ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 Справа № 917/1270/19

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Інжиніринг Груп", вул. Плеханівська 117, оф. 631, м. Харків, 61037

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Карлівщини", вул. Великотирнівська 51, м. Карлівка, Карлівський район, Полтавська область, 39500

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: Скабук Ю.М. (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1819 від 08.08.17, ордер № 084584 від 23.07.19);

від відповідача: Жолонко О.В. (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2071 від 03.04.18, довіреність № 99 від 01.04.19).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Інжиніринг Груп" (далі - позивач/ ТОВ "Альфа Інжиніринг Груп") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Карлівщини" (далі - відповідач/ ТОВ "Сади Карлівщини") 217238,95 грн., в тому числі 177520,41 грн. основного боргу, 33695,43 грн. пені та 6023,11 грн. інфляційних. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 від 03.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.08.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11.09.2019.

30.09.2019 від позивача надійшла заява про зменшення та зміну позовних вимог (вх. № 10503), згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача 36837,30 грн. пені та 6023,11 грн. інфляційних втрат.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вказану норму, вказана заява про збільшення розміру позовних вимог, була прийнята судом до розгляду. В зв`язку з цим, розглядається позов про стягнення з відповідача 42860,41 грн., а саме: 36837,30 грн. пені та 6023,11 грн. інфляційних втрат.

В підготовчому засіданні 01.10.2019 судом було оголошено перерву до 09.10.2019.

Ухвалою від 09.10.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.10.2019.

09.10.2019 від відповідача надійшла зустрічна позовна заява по справі № 917/1270/19 про визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 від 03.07.2018.

Ухвалою від 15.10.2019 суд керуючись ч. 6 ст. 180 ГПК України повернув зустрічну позовну заяву ТОВ "Сади Карлівщини".

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.10.2019 по справі № 917/1270/19 залишено без змін.

У зв`язку із оскарженням відповідачем ухвали суду від 15.10.2019 суд ухвалою від 21.10.2019 зупинив провадження у справі № 917/1270/19 до перегляду Східним апеляційним господарським судом ухвали суду від 15.10.2019.

Після повернення матеріалів справи з апеляційної інстанції суд ухвалою від 22.01.2020 поновив провадження у справі № 917/1270/19 та призначив розгляд справи по суті на 12.02.2020.

Ухвалою від 12.02.2020 суд відклав розгляд справи на 20.02.2020 у зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його необгрунтованість.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, представник відповідача проти позову заперечує.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018 між позивачем (продавець за договором) та відповідачем (покупець за Договором) було укладено договір купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Відповідно до умов даного Договору продавець зобов`язується на підставі технічного завдання (додаток № 1 до Договору) покупця виконати поставку установки для охолодження повітря в фруктосховищі (далі - обладнання) на об`єкт покупця у комплектації згідно з Додатком № 1 до Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити за нього визначену у статті 2 Договору ціну у порядку, встановленому у статті 3 Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість обладнання, що постачається за Договором складає 2738786,40 грн., що еквівалентно 88720,00 евро 00 центів, за курсом міжбанку євро/гривня, який анонсується на ресурсі http://minfin.com.ua/currencv/mb/eur/ (позиція «ASK»+1%) (курс на 03.07.2018: 1 ЕВРО = 30,87 грн.) відповідно до умов Договору.

У випадку, коли з моменту укладання Договору до моменту оплати обладнання та послуг за Договором курс гривні по відношенню до курсу євро зміниться, тоді вартість неоплаченої частини обладнання та послуг у гривнях індексується пропорційно до зміни курсу гривні (п. 2.2 Договору).

На день здійснення кожного конкретного платежу його сума підлягає індексації прямо пропорційно зміні встановленого курсу гривні до курсу євро. Перерахунок суми, яка підлягає перерахуванню, здійснюється за формулою: Сп = Спд х К1/К2, де:

- Сп - сума конкретного платежу на визначену дату в грн.;

- Спд - сума платежу згідно з п. 3.3. Договору в грн.;

- К1 - вартість одного євро у гривнях, встановлена на день проведення конкретного платежу за Договором;

- К2 - вартість одного євро в гривнях, встановлена на дату укладання Договору (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за Договором здійснюються у гривнях, шляхом перерахування визначених сум на поточний рахунок Продавця.

Згідно п. 3.3 Договору оплата вартості обладнання та послуг здійснюється трьома частинами:

- перший платіж: покупець перераховує аванс у сумі 1369393,20 грн., що становить 44360 євро;

- другий платіж: покупець перераховує грошові кошти у сумі 1095514,56 грн., що становить 35488,00 євро;

- третій платіж: покупець перераховує грошові кошти у сумі 273878,64 грн., що становить 8 872,00 євро.

Термін оплати першого платежу - п`ять банківських днів з дати підписання Договору.

Термін оплати другого платежу - три банківських дні з дати отримання покупцем повідомлення від Продавця про готовність до відвантаження обладнання зі складу Продавця.

Термін оплати третього платежу - три-п`ять календарних днів з моменту підписання Акту монтажу.

Згідно п. 5.1 Договору монтажні роботи здійснюються після приймання покупцем обладнання, яке поставляється згідно з цим Договором, Акту про готовність об`єкту до монтажних робіт.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу обладнання (4 камери холодильної установки для охолодження повітря у фруктосховищі), що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання матеріальних цінностей:

- видаткова накладна від 09.10.2018 № 11 на суму 1323300,00 грн., довіреність № 113 від 08.10.2018);

- видаткова накладна від 26.11.2018 № 16 на суму 740800,00 грн., довіреність № 126 від 26.11.2018;

- видаткова накладна від 24.01.2019 № 1 на суму 539160,00 грн., довіреність № 8 від 21.01.2019 (копії видаткових накладених та довіреностей на отримання товару - в матеріалах справи).

Крім цього, відповідно до умов Договору позивачем здійснено монтаж та пусконалагоджувальні роботи поставленого відповідачу холодильного обладнання за адресою замовника у м. Карлівка, що підтверджується Актом надання послуг від 05.02.2019 № 05/02 на суму 277364,58 грн., який підписано обома сторонами без зауважень (копія акту наданих послуг - в матеріалах справи).

На виконання умов Договору відповідачем фактично здійснено наступні оплати:

- 26.07.2018 сплачено 685000 грн./31,54 (курс А8К+1% на дату оплати згідно п. 2.1 Договору) = 21718,45 євро;

- 19.09.2018 сплачено 1780514 грн./33,08 (курс А8К+1% на дату оплати згідно п. 2.1 Договору) = 53824,48 євро;

- 21.11.2018 сплачено 137590,19 грн./31,94 (курс А8К+1% на дату оплати згідно п. 2.1 Договору = 4307,77 Євро.

На підтвердження здійснених відповідачем оплат позивачем надано лист АТ "Укрсиббанк" вих. № 60-4-13/30-63 від 06.08.2019 та виписку із системи "клієнт-банк" ТОВ "Альфа Інжиніринг Груп".

Станом на 05.02.2019 (дата монтажу) залишок оплати становив: 88720,00 євро - 21718,45 євро - 53824,48 євро - 4307,77 євро = 8869,30 євро (сума с урахуванням курсової різниці).

За курсом на 05.02.2019 розмір третього платежу становив 277520,39 грн. (8 869,3 Евро х 31,29 (курс А8К+1% на 05.02.2019).

Вказану суму боргу відповідач мав сплатити по 10.02.2019 включно.

Проте, у встановлений Договором строк відповідач з позивачем не розрахувався.

Пізніше відповідач частково сплатив заборгованість на суму 100000,00 грн.

У позовній заяві позивач зазначає, що на момент звернення позивачем з позовом до суду сума боргу по Договору складала 177520,41 грн.

Також на підтвердження вказаної суми боргу позивачем надано копія акту звіряння станом на 01.07.2019, який підписано обома сторонами.

Крім цього, після звернення позивачем до суду з позовом, відповідачем 12.09.2019 сплачено суму боргу в розмірі 177520,41 грн., що підтверджується наданою позивачем довідкою АТ "Укрсиббанк" вих. № 60-4-13/30-78 від 20.09.2019.

Таким чином, позивач стверджує, що на момент ухвалення рішення по справі, основна заборгованість відповідача за Договором відсутня.

Відповідно до п. 10.1 Договору покупець у випадку прострочення платежу виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

Враховуючи вказаний пункт Договору та норми ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати за Договором, позивачем нараховано відповідачу пеню за загальний період з 11.02.2019 по 11.08.2019 на суму 36837,30 грн. та інфляційні втрати за загальний період з квітня по червень 2019 року на суму 6023,11 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача вказані суми пені та інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 від 03.07.2018 був укладений від імені ТОВ "Сади Карлівщини" директором відповідача самостійно без погодження зборів учасників.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання за договором купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 від 03.07.2018, який містить в собі ознаки договору купівлі-продажу та договору підряду.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач не своєчасно розрахувався за товар та монтажні роботи по встановленню обладнання згідно договору купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 від 03.07.2018. Відповідач факт несвоєчасної оплати позивачу боргу по Договору не заперечує.

Заперечення відповідача щодо того, що договір купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 від 03.07.2018 був укладений від імені ТОВ "Сади Карлівщини" директором відповідача самостійно без погодження зборів учасників судом до уваги не беруться, оскільки відповідачем вказані обставини жодним чином не підтверджуються. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним договору купівлі-продажу обладнання КПМ № 03/07 від 03.07.2018.

Відповідно до п. 10.1 Договору покупець у випадку прострочення платежу виплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

Згідно п. 3.1 Договору третій платіж у розмірі 273878,64 грн., що становить 8 872,00 євро відповідач мав здійснити протягом трьох - п`яти календарних днів з моменту підписання Акту монтажу.

Акт надання послуг монтажу № 05/02 було підписано сторонами 05.02.2019, таким чином останній день оплати припадає на 11.02.2019, оскільки останній день оплати 10.02.2019 був вихідним днем (неділя).

Тобто, прострочення виконання зобов`язання з оплати 273878,64 грн., що становить 8872,00 євро, розпочинається з 12.02.2019, а не з 11.02.2019, як це вказано позивачем в позовній заяві.

Таким чином, нарахування позивачем пені за 11.02.2019 є безпідставним.

Крім цього, при нарахуванні пені позивачем безпідставно нараховано пеню на суму боргу 277364,58 грн. за 08.04.2019, оскільки станом на вказану дату сума боргу становила 177520,41 грн.

З врахуванням вказаного судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що стягненню підлягає пеня у розмірі 36298,62 грн. В цій частині стягнення пені позов підлягає задоволенню. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає, як безпідставний.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат, судом встановлено, що при нарахуванні суми інфляційних втрат позивачем не дотримано вимоги п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", відповідно до якого індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням вказаної норми стягненню підлягають інфляційні втрати за загальний період з березня 2019 року по червень 2019 року в розмірі 3547,31 грн. В іншій частині стягнення інфляційних втрат позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати позивача на правову допомогу у розмірі 13500,00 грн.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач надав суду:

- копію договору про надання професійної правничої допомоги від 15.07.2019, укладеного між позивачем та адвокатом Скабуком Юрієм Миколайовичем, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1819 від 08.08.2017;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1819 від 08.08.2017, виданого Скабуку Ю.М.;

- копію переліку та вартості послуг, що зобов`язується надати адвокат (додаток № 1 до договору);

- копію попереднього розрахунку вартості послуг та роботи адвоката (додаток № 2 до договору);

- копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 23.07.2019 на суму 10000,00 грн.

- копію квитанції № 18 від 23.07.2019 про прийняття адвокатом Скабуком Ю.М. від позивача оплати за послуги правничої допомоги згідно договору б/н від 15.07.2019 на суму 13500,00 грн.;

- ордер ПТ № 084584 від 23.07.2019, виданий адвокатом Скабуком Ю.М. на представництво у Господарському суді Полтавської області інтересів позивача відповідно до договору б/н від 15.07.2019.

Крім цього, 13.02.2020 позивачем надано суду копію акту виконаних робіт (наданих послуг) № 2 від 12.02.2020 на суму 3500,00 грн.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Письмового клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу адвоката від відповідача не надійшло.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, посилаючись на недоведеність таких витрат. Вказані заперечення представника відповідача судом до уваги не беруться, як необгрунтовані.

Дослідивши надані позивачем матеріали, зокрема, акти виконаних робіт (наданих послуг) б/н від 23.07.2019 та від 12.02.2020, судом встановлено, що адвокатом до переліку робіт включено підготовку відзиву на апеляційну скаргу відповідача вартістю 500 грн. та участь в судовому засіданні в Східному апеляційному господарському суді вартістю 1000,00 грн.

Суд зазначає, що розподіл витрат позивача понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України здійснюється судом апеляційної інстанції.

Таким чином, питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 1500,00 грн., які понесені позивачем під час розгляду справи в Східному апеляційному господарському суді, мав вирішуватися Східним апеляційним господарським судом за результатами перегляду справи (ухвали).

Враховуючи викладене, суд вважає підтвердженими та реальними витрати позивача на професійну правничу допомогу при розгляді справи в Господарському суді Полтавської області у розмірі 12000,00 грн.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача задоволені частково, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково в розмірі 11156,01 грн.

Крім цього, 30.09.2019 від позивача надійшло клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору.

Вирішуючи питання щодо повернення надлишково сплаченого судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову платіжним дорученням № 472 від 23.07.2019 сплачено судовий збір у розмірі 3258,58 грн. З врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, судовий збір за розгляд позову, ціна якого становить 42860,41 грн., складає 1921,00 грн. Тобто, за подання позову позивачем надлишково сплачено судовий збір у розмірі 1337,58 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір в розмірі 1337 грн. 58 коп., надлишково сплачений платіжним дорученням № 472 від 23.07.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1270/19, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Карлівщини" (вул. Великотирнівська 51, м. Карлівка, Карлівський район, Полтавська область, 39500; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Інжиніринг Груп" (вул. Плеханівська 117, оф. 631, м. Харків, 61037; ) 36298 грн. 62 коп. пені, 3547 грн. 31 коп. інфляційних втрат, 1785 грн. 89 коп. судового збору та 11156 грн. 01 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Альфа Інжиніринг Груп" (вул. Плеханівська 117, оф. 631, м. Харків, 61037; ) з Державного бюджету України надлишково сплачений судовий збір у сумі 1337 грн. 58 коп., який сплачено платіжним дорученням № 472 від 23.07.2019 (оригінал платіжного доручення № 472 від 23.07.2019 на суму 3258,58 грн. знаходиться в матеріалах справи № 917/1270/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 27.02.2020.

Суддя О.С. Семчук