ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/461/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву (вх. №4-10/20 від 20.02.2020р.) товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг про вжиття заходів забезпечення позову щодо компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. шляхом накладення арешту на судно,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020р. товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг звернулось до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до щодо компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. шляхом накладення арешту на судно UDP-1619-УДП (SRU601980, прапор України), власником якого є іноземна компанія DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. (місцезнаходження: Abopan Building, 32 East Street 3 - 32, Panama City, Republic of Panama), яке зареєстровано в морському порту Ізмаїл Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Ізмаїл Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України». При цьому, товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг було заявлено клопотання про виклик представника останнього у судове засідання для надання пояснень та додаткових доказів, що підтверджують існування підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви товариство з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг посилається на факт порушення компанією DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. власних зобов`язань за угодою про комплектування особовим складом №15 DSS від 10.08.2018р. Зокрема, заявник наголошує на тому, що за Боржником рахується прострочена заборгованість з оплати послуг по комплектуванню особовим складом у загальному розмірі 16 000,00 євро.

Приймаючи до уваги, що станом на дату звернення товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на морське судно компанією DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. не було оплачено вартості наданих заявником послуг за угодою №15 DSS від 10.08.2018р., товариством наголошено, що невжиття запобіжних заходів утруднить та зробить взагалі неможливим судовий захист законних прав заявника.

При цьому, у поданій до суді заяві товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг також зазначено, що вимога, яка виникла у осіннього на підставі угоди №15 DSS від 10.08.2018р. за своєю правовою природою є морською вимогою, лише у випадку наявності якої судом може бути вирішено питання про накладення арешту на морське судно.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

За результатами надання оцінки заяві товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за доцільне провести їх розгляд без повідомлення та виклику заявника.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду.

Як вбачається з матеріалів, доданих заявником до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, 10.08.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг (Агент по комплектуванню екіпажу) на компанією DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. (Фрахтувальник) було укладено угоду про комплектування особовим складом №15 DSS, відповідно до п. 1 якої предметом угоди є надання Агентом по комплектуванню екіпажу Фрахтувальнику послуг щодо пошуку та підбору українських моряків у відповідності до наданої Фрахтувальником заявки.

Шляхом підписання додаткової угоди №1 від 31.07.2019р. до угоди про комплектування особовим складом №15 DSS від 10.08.2018р. Агентом по комплектуванню екіпажу та Фрахтувальником було, зокрема, затверджено перелік суден щодо яких Агентом надаватимуться послуги з пошуку та підбору українських моряків.

З підписаного між компанією DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. та товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг акту наданих послуг №10/2019 (без дати) до угоди про комплектування особовим складом №15 DSS від 10.08.2018р. вбачається, що товариством було надано компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. послуги, загальна вартість яких складає 16 000,00 євро. При цьому, товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг було виставлено компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. рахунок №10/2019 на суму 16 000,00 євро.

На підтвердження факту належності судна UDP-1619-УДП (SRU601980, прапор України), на праві власності компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг було надано суду інформацію з Регістру судноплавства України, довідку компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. від 10.02.2020р., лист Регістру судноплавства України від 14.02.2020р.

Посилаючись на вищевикладені обставини, товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг у поданій до суду заяві наголошено про існування у останнього чинної морської вимоги до компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A., що, з урахуванням невиконання з боку останньої зобов`язань за угодою №15 DSS від 10.08.2018р., є підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на морське судно.

Відповідно до ст. 1 Кодексу торговельного мореплавства України кодекс торговельного мореплавства України регулює відносини, що виникають з торговельного мореплавства. Під торговельним мореплавством у цьому Кодексі розуміється діяльність, пов`язана з використанням суден для перевезення вантажів, пасажирів, багажу та пошти, рибних та інших морських промислів, розвідки та видобування корисних копалин, виконання буксирних, криголамних і рятувальних операцій, прокладання кабелю, також для інших господарських, наукових і культурних цілей.

В силу положень ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України. Арешт не включає заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності. Право суду, господарського суду або Морської арбітражної комісії здійснювати арешт суден згідно з частиною першою цієї статті не обмежує прав капітана морського порту щодо затримання суден в порядку, передбаченому статтями 80-82 і 91 цього Кодексу.

Положеннями п. 19 ч. 1 ст. 42 Кодексу торговельного мореплавства України врегульовано, що судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме: вимога у зв`язку з: будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером.

Оскільки заявник у поданій до господарського суду заяві про вжиття запобіжних заходів як на правову підставу арешту судна посилався на приписи п. 19 ч. 1 ст. 42 Кодексу торговельного мореплавства України, а також враховуючи доводи заявника, яким наголошено про наявність морської вимоги до компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A., господарський суд вважає за необхідне першочергово дослідити питання щодо можливості віднесення вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг, які виникли в результаті порушення компанією DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. угоди №15 DSS від 10.08.2018р., до морських вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу торговельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов`язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства.

Згідно з ч. 1 ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України морський агент виконує формальності та дії, пов`язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов`язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

При цьому, з наданої господарському суду угоди №15 DSS від 10.08.2018р. вбачається, що Агент по комплектуванню екіпажу надає Фрахтувальнику послуги щодо пошуку та підбору українських моряків у відповідності до наданої Фрахтувальником заявки.

Викладене вище дозволяє господарському суду дійти висновку, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг, які виникли на підставі угоди №15 DSS від 10.08.2018р., у розумінні положень Кодексу торговельного мореплавства України не є морськими вимогами, що, в свою чергу, виключає можливість накладення господарським судом арешту на судно UDP-1619-УДП.

Крім того, господарський суд зауважує, що товариством з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг не було надано жодного належного доказу перебування судна UDP-1619-УДП в акваторії морського порту Ізмаїл Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», у зв`язку з чим, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на морське судно.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд дійшов висновку про відсутність обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на морське судно, що має наслідком відмову у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Емес Крюінг у задоволення заяви (вх. №4-10/20 від 20.02.2020р.) про вжиття заходів забезпечення позову щодо компанії DANUBO SPECIAL SHIPPING S.A. шляхом накладення арешту на судно.

Ухвала набрала законної сили 24 лютого 2020 р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна