з огляду на приписи ч.8 ст.174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

За таких обставин ухвала господарського суду Харківської області від 12.12.2019р. у справі №922/3835/19 підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ, в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Харкові, м.Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2019р. у справі №922/3835/19 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 12.12.2019р. у справі №922/3835/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 25.02.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя А.М. Білецька

Суддя Л.Ф. Чернота