ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4131/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Елеватор", смт. Єрки
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтек Сервіс", м. Харків
про стягнення 176328,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Елеватор", смт. Єрки звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтек Сервіс", м. Харків про стягнення з відповідача 170640,00 грн. заборгованості та 5688,00 грн. штрафа за договором надання послуг/виконання робіт № 301118/1 від 30 листопада 2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 13 січня 2020 року на 11:20 годин.

Протокольною ухвалою від 13 січня 2020 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання відкладено на 27 січня 2020 року на 12 годин.

24 січня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Елеватор" подано клопотання (вхідний № 1814) про розгляд справи без участі представника позивача, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 27 січня 2020 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 лютого 2020 року на 11:40 годин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у наданому клопотанні просить розглядати справу без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Елеватор".

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать долучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення.

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

30 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Елеватор" (позивачем, МХП, замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтек Сервіс" (відповідачем, контрагентом, підрядником) було укладено договір надання послуг/виконання робіт №301118/1.

Згідно пункту 1.1. договору контрагент зобов`язався у встановлені строки за завданням МХП надати послуги/виконати роботи зазначені в додатках до договору, а МХП прийняти та оплатити зазначені послуги/роботи.

Відповідно до пункту 1.2.1 договору сторони погодили, що невід`ємними частинами договору, які визначають зобов`язання сторін та регулюють його окремі положення є додаток №1 - Умови, застосовані, до договорів, укладених між МХП та контрагентом, в яких МХП виступає платником за виконані контрагентом зобов`язання і які обов`язкові до виконання сторонами договору. Дані умови опубліковані у газеті "Урядовий кур`єр", розміщені на сторінці офіційного сайту МХП https://www.mhp.com.ua/uk/partners/yurvdvchna-informatsya та діють у відповідності до вказаних у них положень.

Згідно пункту 3.1.1. договору передбачено обов`язок відповідача надати послуги/виконати роботи належної якості, в обумовленій сторонами кількості, асортименті та строки.

19 серпня 2019 року згідно додатку №9 до договору (специфікація №5) сторони погодили найменування послуг - ремонт силосу металевого для зберігання зернових культур "CIMBRIA GB105|56|-15-H-RE-AAS.O.M." Сторонами також було встановлено строк виконання робіт 35 календарних діб.

Загальна вартість додатку до договору становить 568800,00 грн.

Вищезазначений додаток із сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Елеватор" було підписано 18 вересня 2019 року, що свідчить відповідна відмітка у тексті додатку №9 до договору.

Відповідно до пункту 9.3. додатку №1 до договору дата набрання чинності договору, додаткових угод, визначається як дата його підписання сторонами. Якщо дата підписання вказана під підписами сторін та у колонтитулі договору поруч з номером, то дата набрання чинності договором відповідає більш пізній даті, якщо не вказана під підписами сторін - відповідає даті договору, що вказана у колонтитулі договору поруч з номером.

Враховуючи вищевикладене кінцевий строк ремонту силосу металевого для зберігання зернових культур "CIMBRIA GB105|56|-15-H-RE-AAS.O.M." становить 23 жовтня 2019 року.

На виконання умов договору позивач згідно платіжного доручення № від 28 серпня 2019 року здійснив попередню оплату згідно пункту 2 додатку №2 до договору у розмірі 170640,00 грн.

Відповідач в свою чергу у визначений сторонами строк не виконав своїх договірних зобов`язань оскільки жодних робіт по ремонту силосу металевого для зберігання зернових культур "CIMBRIA GB105|56|-15-H-RE-AAS.O.M." виконано не було, що підтверджується відсутністю підписаних сторонами Актів виконаних робіт.

Таким чином загальна вартість оплачених позивачем та не виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтек Сервіс" робіт становить 170 640,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що листом №2910/9 від 29 жовтня 2019 року відповідач відмовився повертати попередню оплату, посилаючись на те, що отримана сума у розмірі 170640,00 грн. не відноситься до договору, кошти отримані відповідачем на арештований рахунок, та таким чином відповідач не вважає отриману суму авансом по договору.

Позивач із твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтек Сервіс", які викладені у вищевказаному листі не погодився, зважаючи на наступне: станом на момент подання даного позову відповідачем роботи по договору залишились не виконані, та відповідач навіть не приступив до виконання погоджених сторонами робіт; відповідачем для отримання попередньої оплати було виставлено рахунок на оплату №50 від 22 липня 2019 року, у якому було зазначено договір №301118/1 від 30 листопада 2018 року, призначення платежу яке зазначено позивачем у платіжному дорученні № від 28 серпня 2019 року зазначено - сплата за послуги тех. обслуговування та ремонту обладнання і техніки зг. рах. №50 від 22 липня 2019 року; отримані кошти відповідач станом на сьогодні не повернув, хоча і вважає їх помилково отриманими, оскільки в самому тексті відповіді він просить направити на його адресу листа на повернення помилково зарахованих коштів за платіжним дорученням; пунктом 5.1. додатку №1 до договору сторони погодили, що оплата здійснюється МХП лише на банківський рахунок контрагента, що зазначений у договорі, реквізити банківського рахунку були визначені сторонами у самому тексті договору, та на момент оплати позивачем 170640,00 грн. згідно платіжного доручення № від 28 серпня 2019 року, між сторонами не було підписано жодного додатку у якому було визначено відмінні від договору реквізити банківського рахунку; у рахунку на оплату №50 від 22 липня 2019 року визначені аналогічні визначені додатком №9 до договору роботи - ремонту силосу металевого для зберігання зернових культур "CIMBRIA GB105|56|-15-H-RE-AAS.O.M."

В подальшому позивач листом №627 від 13 листопада 2019 року повідомив про свою відмову від договору.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 861 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник зобов`язаний передати замовникові з результатами роботи інформацію щодо експлуатації або іншого використання предмета договору підряду, якщо це передбачено договором, або якщо без такої інформації використання результату роботи для цілей, визначених договором, є неможливим.

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконаа робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи, в межах розумного строку, має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру (стаття 857 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Частиною 2 статті 570 Цивільного кодексу України визначено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі №910/21154/17 від 15 лютого 2019 року.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 170640,00 грн. заборгованості слід задовольнити.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарюванн, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 статті 231 Господарського кодексу України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до частини статті 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова ума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення оржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до приписів статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно договору 5.2. у разі неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, контрагент за кожне зобов`язання виконане не належним чином, зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 0,1% від загальної вартості додатку до договору, в якому вказано зобов`язання, що виконане належним чином. У разі прострочення належного виконання зобов`язання більш ніж на 10 календарних днів, контрагент зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 1% від загальної вартості додатку до договору, в якому вказано зобов`язання, що виконане належним чином, та з 11 календарного дня МХП має право відмовитися від договору, що не звільняє контрагента від необхідності оплати штрафних санкцій

З урахуванням вищевикладеного розмір штрафа за договором складає 5688,00 грн.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем вказаної суми, суд встановив, що данні нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з відповідача 5688,00 грн. штрафа задовольнити.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 2644,93 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтек Сервіс" (61010, м. Харків, Набережна Нетіченська, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Елеватор" (20505, Черкаська область, Катеринопільський район, смт. Єрки, вул. Героїв Майдану, буд. 47, ) 170640,00 грн. заборгованості, 5688,00 грн. штрафа та 2644,93 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "19" лютого 2020 р.

Суддя П.В. Хотенець