СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2020 р. Справа № 922/1692/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Білецька А.М. , суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Коваленко С.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія КС №6780/10 від 27.06.2018; довіреність №14-199 від 17.05.19,

відповідача - Сухорукова Н.В. (голова кооперативу Житлово-будівельного кооперативу "Бородиновський"), паспорт серія МК311392 від 28.10.96

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.307) на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.12.2019 (повний текст складено 04.12.2019, суддя Рильова В.В) у справі №922/1692/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", місто Київ

до Житлово-будівельного кооперативу "Бородиновський", місто Харків

про стягнення 184 366,44 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 у справі №922/1692/19 відмовлено в задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу "Бородиновський" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2019 у справі № 922/1692/19.

Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження його скрутного фінансового становища, зокрема, фінансових звітів, балансів, виписок з банківських рахунків, які б свідчили про відсутність на них коштів, відомостей про наявність відкритих виконавчих проваджень тощо. Місцевий господарський суд вказав на те, що обставини, на які посилається боржник, лише вказують на можливість (припущення) настання для нього негативних наслідків виконання рішення суду у цей час, що не є підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Відповідач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить цю ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2019 у справі №922/1692/19 на рік з рівномірним щомісячним погашенням заборгованості.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що Житлово-будівельний кооператив "Бородиновський" є неприбутковою організацією та забезпечує свою діяльність лише за рахунок членських внесків, що підтверджується статутом кооперативу та банківською випискою. Як зазначає відповідач, Житлово-будівельний кооператив "Бородиновський" перебуває у скрутному фінансовому стані, у зв`язку з чим не має можливості негайно виконати в повному обсязі рішення суду у цій справі. Вказані обставини, на думку відповідача, не враховано судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування ст.331 ГПК України, оскільки сам факт наявності у відповідача статусу неприбуткової організації не є підставою для розстрочення виконання рішення суду. Як зазначає позивач, відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про відсутність у нього майна, на яке можливо звернути стягнення, а також доказів відсутності грошових коштів на його банківських рахунках. Також позивач вказує на необхідність врахування його майнових інтересів, а також наявність інфляційних процесів у державі. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Бородиновський" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 184 366,44 грн., з яких: 107 408,04 грн. - сума основного боргу, 22 896,03 грн. - пеня, 11 345,25 грн. - 3 % річних, 42 717,12 грн. - інфляційні втрати, за неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу №2538/1617-ТЕ-32 від 10.10.2016 року

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.08.2019 року у справі № 922/1692/19 позовні вимоги задоволено (а.с.114 т.1).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 року рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2019 у справі №922/1692/19 залишено без змін (а.с.157 т.1).

06.11.2019 року, на виконання вказаних судових рішень, Господарським судом Харківської області видано відповідний наказ (а.с.170 т.1).

Відповідач звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою від 21.11.2019 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2019 у справі № 922/1692/19 на рік з рівномірним щомісячним погашенням заборгованості (а.с.175 т.1).

В обґрунтування заяви відповідач посилається на наступні обставини:

- Житлово-будівельний кооператив «Бородиновський» перебуває у скрутному фінансовому становищі, яке зумовлене наявністю значної дебіторської заборгованості з боку мешканців будинку по вул.Клочківська, 115 в м.Харків;

- відповідач є неприбутковою організацією та забезпечує свою діяльність лише за рахунок членських внесків, будь-яких орендарів чи комерційних структур у будинку немає;

- грошові надходження на рахунки кооперативу спрямовані першочергово на погашення поточної заборгованості перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України»;

- відповідач має на меті в судовому порядку стягнути заборгованість з мешканців будинку, які не здійснили повний розрахунок за послуги з теплопостачання;

- відповідачем частково оплачено заборгованість перед позивачем після прийняття рішення суду у цій справі;

- відповідач забезпечує мешканців будинку послугами з теплопостачання, а тому накладення арешту на його рахунки, може призвести до припинення надання послуг та кризової ситуації у соціальній сфері мешканців будинку.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. Вирішуючи питання про відстрочку господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд оцінює докази, подані стороною в підтвердження таких обставин.

Відповідач, в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду, посилається на те, що Житлово-будівельний кооператив "Бородиновський" є неприбутковою організацією та забезпечує свою діяльність лише за рахунок членських внесків, будь-яких орендарів чи комерційних структур у будинку немає.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ст.96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Положеннями ст.27 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив відповідає за своїми зобов`язаннями всім належним йому майном.

Відповідно до п.10.1 Статуту Житлово-будівельний кооператив "Бородиновський", джерелами формування майна кооперативу є: членські внески; майно, добровільно передане кооперативу його членами; гроші та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних та фізичних осіб, в тому числі, іноземних.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження скрутного фінансового становища, зокрема, доказів відсутності грошових коштів на всіх банківських рахунках чи відсутності майна, на яке можна звернути стягнення.

Банківська виписка АТ «Укрсиббанк» за період з 30.09.2019 по 14.11.2019 (а.с.188-192 т.1) свідчить лише про рух грошових коштів на рахунку відповідача за півтора місяця, однак, не є доказом відсутності грошових коштів для виконання рішення суду у цій справі.

Відповідач також надав суду перелік мешканців будинку, які станом на 01.11.2019 мають заборгованість перед ЖБК "Бородиновський" (а.с.187 т.1).

Втім, частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідач в заяві про розстрочку виконання рішення суду посилається на те, що у нього відсутні грошові кошти для виконання рішення суду у цій справі, оскільки всі грошові надходження спрямовуються на погашення поточної заборгованості перед позивачем.

Відповідно до частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, не вважається "випадком", зокрема, недодержання своїх зобов`язань контрагентом боржника, відсутність у боржника необхідних коштів.

За наведеного, посилання апелянта на те, що заборгованість, сплату якої він просить розстрочити, є фактичною заборгованістю мешканців житлового будинку перед ЖБК «Бородиновський», яку до цього часу вони не сплатили, не може бути підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Судова колегія приймає до уваги, що за матеріалами справи та згідно пояснень представника відповідача в судовому засіданні 18.02.2020, спір у цій справі виник з вини відповідача, а саме, внаслідок неналежного виконання ним своїх зобов`язань за договором №2538/1617-ТЕ-32 від 10.10.2016 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу.

Судова колегія також враховує, що відповідачем не вчинено дій з покращення свого фінансового стану, зокрема, стягнення в судовому порядку заборгованості з мешканців будинку.

За вказаних обставин, неможливо стверджувати, що у разі надання розстрочки відповідач буде взмозі щомісячно сплачувати грошові кошти для виконання рішення суду у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, на які відповідач посилається як на підставу для розстрочки виконання рішення суду не є такими, що ускладнюють та/або роблять неможливим виконання рішення. Ці обставини лише вказують на те, що негайне виконання судового рішення у цій справі може негативно вплинути на фінансовий стан відповідача, і його можливість, як неприбуткової організації, виконувати свої зобов`язання.

З огляду на вказані вище обставини, посилання відповідача на тяжке фінансове становище відповідача не може вважатися безумовною підставою для застосування положень статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, при вирішенні питання про надання відстрочки виконання рішення суд повинен враховувати також негативні наслідки для стягувача при затримці виконання рішення суду, порушення його матеріальних інтересів, та наявність інфляційних процесів в економіці держави.

Судова колегія зазначає, що невиконання відповідачем зобов`язань з оплати природного газу негативно відображується на підприємстві позивача, а подальше ухилення відповідача від сплати заборгованості, яка виникла ще у 2016 року, суттєво зачіпає інтереси позивача і завдає йому істотної, в тому числі й матеріальної шкоди.

В заяві про відстрочку виконання рішення суду відповідач вказує, що відмова у розстрочці може призвести до накладення арештів на його рахунки, припинення діяльності та відповідно неможливості забезпечення потреб мешканців будинку у теплопостачанні.

Однак, при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суд враховує матеріальні інтереси обох сторін.

Боржник не здійснює оплату за поставлений природний газ вже 4 роки.

Відповідач не здійснює роботу щодо стягнення заборгованості зі своїх дебіторів.

Таким чином, невиконання протягом тривалого часу рішення суду, з урахуванням наявності інфляційних процесів в державі, порушує матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для останнього.

Враховуючи наведене, доводи відповідача є необґрунтованими та не приймаються колегією суддів.

За вищевказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розстрочки виконання рішення суду, адже вказані відповідачем обставини не мають характеру виняткових випадків, які можуть бути підставою для надання відстрочки виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а ухвали господарського суду Харківської області від 02.12.2019 року у справі №922/1692/19 - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, ст.271, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.12.2019 року у справі №922/1692/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.02.2020р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя А.М. Білецька

Суддя Н.В. Гребенюк