ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" лютого 2020 р. м. Рівне Справа № 918/55/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. розглянувши заяву Приватного підприємства "Босна" про забезпечення позову по справі за позовом Приватного підприємства "Босна" (33018, м. Рівне, вул. Будівельників 6-В, ) до Акціонерного товариства "УкрСиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) про визнання договору іпотеки припиненим

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Приватне підприємство "Босна" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Акціонерного товариства "УкрСиббанк", в якому просить, посилаючись на ст.ст. 1, 3, 17 Закону України "Про іпотеку", ст. 29 Закону України "Про заставу" ст. ст. 572, 575, 598, 599 ЦК України, визнати договір іпотеки № 14402 від 25.04.2008 року припиненим.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/55/20, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 04.02.2020 року, зобов`язано позивача подати суду до 04.02.2020 р.: належним чином завірену копію кредитного договору №0 від 25.04.2008р. належним чином завірену копію кредитного договору № 0 від 25.04.2008р., інформацію в якому статусі Чернишова Ольга Олександрівна укладала кредитні договори №0 від 25.04.208р. та № 0 від 25.04.208р. (як фізична особа без статусу суб`єкта підприємницької діяльності чи зі статусом суб`єкта підприємницької діяльності), запропоновано сторонам надати суду документи у відповідності до положень ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.02.2020 року відкладено підготовче засідання на 04.03.2020 року, залучено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 надати суду пояснення стосовно позовних вимог Приватного підприємства "Босна" протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

19 лютого 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від Приватного підприємства "Босна" надійшла заява від 17.02.2020 року про забезпечення позову у справі № 918/55/20.

У заяві про забезпечення позову Приватне підприємство "Босна", просить суд зупинити стягнення на підставі наказу № 918/471/17 від 04.10.2019 року, виданого Господарським судом Рівненської області шляхом зупинення стягнення на підставі наказу № 918/471/17 від 04.10.2019 року, виданого Господарським судом Рівненської області.

Господарський суд, дослідивши заяву Приватного підприємства "Босна", встановив наступне.

25 квітня 2008 року між позивачем (Приватне підприємство "Босна", іпотекодавець) та відповідачем (Акціонерне товариство "УкрСиббанк", іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки № 14402, який приватним нотаріусом Киселюк О.В. 25.04.2008 року нотаріально засвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 1572.

У договорі іпотеки № 14402 від 25.04.2008 року (який зареєстрований в реєстрі за № 1572) сторони визначили, що іпотекою забезпечується виконання ОСОБА_1 зобов`язань перед відповідачем Акціонерним товариством "УкрСиббанк" за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 (далі - боржник) та Іпотекодержателем, в забезпечення виконання грошових зобов`язань за якими укладався даний договір.

Основне зобов`язання - зобов`язання іпотекодавця або боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, за будь-яким кредитним договором або кредитними договорами окремо та/або разом, який (-і) укладений (-і) із іпотекодержателем, за яким (и) боржник або іпотекодавець має грошові зобов`язання перед іпотекодержателем, та виконання якого (-их) в повному обсязі забезпечується іпотекою за цим договором.

04 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Босна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, за адресою: АДРЕСА_2 , що належать Приватному підприємству "Босна", за договором іпотеки № 14402 від 25.04.2008 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25.04.2008 року в сумі 102 336 доларів 77 центів США.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.07.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 918/471/17 (суддя Войтюк В.Р.) справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Рішенням господарського суду Рівненської області по справі № 918/471/17 від 03.07.2019 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 року та постановою Верховного Суду від 10.12.2019 року вирішено:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код. НОМЕР_1 ) перед Акціонерним товариством "Укрсиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, код 09807750) за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 квітня 2008 року за основним боргом, процентами в розмірі 102 336,77 (сто дві тисячі триста тридцять шість) доларів США, з яких: 91 724,80 (дев`яносто одна тисяча сімсот двадцять чотири) доларів США - кредитна заборгованість та 10 611,97 (десять тисяч шістсот одинадцять) доларів США - заборгованість по процентам та пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом в розмірі 46 875 (сорок шість тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн. 42 коп., з яких: 20 681 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят один) грн. 39 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та 26 194 (двадцять шість тисяч сто дев`яносто чотири) грн. 03 коп. - пеня за прострочення сплати процентів - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 14402 від 25 квітня 2008 року, що належить Приватному підприємству "Босна" (33016, м. Рівне, вул. Будівельників, 6в, код. 32745019) та знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Будівельників, 6в, а саме:

- нежитлове приміщення, склад продовольчих товарі, літ. "А-1", рампа з навісом - літ. "А-2", загальною площею 622,3 кв.м;

- земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, загальною площею 0,2267 га, кадастровий номер - :01:009:0048, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Будівельників, 6в та належить Приватному підприємству "Босна" на підставі Державного акту на право власності серії ЯД № 657209 від 14 листопада 2006 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 19 лютого 2007 року за номером 07.

Встановить спосіб реалізації предмету іпотеки, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" зі встановленням початкової ціни на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Босна" (33016, м. Рівне, вул. Будівельників, буд.6-в, код. 351005) на користь Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, код 09807750) 41 081 (сорок одна тисяча вісімдесят один) грн. 91 коп. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

04 жовтня 2019 року по справі № 918/471/17 на виконання п. п. 2 та 3 резолютивної частини рішення Господарським судом Рівненської області видано два відповідних накази.

Наказ від 04.10.2019 року по справі № 918/471/17 дійсний для пред`явлення до виконання у строк до 24 вересня 2022 року.

Постанова Верховного Суду від 10.12.2019 року по справі № 918/471/19 набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

19 лютого 2020 року по справі № 918/55/20 за позовом Приватного підприємства "Босна" до Акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання договору іпотеки № 14402 від 25.04.2008 року припиненим Приватне підприємство "Босна" звернулося до господарського суду із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви Приватне підприємство "Босна" вказує на те, що наказ на примусове виконання рішення у справі № 918/471/17 був виданий Господарським судом Рівненської області 04.10.2019р., а Акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулося до органів виконавчої служби лише після відкриття провадження по справі № 918/55/20.

На думку заявника, такі дії відповідача свідчать про те, що він намагається унеможливити виконання рішення суду у справі № 918/55/20 (у випадку задоволення позовних вимог) так як у випадку якщо органи державної виконавчої служби виконають рішення у справі № 918/471/17 шляхом реалізації предмету іпотеки який є предметом іпотечного договору, поновити порушені права позивача буде неможливо.

У заяві про забезпечення позову Приватне підприємство "Босна", посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст. 317 Цивільного кодексу України, ст. ст. 136-139 ГПК України, просить суд зупинити стягнення на підставі наказу № 918/471/17 від 04.10.2019 року, виданого Господарським судом Рівненської області.

За приписами статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 317 Цивільного кодексу України визначає, що права володіння, користування та розпоряджання майном належать власникові майна.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Виходячи із змісту прохальної частини заяви Приватного підприємства "Босна" про забезпечення позову господарський суд встановив, що заявник просить суд зупинити стягнення на підставі наказу № 918/471/17 від 04.10.2019 року, виданого Господарським судом Рівненської області.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що заявник подав заяву на підставі п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Суд при розгляді заяви про забезпечення керувався наступним.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Разом з тим, згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У рішенні № 2-р(II)/2019 від 15.05.2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 року №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Аналіз ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, наведених юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Суд враховує, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 55, ч.5 ст 124, п. 9 ч. 3 ст 129 Конституції України).

Одним із основних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення є закріплення у процесуальному законодавстві положень щодо здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в справах та відповідні норми спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на наведене, господарський суд приходить до висновку, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Приватне підприємство "Босна" з метою забезпечення позову про визнання договору іпотеки № 14402 від 25.04.2008 року припиненим по справі №918/55/20 просить суд зупинити стягнення за виконавчим документом (наказом) від 04.10.2019 року по справі № 918/471/17 у виконавчому провадженні № 61239549 відкритому 12.02.2020 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мічудою Євгенієм Васильовичем.

Проте, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У даному випадку заявник просить суд зупинити виконання судового рішення по іншій господарській справі, яке набрало законної сили, що не передбачено приписами ГПК України та суперечить загальним засадам судочинства, зокрема, щодо обов`язковості судового рішення (п. 7 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").

Крім того, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в той же час, невиконання судових рішень нівелює принцип обов`язковості виконання судових рішень.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Однак, як зазначалось вище, у заяві про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі позивач фактично просить суд зупинити виконавче провадження та заборонити відповідачу, як стягувачу, вчиняти дії щодо примусового виконання рішення, яке на даний час є чинними. Доказів скасування останнього з підстав незаконності та необґрунтованості заявником суду не надано.

Згідно приписів пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З огляду на вищевикладене, враховуючи що основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України, є законність, і що відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у задоволенні заяви Приватного підприємства "Босна" про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі наказу № 918/471/17 від 04.10.2019 року, виданого Господарським судом Рівненської області слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 136, 137, 140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства "Босна" про забезпечення позову у справі № 918/55/20 шляхом зупинення стягнення на підставі наказу від 04.10.2019 року по справі № 918/471/17 , виданого Господарським судом Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання 21.02.2020 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня набрання ухвалою законної сили з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Заголдна Я.В.