ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м.Дніпро Справа № 908/1921/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь на рішення господарського суду Запорізької області від 19.11.2019 (повний текст рішення складено 28.11.2019, суддя Горохов І.С.) у справі

за позовом акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро

до відповідача публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, м. Запоріжжя

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

31.07.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця до публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №10429/ЦТЛ2018/20/2018/365 від 19.02.2018 в розмірі 901 579,56 грн, з яких плата за користування вагонами у розмірі 221 257,92 грн, за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі в сумі 680 321,64 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що в лютому 2019 року за перевізними накладними №№ 46180527, 46180535, 46180543, 46180550 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», зі станції Інгулець Придніпровської залізниці на станцію призначення Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці. На шляху прямування вагони були затримані, як зазначає позивач, з вини вантажовласника. За час затримки вагонів на підходах до станції призначення в період з 19.02.2019 13 год. 50 хв. до 27.02.2019 була нарахована плата за користування вагонами, а також збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі, які позивач просить стягнути з відповідача в даному позові. Позовні вимоги обґрунтовано нормами Закону України Про залізничний транспорт, Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, а також умовами укладених між сторонами договорів від 19.02.2018 № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 про надання послуг та ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889 від 30.09.2016 про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станції Запоріжжя Ліве.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.11.2019 у даній справі позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь на користь акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця плату за користування вагонами в сумі 221 257,92 грн, збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі в сумі 680 321,64 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 13 523,69 грн.

Рішення місцевого господарського суду умотивовано посиланням на те, що відповідач не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав, встановлених п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, 13.12.2019 звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що суд приймаючи рішення неповно дослідив всі обставини справи та надані сторонами докази, внаслідок чого дійшов невірного висновку про наявність у підписантів наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу в двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій.

На думку апелянта, накази № 23 від 16.02.2019 про затримання поїзду, № 39 від 26.02.2019 про закінчення затримки вагонів, № 1763 від 18.02.2019 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу підписані неуповноваженими особами.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив докази, що містяться в матеріалах справи та внаслідок цього дійшов необґрунтованого висновку про велике скупчення вагонів та неможливість прийому станцією Запоріжжя-Ліве поїзда, та, відповідно, про наявність підстав для затримки поїзда на підходах до станції призначення.

Затримки за актами загальної форми пов`язані з систематичними невиконання позивачем умов договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя - Ліве регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» № ПР/М-16- 3/1-708/НЮдч від 30.09.2016 в частині своєчасності забирання вагонів з під`їзної колії відповідача. В період з кінця січня 2019 року по кінець лютого 2019 року станція Запоріжжя-Ліве позивача систематично несвоєчасно приймала вагони з під`їзної колії відповідача. Це відбувалось через порушення позивачем умов про інтервальний проміжок часу, що встановлений договором для повернення вагонів з під`їзної колії.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Позивач вважає, що суд дослідив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність у підписантів наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору за зберігання вантажу в двократному розмірі повноважень на вчинення даних дій.

Позивач стверджує, що залізниця завозила на станцію Запоріжжя - Ліве вагонів у кількості більшої, ніж підприємство вивантажувало за добу, що призвело до виникнення ситуації з затримкою поїздів на проміжних станціях, оскільки ці поїзди в разі прибуття їх на станцію призначення Запоріжжя-Ліве викликали би затор та паралізували роботу станції, через те, що інші поїзди з вантажем які раніше прибули на адресу відповідача, вчасно не були забрані відповідачем і стояли на коліях станції Запоріжжя-Ліве в очікування їх забирання.

У відповідача ПАТ «Запоріжсталь» була можливість виїзду на станцію резервом з метою забирання вагонів з вантажем на під`їзну колію, але цього не робилось. Підприємство не заперечувало, що мало місце несвоєчасне вивезення вагонів зі станції, про що свідчать підписані представниками підприємства акти на затримку поїздів на коліях станції Запоріжжя-Ліве ГУ-23.

Актами форми ГУ-23, підтверджується, що спірні вагони були затримані на шляху прямування з вини відповідача через скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне вивільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України.

Станція Запоріжжя-Ліве окрім ПАТ "Запоріжсталь обслуговує і інші підприємства. Договором на експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» не передбачено, що колії використовуються виключно для потреб ПАТ «Запоріжсталь» і їх використання для інших підприємств заборонено.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46,47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивести вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо).

На думку позивача, наявність вільних під`їзних колій на станції Запоріжжя-Ліве, з урахуванням неподання відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме вини останнього у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2019 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду на 04.02.2020.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2020, приймаючи до уваги, що у період з 03.02.2020 по 04.02.2020 суддя Коваль Л.А., а у період з 03.02.2020 по 18.02.2020 суддя Мороз В.Ф., будуть перебувати у відпустках, визначено іншу дату судового засідання; розгляд справи призначено на 19.02.2020 на 11:30 годин.

Розпорядженням керівника апарату суду № 246/20 від 18.02.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

19.02.2020 у судове засідання з`явився представники сторін, які надали відповідні пояснення.

19.02.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

19.02.2018 між публічним акціонерним товариством Українська залізниця (позивач, перевізник) та публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365.

Відповідно до п.1.1. договору предметом цього договору, є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендною майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою.

Пунктом 1.3. договору визначено, що надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно із п.12.1. договору він вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС Месплан або АС Клієнт УЗ або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

30.09.2016 між публічним акціонерним товариством Українська залізниця (залізниця, позивач) та публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (власник колії, відповідач) укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії, яка примикає до станції Запоріжжя - Ліве № ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889, який укладено з протоколом узгодження розбіжностей від 03.11.2016, протоколом врегулювання розбіжностей від 21.11.2016, протоколом узгодження розбіжностей від 16.12.2016.

До договору №ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889 сторонами буди підписані наступні додаткові угоди: №1 від 01.09.2017, № 2 від 16.03.2018, №3 від 20.08.2018, №4 від 14.12.2018.

Відповідно до п.1 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве стрілкою № 12 до парку А і стрілкою № 172 до парку Б і яка обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є сигнальні знаки Межа під`їзної колії, які встановлені проти вхідного світлофора ЧВ парку А станції Запоріжжя-Ліве на відстані 71,7 метрів від вістря пера стрілки примикання № 12 та вхідного світлофора НБ парку Б станції Східна власника колії на відстані 341,5 метрів від вістря стрілки примикання № 172.

Згідно із п. 6 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018) вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: на приймально-відправні колії № № 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве; на сортувально-відправні колії парку Б станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 - маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 - збірні поїзди. Пред`явлені поїзди на коліях парку Б повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку А, на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку Б станції Запоріжжя-Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії.

Пунктом 14 договору (з урахуванням редакції додаткової угоди № 1 від 01.09.2017 та протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) сторони визначили, що власник колії сплачує залізниці плату: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та іншими нормативними документами; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.

Додатковою угодою №4 від 14.12.2018 до договору №ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889 сторони узгодили в назві, преамбулі та далі по тексту договору замінити слова публічне акціонерне товариство Українська залізниця на акціонерне товариство Українська залізниця.

Умовами п. 20 договору сторони дійшли згоди про те, що з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 21 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 03.11.2016) визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01 січня 2017 до 31 грудня 2021 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, в лютому 2019 року за перевізними накладними №№ 46180527, 46180535, 46180543, 46180550 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», зі станції Інгулець Придніпровської залізниці на станцію призначення Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці.

19.02.2019 о 08 год. 00 хв. в.о. начальника станції Запоріжжя-Ліве Гуняк К.А. оформлено повідомлення про те, що у зв`язку з великим накопиченням поїздів на станції Запоріжжя-Ліве просить затримати по станції Запоріжжя ІІ поїзд № 2724 (4677-14-4600).

Наказом № 30 від 19.02.2019 о 13 год. 50 хв. були затримані вагони з вантажем на своїх вісях, що перевозяться у поїзді № 2714, індекс поїзда 4677-028-4600, на станції Дніпробуд II у зв`язку із неприйняттям їх вантажовласником ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на станції призначення Запоріжжя Ліве.

За даним фактом станцією затримки вагонів Запоріжжя ІІ Придніпровської залізниці був складений акт про затримку вагонів (початок затримки) форми ГУ-23а № 11 від 19.02.2019, в якому зазначений час затримки поїзда № 2714, а саме: 19.02.2019 о 13 год. 50 хв.

В матеріалах справи міститься повідомлення про затримку вагонів, що перевозяться в поїзді № 2714, індекс поїзда 4677-028-4600, зі змісту якого вбачається, що оператор станції Дніпробуд ІІ Чеховська О.М. передала повідомлення, повідомлення прийняла 19.02.2019 о 14:28 товарний касир Запоріжжя-Ліве Орел М.Г.

Наказом № 40 від 27.02.2019 о 14 год. 47 хв. продовжено рух у поїзді № 2714 на станцію призначення у зв`язку з відновленням прийому вагонів на під`їзну колію ПАТ ЗМК Запоріжсталь.

21.02.2019 о 12 год. 25 хв. був виданий наказ № 2039 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу до двократного з 21.02.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний Полягай М.А.

За весь час затримки вагонів на підходах до станції призначення з вини вантажовласника було нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №№ 06039143, 07039146, 08039150, 08039153, 07039144, 07039148, 10039159, 13039168, 15039169 у розмірі 221 257,92 грн. Вказані відомості відповідач підписав із запереченнями.

Разом з тим за час затримки вагонів на станції Запоріжжя ІІ Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми був нарахований збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу в двократному розмірі на загальну суму з ПДВ 680 321,64 грн, що підтверджується накопичувальною карткою № 05039039 від 05.03.2019, яка була підписана представником відповідача з обмовкою, а саме: Поїзд кинутий на підходах за ініціативою залізничної дороги. ПАТ Запоріжсталь не відмовлялось від приймання вантажу на під`їзну колію. Неприймання поїзду ст. Запоріжжя-Ліве викликано незадовільною роботою станції Запоріжжя-Ліве. Нарахування збору за зберігання вантажу за час простою поїзду на підходах здійснено необґрунтовано та оплаті не підлягає.

Відповідач свої зобов`язання зі сплати нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу не виконав, у зв`язку з чим за ним утворився борг в загальній сумі 901 579,56 грн, який позивач просить стягнути у примусовому порядку.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі та запереченнях доводи, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, які нараховані за час простою вагонів відповідача на підходах до станції призначення через неможливість приймання їх вантажовласником і відсутність технічної можливості у зв`язку з накопиченням вагонів на станції призначення в адресу відповідача.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша ст.903 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.ст.3, 8 Закону України Про залізничний транспорт № 273/96-ВР від 04.07.1996 законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

У ст.71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, зазначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно із ст.5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів (далі Правила); Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Умовами п.п.2.1.,2.5. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих Мін`юстом України 24.11.2000 р. за № 875/5096, визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.

Пунктами 6, 9 договору № ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889 (в редакції додаткової угоди № 2 від 16.03.2018) встановлено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці: на приймально-відправні колії №№ 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве; на сортувально-відправні колії парку Б станції Запоріжжя-Ліве: на колії №№ 11, 12, 15-28 маршрутні поїзди; на колії №№ 31-36 збірні поїзди.

Пред`явлені поїзди на коліях парку Б повинні бути розташовані до уповільнювачів гальмівних позицій.

Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку А, на сортувально-відправних коліях №№ 11, 12, 15-28, 31-36 парку Б станції Запоріжжя-Ліве.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

З під`їзної колії вагони повертаються: порожні вагони-хопери з-під вивантаження, які прибувають в маршрутах здаються двома групами, перша не менше 40 вагонів, друга по узгодженню сторін; інші групами в кількості не менше 40 та не більше 60 вагонів.

Кількість вагонів у кожній партії, що повертається власником колії може бути змінена по узгодженню сторін.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії на одну з колій: №№ 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве.

Приймання вагонів залізницею здійснюється: на одній з приймально-відправних колій №№ 2-11 парку А станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно із п. 17 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, унесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000 № 644.

Пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У лютому 2019 року за перевізними накладними № 46180527, 46180535, 46180543, 46180550 залізницею було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПАТ ЗМК Запоріжсталь, станція призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

Матеріалами справи підтверджено, що неможливість приймання вагонів, що перевозяться в поїзді № 2714 (індекс 4677-028-4600), викликана накопиченням великої кількості вагонів на адресу відповідача на станції призначення Запоріжжя-Ліве, що призвело до зайнятості колій для прийняття вагонів.

Про зайнятість приймально-відправних колій станції Запоріжжя-Ліве вантажем, що прибув на адресу відповідача, свідчать складені станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці акти загальної форми ГУ-23, а саме:

- акт № 1885 від 17.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 33 колії парку 3 «Б» з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 17.02.19 о 12:40) (25 вагонів);

- акт № 1886 від 17.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 33 колії парку 3 «Б» з причини не вивозу локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 17.02.19 о 12:40) (11 вагонів);

- акт № 1887 від 17.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 33 колії парку 3 «Б» з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 17.02.19 о 12:40) (1 вагона);

- акт № 1888 від 20.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 33 колії парку 3 «Б» з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 17.02.19 о 12:40) (1 вагон);

- акт № 1900 від 18.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на колії 32 парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 01:00) (2 вагони);

- акт № 1901 від 18.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на колії 32 парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 01:00) (1 вагон);

- акт № 1902 від 18.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на колії 32 парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 01:00) (6 вагонів);

- акт № 1903 від 18.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на колії 32 парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 01:00) (1 вагон);

- акт № 1904 від 18.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на колії 32 парку Б з причини не вивозу локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 01:00) (32 вагони);

- акт № 1914 від 18.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на колії 36 парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 05:40) (40 вагонів);

- акт № 1915 від 18.02.2019, в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на колії 36 парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 05:40) (1 вагон);

- акт № 1916 від 18.02.2019 в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 36 колії парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 05:40) (1 вагон);

- акт № 1917 від 18.02.2019 в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 36 колії парку Б з причини не вивезення локомотивом вантажоодержувача (час початку затримки 18.02.19 о 05:40) (1 вагон);

- акт № 1936 від 18.02.2019 в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 35 колії парку Б з причини не забирання локомотивом вантажоодержувача LPLU4540066 LPLU4540699 (час початку затримки 18.02.19 о 13:40) (43 вагони);

- акт № 1949 від 19.02.2019 в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 34 колії парку 3 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 19.02.19 о 10:50) (2 вагони);

- акт № 1950 від 19.02.2019 в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 34 колії парку 3 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 19.02.19 о 10:50) (35 вагони);

- акт № 1951 від 19.02.2019 в якому зазначено про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють на 34 колії парку 3 з причини не вивозу тепловозом вантажоодержувача (час початку затримки 19.02.19 о 10:50) (6 вагонів).

Отже вказаними актами підтверджується зайнятість іншими вагонами колій № 34, 35, 36 парку Б.

Також в матеріалах справи містяться акти загальної форми ГУ-23 про закінчення затримки вищевказаних вагонів на станції призначення, а саме:

- акт № 1954 від 19.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1904 від 18.02.2019 відбулось 19.02.2019 о 15:20;

- акт № 1955 від 19.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1900 від 18.02.2019 відбулось 19.02.2019 о 15:20;

- акт № 1956 від 19.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1901 від 18.02.2019 відбулось 19.02.2019 о 15:20;

- акт № 1957 від 19.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1902 від 18.02.2019 відбулось 19.02.2019 о 15:20;

- акт № 1958 від 19.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1903 від 18.02.2019 відбулось 19.02.2019 о 15:20;

- акт № 1963 від 19.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1936 від 18.02.2019 відбулось 19.02.2019 о 18:00;

- акт № 1974 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1950 від 19.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 00:40;

- акт № 1975 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1951 від 19.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 00:40;

- акт № 1986 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1885 від 17.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 06:25;

- акт № 1987 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1885 від 17.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 06:25;

- акт № 1988 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1887 від 17.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 0:25;

- акт № 2003 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1888 від 17.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 15:25;

- акт № 2004 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1914 від 18.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 15:35;

- акт № 2005 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1915 від 18.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 15:35;

- акт № 2006 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1916 від 18.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 15:35;

- акт № 2007 від 20.02.2019, в якому зазначено, що закінчення затримки вагонів за актом № 1917 від 18.02.2019 відбулось 20.02.2019 о 15:35.

За фактом зайнятості приймально-здавальних колій на станції Запоріжжя-Ліве позивачем надані до справи письмові пояснення начальника станції Запоріжжя-Ліве Руденко А.В. за вих. № 467 від 09.08.2019, в яких зазначена детальна інформація щодо операцій, які здійснювались по кожній колії станції Запоріжжя-Ліве в період з 01.02.2019 по 27.02.2019. З вказаних пояснень вбачається, що на коліях №№ 2, 4, 6, 8, 9, 10, 11 парку А та колії № 36 парку Б відбувалось постійне прибуття та відправлення поїздів, колія № 3 парку А зайнята транспортерами, на колії № 5 парку А та № 33 парку Б відбулось накопичення вагонів 05.02.2019, на колії № 7 парку А відбулось накопичення порожніх вагонів за планом формування, на колії № 12 парку А в період з 01.02.2019 по 22.02.2019 знаходяться 34 транспортера та 2 господарчих вагона, на коліях № 11 -17, 21 - 25, 27, 28 парку Б відбулось накопичення призначенням за планом формування, колії № 26, № 31 парку Б колії для виконання додаткових технологічних операцій, колія № 38 парку Б колія накопичення та відстою транспортерів та для вагонів, які потребують виконання додаткових технологічних операцій.

Наведені докази свідчать про те, що на момент прибуття вагонів з вантажем у складі поїзду № 2714 на станцію Запоріжжя ІІ, на станції призначення Запоріжжя-Ліве прийомо - здавальні колії для прийняття вантажу відповідачем були зайняті іншими поїздами, що унеможливило подальший рух поїзду № 2714 до станції призначення та своєчасне прийняття відповідачем вантажу. В результаті вказаних обставин вагони у складі поїзду № 2714 були затримані станцією Запоріжжя ІІ та простоювали з 19.02.2019 по 27.02.2019.

Порядок видачі вантажів залізницею одержувачу врегульований положеннями Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року (далі Правила видачі вантажу).

Пунктами 1, 2 Правил видачі вантажу встановлено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458).

Наявне в матеріалах справи повідомлення про затримку вагонів, свідчить про те, що відповідача (вантажоодержувача) було повідомлено 19.02.2019 о 13 год. 50 хв. про прибуття вагонів на станцію Запоріжжя ІІ.

Умовами п.46 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно із п. 32 Правил видачі вантажів одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти із станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів передбачені Правилами зберігання вантажів. Для вивозу вантажу із станції одержувач зобов`язаний пред`явити накладну. Якщо вивезення вантажу провадиться після закінчення терміну безкоштовного зберігання, то одержувач зобов`язаний пред`явити представнику станції, який видає вантаж, квитанцію про сплату збору за зберігання вантажу.

Всупереч наведеним правовим нормам, вантаж, що прибув на станцію Запоріжжя ІІ був затриманий та не був своєчасно забраний відповідачем, внаслідок чого вагони з вантажем простоювали на коліях вказаної станції залізниці.

За фактом затримки на колії станції Запоріжжя ІІ у зв`язку з простоюванням вказаних вагонів залізницею у відповідності до вимог Правил користування вагонами і контейнерами були складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника, на підставі яких в подальшому були складені відомості плати за користування вагонами, за якими відповідачу нарахована плата за користування вагонами в загальній сумі 221 257,92 грн.

Обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (стаття 129 Статуту залізниць України ).

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Виходячи з положень п.3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

В матеріалах справи містяться складені станцією Запоріжжя ІІ акти загальної форми ГУ-23, а саме: № 34 від 19.02.2019 та № 41 від 27.02.2019, підписані працівниками станції.

Відповідач був повідомлений про час прибуття вантажу, що підтверджується наявними у справі доказами, однак всупереч вимог ст. 46 Статуту залізниць України, п. 32 Правил видачі вантажів та умов договору не вжив заходів, спрямованих на усунення обставин, які викликали затримку вагонів з вантажем (звільнення прийомо - здавальних колій на станції призначення Запоріжжя-Ліве), що призвело до їх простоювання на станції Запоріжжя ІІ та нарахування за час затримки зборів у вигляді плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до п. 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці з моменту затримки (п. 8 Правил). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п. 9 Правил).

Статтею 36 Статуту залізниць України передбачено, що у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру. Начальник залізниці, уповноважені ним керівники організацій, що входять до складу залізниці, відповідно до Правил мають право на укладення договорів про збереження вантажів на складах станцій або у вагонах.

21.02.2019 був виданий наказ № 2039 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу відповідача (затриманого з 13 год. 50 хв. 19.02.2019) до двократного з 21.02.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний Полягай М.А.

На підтвердження повноважень Полягай М.А. до матеріалів справи долучена довіреність № 2029 від 29.10.2018, видана за підписом директора Регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця Кужавського М.С. та першого заступника директора Регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця Декарчука О.М. (довіреність дійсна до 02.08.2019 включно).

Абзацами 2, 3 ст. 46 Статуту залізниць України визначено, що вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Факт затримки вагонів з вантажем відповідача з його вини на станції Запоріжжя ІІ понад часу безкоштовного їх зберігання підтверджується актами загальної форми ГУ-23, в яких зазначений час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери.

Збір за зберігання вантажу встановлений у Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Нарахування збору за зберігання вантажу здійснене позивачем на підставі накопичувальної картки № 05039039 від 05.03.2019 на суму разом з ПДВ 680 321,64 грн, яка підписана представником відповідача з обмовкою.

Відповідач не виконав зобов`язання із здійснення розрахунків зі сплати нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час їх затримки

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, відбулася з вини відповідача, а саме: через неможливість приймання їх станцією призначення з причин накопичення вагонів, що прибули на адресу відповідача та зайнятості прийомо-здавальних колій. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Також у вказаних актах зазначені номери залізничних накладних.

Розрахунки плати за спірними відомостями плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами, встановлених п.16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування вагонами в сумі 221 257,92 грн, збору за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі в сумі 680 321,64 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника про те, що накази про затримання поїзду, про закінчення затримки вагонів, про збільшення розміру збору за зберігання вантажу підписані неуповноваженими особами.

Так, в матеріалах справи міститься довіреність № 4524 від 26.10.2018, видана головою правління ПАТ Українська залізниця Кравцовим Є.П. та членом правління Бужора О.Я., якою останні уповноважили директора регіональної філії Придніпровська залізниця Кужавського М.С. та/або першого заступника директора регіональної філії Придніпровська залізниця Декарчука О.М. здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю Філії, її структурних підрозділів відповідно до планів, затверджених довірителем. Вказана довіреність видана з правом передоручення повноважень іншим особам та дійсна до 02.08.2019.

Відповідно до вказаної довіреності Кужавський М.С. та Декарчук О.М. уповноважені: видавати та підписувати від імені Філії розпорядчі документи (накази) та затверджувати документи з питань, що стосуються діяльності Філії, її структурних підрозділів, які є обов`язковими для всіх працівників Філії, її структурних підрозділів, та не повинні суперечити рішенням органів та наказам довірителя, а також видавати та скасовувати в установленому порядку довіреності від імені довірителя працівникам Філії, її структурних підрозділів, іншим особам у порядку передоручення, з обов`язковим повідомленням довірителя про видачу та скасування довіреності з наданням відомостей про особу, якій передані відповідні повноваження або довіреність якої скасовано.

Директором регіональної філії Придніпровська залізниця Кужавським М.С. та першим заступником директора регіональної філії Придніпровська залізниця Декарчуком О.М. була видана довіреність № 2022 від 29.10.2018, якою уповноважено: начальника структурного підрозділу Дніпровська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця Борецького Анатолія Станіславовича та першого заступника начальника структурного підрозділу Дніпровська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця Гуню Костянтина Анатолійовича здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю Підрозділу, відповідно до планів, затверджених довірителем, з правом підписання заяв, форм, довідок, з приводу будь-яких питань, що пов`язані із представництвом інтересів довірителя стосовно діяльності Філії, її структурних підрозділів. Вказана довіреність дійсна до 02.08.2019 включно.

В матеріалах справи міститься наказ № НОК-84/ОС від 01.02.2019, відповідно до якого на ОСОБА_1 покладено з 04.02.2019 виконання обов`язків начальника структурного підрозділу Запорізька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця на період щорічної відпустки Соколова В.Ю. Зазначений наказ підписаний директором регіональної філії Кужавським М.С.

Крім того, в матеріалах справи міститься довіреність № 2029 від 29.10.2018, видана директором регіональної філії Придніпровська залізниця Кужавським М.С. та першим заступником директора регіональної філії Придніпровська залізниця Декарчуком О.М., якою уповноважені: начальник структурного підрозділу Запорізька дирекція залізничних перевезень РФ Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця Соколов Владислав Юрійович та головний інженер структурного підрозділу Запорізька дирекція залізничних перевезень РФ Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця Полягай Михайло Анатолійович, здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю Підрозділу, відповідно до планів, затверджених довірителем з правом підписання заяв, форм, довідок, з приводу будь-яких питань, що пов`язані з представництвом інтересів довірителя стосовно діяльності філії і її структурних підрозділів.

Відповідно до ст.246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Частинами першою та третьою статті 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до частин першої та третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За приписами частини першої статті 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Згідно з частинами другою та третьою статті 244 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Зі змісту наведених норм, вбачається, що повноваження на вчинення правочину представником можуть бути передбачені як окремо договором, законом, актом органу юридичної особи та виникати з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства, так і разом (договором і довіреністю, довіреністю і актом органу юридичної особи тощо).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що повноваження осіб, які підписали накази про затримку вагонів на підходах до станції призначення та про застосування ставки збору на зберігання вантажу у двократному розмірі, підтверджені належними доказами.

Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі відповідач посилається на номери наказів, які не відносяться до розгляду даної справи, що взагалі ставить під сумнів доводи апелянта щодо відсутності повноважень у посадових осіб позивача на вчинення дій в частині підписання наказів.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження скаржника про ненадання позивачем жодного належного та допустимого доказу того, що ПАТ ЗМК Запоріжсталь відмовлялося від прийняття вантажу.

Так, причиною затримки вантажу є неприйняття вантажовласником через відсутність технічної можливості (накопичення вагонів на станції призначення), що зазначено в акті форми ГУ-23а № 11 від 19.02.2019 та актах форми ГУ-23 № 34 від 19.02.2019 та № 41 від 27.02.2019. Факт накопичення вагонів на станції призначення, зайнятість прийомо-здавальних колій підтверджена позивачем складеними актами форми ГУ-23 № 1885 від 17.02.2019, № 1886 від 17.02.2019, № 1887 від 17.02.2019, № 1888 від 20.02.2019, № 1900 від 18.02.2019, № 1901 від 18.02.2019, № 1902 від 18.02.2019, № 1903 від 18.02.2019, № 1904 від 18.02.2019, № 1914 від 18.02.2019, № 1915 від 18.02.2019, № 1916 від 18.02.2019, № 1917 від 18.02.2019, № 1936 від 18.02.2019, № 1949 від 19.02.2019, № 1950 від 19.02.2019, № 1951 від 19.02.2019, а також письмовими поясненнями начальника станції Запоріжжя-Ліве Руденко А.В. за вих. №467 від 09.08.2019.

Наведеними доказами спростовуються доводи скаржника про ненадання позивачем актів про закінчення затримки вагонів, а також актів загальної форми, на які є посилання у відомостях плати за користування вагонами і на підставі яких розрахована плата за користування вагонами.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що надані позивачем документи не підтверджують дійсну кількість поїздів, що простоювали після настання інтервального часу по станції Запоріжжя-Ліве та наявність підстав для затримання вагонів, оскільки визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був своєчасно повідомлений позивачем про затримку поїзда, у зв`язку з чим відповідач мав можливість вжити заходів до усунення скупчення вагонів на підходах до станції Запоріжжя-Ліве.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження вжиття ним заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу.

Стосовно доводів відповідача про те, що затримка прийому потягів відбувалася через неритмічну доставку їх залізницею на станцію призначення, колегія суддів приймає до уваги, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору.

Як вказує позивач, у п. 2.6 Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ПАТ "Запоріжсталь" і станції примикання Запоріжжя-Ліве Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" викладено порядок подавання і забирання вагонів на під`їзну колію ПАТ "Запоріжсталь", яким визначено, що вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-відправних колій парку "А" та на одну з сортувально-відправних колій парку "Б". Тобто не передбачена зайнятість всіх 32 колій парків "А" та "Б" станції Запоріжжя-Ліве вагонами, які прибули на адресу ПАТ "Запоріжсталь", та простоюють в очікуванні подачі на під`їзну колію та які прийняті від ПАТ "Запоріжсталь" до перевезення. Залізниця не може займати всі наявні колії по станції вагонами з вантажем ПАТ "Запоріжсталь", оскільки даний факт може призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.

Водночас, несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та пунктів 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть у разі, коли поставка вантажу не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Апелянт не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення, а також наявність підстав, встановлених п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, для звільнення його як вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення в оскаржуваній частині судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь відмовити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.11.2019 у справі №908/1921/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 26.02.2020.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді В.Ф.Мороз

А.Є.Чередко