РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2020Справа № 910/18545/19

Суддя Господарського суду м. Києва Демидов В.О., розглянувши, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО «Промвпровадження» (вул. Московська, буд. 41/8, кв. 92, м. Київ, 01015) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (вул. Бориспільська, буд. 26Д, оф. 1, м. Київ, 02093) про стягнення 123743,14 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО «Промвпровадження», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО «Промвпровадження» суму боргу у розмірі 123743,14 грн та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення від 22.02.2019 у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2019 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивачем отримано 14.01.2020, відповідачем - 13.01.2020, про що свідчить реєстр поштового відправлення (https://ukrposhta.ua/).

Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

22.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Промвпровадження» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Сєченова, буд. 7А, приміщення 7, для використання під офіс.

Відповідно до п. 1.3. розділу 1 приміщення належить орендодавцю на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер 51002887, видане 28.12.2015.

Строк оренди складає один рік з моменту прийняття орендарем орендованого приміщення за актом (розділ 3 договору).

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 договору орендовані приміщення та майно повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем за актом прийому передачі нежитлового приміщення і майна, в десятиденний термін з моменту укладення цього договору. Орендоване приміщення вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому-передачі нежитлового приміщення і майна, в якому зазначається його технічний стан, встановлене в ньому обладнання, можливість нормального функціонування систем, комунікацій та інші відомості. Акт підписується уповноваженими представниками сторін, скріплюється їхніми печатками та є невід`ємною частиною цього договору.

01.03.2019 позивач та відповідачем складено і підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення і майна до договору оренди нежитлового приміщення від 22.02.2019, за яким позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди за адресою: м. Київ, вул. Сєченова, буд. 7А, приміщення 7, загальною площею 382,7 кв.м., внутрішні електронні та водні комунікації, побутову техніку.

Відповідно до п.п. 4.1.-4.3. розділу 4 договору розмір орендної плати становить 120000,00 грн з ПДВ за один календарний місяць. Орендна плата за перший і останній місяць оренди (в якості гарантії своєчасних розрахунків і збереження орендованого приміщення) сплачується орендарем в момент підписання цього договору на поточний рахунок орендодавця. Починаючи з другого місяця оренди, щомісячна орендна плата сплачується орендарем до п`ятого числа поточного місяця в безготівковому вигляді на поточний рахунок орендодавця. Орендар відшкодовує орендодавцю наступні витрати, пов`язані з експлуатацією орендованого приміщення (житлово-комунальні послуги, плата за електроенергію, плата за воду, інтернет), які сплачуються орендарем до 25 числа місяця наступного за місяцем, в якому були використані комунальні послуги, відповідно до копій розрахункових документів, наданих постачальниками послуг орендодавцю: за утримання будинку та прибудинкової території пропорційно площі орендованого приміщення; за водопостачання згідно з показаннями лічильника; за електроенергію згідно з показаннями електролічильника.

Як вбачається з актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених позивачем, останнім виконано умову договору щодо надання в оренду об`єкту оренди та нараховано суму комунальних послуг:

1. акт № 99 від 31.03.2019 на суму 120000,00 грн (оренда);

2. акт № 108 від 13.04.2019 на суму 25878,32 грн (компенсація комунальних послуг);

3. акт № 122 від 30.04.2019 на суму 120000,00 грн (оренда);

4. акт № 189 від 20.05.2019 на суму 17814,34 грн (компенсація комунальних послуг);

5. акт № 188 від 31.05.2019 на суму 120000,00 грн (оренда);

6. акт № 190 від 30.06.2019 на суму 120000,00 грн (оренда);

7. акт № 207 від 30.06.2019 на суму 5928,80 грн (компенсація комунальних послуг);

8. акт № 208 від 31.07.2019 на суму 120000,00 грн (оренда).

Крім того, з урахуванням підписаних актів, позивачем виставлено до сплати відповідачу рахунки на оплату вартості комунальних послуг: рахунок на оплату № 50 від 23.04.2019 на суму 25878,32 грн, рахунок на оплату № 133 від 20.05.2019 на суму 17814,34 грн, рахунок на оплату № 134 від 30.06.2019 на суму 5928,80 грн.

Відповідачем здійснено оплату вартості оренди за умовами укладеного договору: 02.04.2019 - 10000,00 грн, 03.04.2019 - 20000,00 грн, 04.04.2019 - 10000,00 грн, 05.04.2019 - 10000,00 грн, 08.04.2019 - 10000,00 грн, 09.04.2019 - 5000,00 грн, 12.04.2019 - 25000,00 грн, 16.04.2019 - 10000,00 грн, 17.04.2019 - 10000,00 грн, 18.04.2019 - 10000,00 грн, 22.04.2019 - 20000,00 грн.

Також, відповідачем здійснено оплату комунальних послуг: 02.05.2019 - 15878,32 грн, 07.05.2019 - 5000,00 грн, 08.05.2019 - 5000,00 грн.

Вказані відомості підтверджуються виписками по рахунку позивача, відкритого у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

З наданого позивачем акту взаємних розрахунків за період лютого-липня 2019 року відповідачем не здійснено оплати за підписаними актами № 189 від 20.05.2019 (17814,34 грн за комунальні послуги), № 188 від 31.05.2019 (120000,00 грн за оренду), № 190 від 30.06.2019 (120000 грн за оренду), № 207 від 30.06.2019 (5928,80 грн за комунальні послуги), № 208 від 31.07.2019 (120000,00 грн за оренду) у зв`язку з чим позивачем нараховано заборгованість у розмірі 243743,14 грн.

31.07.2019 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про розірвання договору оренди та погашення заборгованості, в якому повідомлено про розірвання договору та наявність заборгованості у розмірі 243743,14 грн

20.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО «Промпровадження» (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «УПК КОММЕРЦ» (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (боржник) укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до боржника, належне первісному кредитору на підставі договору оренди нежитлового приміщення, укладеного 22.02.2019 між ТОВ «НВО «Промвпровадження» та ТОВ «Джаз Ойл» в суму 120000,00 грн.

За умовами п. 1.3. розділу 1 даного договору боржник не заперечує проти заміни первісного кредитора на нового кредитора та, підписуючи цей договір, дає згоду на відступлення права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора на суму, що зазначена у п. 1.1. цього договору відступлення.

Враховуючи укладення договору відступлення права вимоги (цесії) позивачем пред`явлено позовні вимоги у межах 123743,14 грн заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Приписами ст.638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Матеріалами справи, фактичними обставинами справи підтверджується факт укладення між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 22.02.2019, за умовами якого відповідачу передано позивачем в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Сєченова, буд. 7А, приміщення 7, що підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення і майна від 01.03.2019.

Позивачем стверджується факт невиконання відповідачем умов договору в частині оплати орендної плати та комунальних послуг за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 189 від 20.05.2019 на суму 17814,34 грн, № 188 від 31.05.2019 на суму 120000,00 грн, № 190 від 30.06.2019 на суму 120000,00 грн та № 207 від 30.06.2019 на суму 5928,80 грн, № 208 від 31.07.2019 на суму 120000,00 грн, у зв`язку з чим наявна заборгованість у розмірі 243743,14 грн, яку позивач просить стягнути частково у розмірі 123743,14 грн враховуючи укладений договір відступлення права вимоги (цесії) від 20.09.2019.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи підтверджуючих доказів оплати відповідачем орендної плати та комунальних послуг за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 189 від 20.05.2019, № 188 від 31.05.2019, № 190 від 30.06.2019, № 207 від 30.06.2019 та № 208 від 31.07.2019 не містять, заперечень щодо заявлених позовних вимог, доказів виконання умов договору з боку відповідача не надано. При цьому об`єкт оренди передано відповідачу, умовами договору передбачено сплату орендної плати та житлово-комунальних послуг, а виписками по рахунку позивача підтверджується факт здійснення відповідачем оплат орендної плати та комунальних послуг за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 99 від 31.03.2019, № 108 від 13.04.2019, № 122 від 30.04.2019, що свідчить про відсутність заперечень щодо встановленого розміру орендної плати та житлово-комунальних послуг.

Таким чином, враховуючи порушення умов укладеного між сторонами договору з боку відповідача в частині сплати орендної плати, житлово-комунальних послуг, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 123743,14 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (вул. Бориспільська, буд. 26Д, оф. 1, м. Київ, 02093, ідентифікаційний код 41201266) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО «Промвпровадження» (вул. Московська, буд. 41/8, кв. 92, м. Київ, 01015, ідентифікаційний код 21697910) заборгованість у розмірі 123743 грн 14 коп та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн 00 коп, а всього 125664 (сто двадцять п`ять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн 14 (чотирнадцять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання рішення 26.02.2020.

Суддя В.О.Демидов