ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6216/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Обслуговуючого кооперативу "Мандриківська 127"

про стягнення 3223 грн. 11 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача Остапенко В.М.

Від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з обслуговуючого кооперативу "Мандриківська 127" пені 3033 грн. 40 коп., 3% річних 189 грн. 72 коп. та судового збору.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Вважає доводи відповідача, викладені у відзиві необгрунтованими. Надав відповідь на відзив. Пояснив, що реалізуючи право на судовий захист, Позивач обрав наступні способи захисту порушеного права: - застосування штрафних санкцій (щодо стягнення пені); - отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (щодо стягнення 3 % річних). Звертав увагу суду на необгрунтовано великий розмір правничої допомоги щодо відповідача, порівняно з сумою позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав відзив на позов у якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Посилався на приписи Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Надав клопотання у якому просив суд розглянути справу без його участі та прийняти до уваги викладені у відзиві доводи. Просив суд стягнути з позивача судові витрати у справі. У відзиві відповідач також зазначив, що частиною третьою статті 7 Закону України №1730-19 якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а, нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, цією нормою законодавець передбачив можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сфері теплопостачання як у спосіб не нарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань. Право не нараховувати неустойку, інфляційні втрати, відсотки річних не ставиться у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом №1730-19.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 15.12.14р. підписано договір №1204/15-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу (далі Договір).

За умовами зазначеного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірний/ відключаючій арматурі Покупця. Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах, приймання-передачі, Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п. 3.1 Договору).

Умовами п. 3.1.2 Договору покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставку газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки.

Відповідно до п. 3.4 Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, -Покупець зобов`язується надатиПродавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути Покупцеві газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноважений представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Кількість газу, яка подається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця (п.4.1 Договору).

Згідно п. 5.1 Договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються упоноваженим державною владою України органом.

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1 091,00 гри. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу -1 091,00 гри,, крім того ПДВ - 20% - 218,20 гри., всього з ПДВ - 1 309,2 грн. (п.5.2 Договору).

Умовами п.5.3 Договору передбачено, що у разі зміни уповноваженим органом ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов`язковими для Сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

Відповідно до п. 5.5 Договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно), місяця наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 6.3 Договору оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця кожного банківського дня рорахункового місяця згідно з нормативами перерахування коштів, затвердженими відповідною постановою уповноваженого органу, та зараховується як оплата за газ, поставлений Продавцем Покупцю в порядку визначеному нормами чинного законодавства. Сторони погоджуються, що при перерахуванні коштів в призначені платежу посилання на номер договору є обов`язковим. У разі якщо на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Покупця надходить недостатньо коштів для -своєчасної оплати використаного природного газу, Покупець зобов`язується здійснити будь-які дії в межах чинного законодавства для виконання пункту 6.1 цього договору.

У разі наявності заборгованості за минулі періода та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони-погоджуються, що грошова сума, яка від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу явного Покупцем: 1 )у першу чергу відшкодовуються витрати Продавця, пов`язані з одержанням виконання;2) у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3)у третю чергу погашається основна сума боргу (п. 6.4 Договору).

Умовами п. 7.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

Згідно п. 7.2 Договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього договору Продавець має право не вияснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 9.1 договору вказано, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій.

У разі недосягнення Сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (п. 9.2 Договору).

В п. 9.3 Договору передбачено, що у строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захисту своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 226 «Деякі питання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» перейменувало в АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Дата набрання чинності постанови - 20.03.2019 року.

На виконання умов Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 191 876 грн. 14 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Приписами статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 Договору.

Розрахунок пені позивачем здійснено у відповідності до вимог статті 232 ГК України, та з наступного дня, від дня прострочення основного зобов`язання.

Відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Оскільки Відповідачем своєчасно не виконані умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, позивачем було нараховано три проценти річних від простроченої суми.

Слід взяти до уваги, що 30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно ст. 2 Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 ст. 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Відповідно до п. 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Водночас, частиною 3 ст. 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Частина 3 ст. 7 Закону є нормою прямої дії. Виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

Встановлено, що на момент набрання чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ була відсутня.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача, що усі свої зобов`язання по договору №1204/15-ТЕ-4 постачання природного газу від 15.12.2014 року Кооперативом погашені перед Позивачем до 30.11.2016 року, це підтверджується в тому числі з наданого Позивачем розрахунку заборгованості, а натомість 3% річних та пеню Позивач вимагає стягнути по даному договору з Кооперативу за період прострочення зобов`язання з січня 2015 року по грудень 2015 року, що незаконно і протирічить Закону №1730-19.

Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Інших ознак щодо визначення теплопостачальної організації ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» не містить.

Згідно ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча установка - комплекс взаємопов`язаного обладнання, що виробляє теплову енергію, незалежно від місця його розташування.

Кооператив є власником дахової газової котельні, яка використовується для виробництва теплової енергії (опалення та гарячого водопостачання).

Господарський суд вважає, що Кооператив наділений ознаками, які властиві теплогенеруючій організації, а тому на нього поширюється дія Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

На момент набрання чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», заборгованість Кооперативу перед Позивачем за спожитий природний газ по договору №1204/15-ТЕ-4 постачання природного газу від 15.12.2014 року була відсутня, тобто на даний момент відсутні будь-які підстави для стягнення з ОСББ нарахованих Позивачем сум пені та 3% річних.

В задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Між відповідачем та адвокатський об`єднанням "Погрібної Ольги та Патики Андрія" підписано договір №02 про надання професійної правничої допомоги від 09.01.2020р.

До матеріалів справи долучено платіжне доручення №2427 від 13.01.2020р. на суму 1000 грн., сплаченого на підставі професійно правнича допомога по дог. №02 від 09.01.2020р. В той же час у платіжному дорученні, у розділі призначення платежу зазначено, що це оплата по справі №904/60/20, тобто по іншій справі ніж та, що розглядається.

Отже, наявність витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн. по справі 904/6216/19 відповідачем не підтверджено належними доказами.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 24.02.2020

Суддя Г.В. Манько