ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2234/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Кулаковій С.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Київського геріатричного пансіонату, м. Київ,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1", с. Чайки Києво-Святшинського району,

про стягнення 66 887,11 грн.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Камільовський В.В, адвокат, довіреність від 13.09.2019;

СУТЬ СПОРУ:

Київський геріатричний пансіонат, м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 08.10.2018 №275 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1", с. Чайки Києво-Святошинського району (далі по тексту ТОВ "КК "Зараз-1"), в якому просить суд стягнути з відповідача 66887,11 грн. збитків, завданих невиконанням договору №03/02 на постачання теплової енергії від 19.02.2018, в тому числі:

24875,61 грн. вартість електроенергії, спожитої для підігріву води за період червень-вересень 2018 понад встановлені ліміти споживання;

26 592,00 грн. вартість закупівлі чотирьох водонагрівачів на 80 л кожний;

3 282,00 грн. вартість закупівлі тепловентилятора;

12 137,50 грн. вартість закупівлі десяти масляних обігрівачів.

Позов обґрунтований тим, що позивач є заснованою на комунальній власності територіальної громади м. Києва (від імені якої виступає Київська міська рада) стаціонарною соціально-медичною установою загального типу для постійного проживання громадян похилого віку, ветеранів війни та праці, інвалідів, які потребують стороннього догляду, побутового та медичного обслуговування, з утвореними у разі потреби відділенням тимчасового перебування та відділенням хоспісної допомоги, що входять як структурні підрозділи до складу пансіонату.

Між позивачем (замовник) та відповідачем (виробник) 19.02.2018 було укладено договір №03/02 на постачання теплової енергії, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався забезпечити безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв, а також перерв з метою усунення технологічних порушень в системах теплопостачання - до усунення наслідків таких порушень); не допускати перевищення допустимої тривалості перерв у постачанні теплової енергії, встановленої КМУ на підставі стандартів, нормативів, правил експлуатації, проведення випробування теплових мереж, поточного та капітального ремонтів.

Разом із тим, з 01.06.2018 і до жовтня 2018 відповідач повністю припинив постачання теплової енергії, мотивуючи проведенням планово-профілактичного ремонту котельні. Позивач твердить, що понад сто його підопічних за станом здоров`я прикуті до ліжка, значна частина пересувається за допомогою інвалідних крісел, значна категорія потребує особливого догляду, який неможливий за відсутності гарячого водопостачання.

З метою підтримання санітарно-гігієнічного стану підопічних у зв`язку із відсутністю опалення та гарячої води позивач був змушений придбати чотири водонагрівачі по 80л кожен на суму 26592 грн. З метою підтримання відповідної температури у приміщеннях під час проведення гігієнічних процедур підопічним, позивач був змушений придбати тепловентилятор вартістю 3 282 грн. та десять масляних обігрівачів на суму 12 137,50 грн.

Використання зазначених приладів призвело до перевищення споживання електроенергії понад встановлені ліміти та відповідно понад норми бюджетного фінансування за період червень-вересень 2018 на суму 24 875,61 грн.

Позивач зазначені суми вважає збитками, які завдані порушенням відповідачем умов договору на постачання теплової енергії в частині безперервності надання послуг, і, посилаючись на ст. 31 Закону України "Про теплопостачання", пункт 38 постанови КМУ від 03.10.2007 №1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією", Закон України "Про житлово-комунальні послуги" просить суд стягнути зазначені збитки з особи, яка їх завдала - ТОВ "КК "Зараз-1".

Ухвалою від 17.10.2018 позовну заяву Київського геріатричного пансіонату залишено без руху та зобов`язано позивача у строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали усунути зазначені у ній порушення у зазначений судом спосіб.

30.10.2018 від позивача надійшла заява від 26.10.2018 №292 на виконання вимог ухвали від 17.10.2018.

Ухвалою від 05.11.2018 прийнято до розгляду позовну заяву відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 03.12.2018.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 27.11.2018 №98/11 проти позову заперечує та просить суд в позові відмовити повністю. Заперечення мотивовані тим, що відповідач припинив постачання теплової енергії відповідно до умов пункту 3.1.5 Договору з метою недопущення технологічних порушень в системах теплопостачання.

Відповідач твердить, що 26.10.2016 між ним та ТОВ "Укртеплоліфтсервіс" укладено договір №6 про надання послуг, відповідно до якого останній надає відповідачу послуги з цілодобового операторського технічного обслуговування та експлуатації системи виробництва та постачання теплової енергії. Відповідач твердить, що в результаті виявлення технічних збоїв, виробником прийнято рішення про проведення планово-попереджувального ремонту котельні з 11.06.2018 по 30.06.2018. У зв`язку з виявленням необхідності заміни комплектуючих, замовлення поставки яких було здійснено у компанії - ліцензійного постачальника в Німеччині, виробник листом від 31.08.2018 попередив позивача про здійснення планово-попереджувального ремонту котельні з 11.06.2018 по 30.09.2018.

Крім того, відповідач твердить, що між постачальником природного газу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "КК "Зараз-1" було укладено договір на постачання природного газу для виробництва теплової енергії №2218/1718-БО-17 від 29.09.2017 зі строком дії до 31.03.2018. В подальшому додатковою угодою №2 від 03.04.2018 строк дії договору було продовжено до 31.05.2018. Лише 07.06.2018 укладено додаткову угоду №3 зі строком дії до 31.07.2018. 06.08.2018 укладено додаткову угоду №4 строком дії до 31.08.2018. 05.09.2018 укладено додаткову угоду №5 строком дії до 30.09.2018. Відповідач твердить, що у періоди до пролонгації договору на постачання природного газу виробник не був забезпечений лімітами на газ, тому не міг виробляти та постачати теплову енергію.

Також відповідач твердить, що Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою прийнято рішення №219 «Про погодження відкоригованих тарифів на послуги з виробництва теплової енергії, її транспортування та постачання споживачам» лише 24.10.2018.

Зазначене, на твердження відповідача, підпадає під регулювання пункту 11.1 Договору, відповідно до якого сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по Договору, якщо таке невиконання стало наслідком форс-мажорних обставин, настання яких ні замовник, ані виконавець неспроможні були передбачити і попередити.

Також відповідач твердить, що за аналогічний період 2016 року Київський геріатричний пансіонат сплатив ТОВ "КК "Зараз-1" за постачання теплової енергії 509752,28 грн., в 2018 році не сплачував взагалі у зв`язку з відсутністю постачання, тому витрати позивача в сумі 66 887,11 грн. на забезпечення пансіонату гарячою водою та теплом є не збитками, а економією бюджетних коштів.

03.12.2018 від представника позивача надійшло клопотання від 03.12.2018 про доручення до матеріалів справи додаткових документів.

В судовому засіданні 03.12.2018 судом оголошено перерву до 17.12.2018, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розписку.

Ухвалою від 17.12.2018 суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання у справі на 14.01.2019. Цією ж ухвалою суд запропонував сторонам подати свої пропозиції щодо кола питань, які можуть бути поставлені перед експертом в разі призначення у справі судової економічної експертизи, та щодо експертної установи, або експерта, якому може бути доручено проведення експертизи у справі з метою встановлення наявності та розміру збитків, завданих невиконанням Договору на постачання теплової енергії від 19.02.2018 №03/02.

Ухвалою від 14.01.2019 у справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України. На судову експертизу винесено таке питання: Чи підтверджується документально наявність у Київського геріатричного пансіонату (код 21462905) збитків, завданих невиконанням товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Зараз-1" (код 40251080) умов договору №03/02 на постачання теплової енергії від 19.02.2018 в частині безперервності постачання теплової енергії (пункт 2.1.1 Договору) у період 01.06.2018 - 30.09.2018? Якщо так, то в якому розмірі? Провадження у справі зупинено у зв`язку із призначенням у справі судової експертизи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 ухвалу господарського суду Київської області від 14.01.2019 залишено без змін.

Матеріали справи згідно супровідного листа від 21.05.2019 були направлені Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 14.01.2019 у справі №911/2234/18 для проведення судової експертизи

13.06.2019 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист від 11.06.2019 №3347/19-72 з повідомленням про неможливість надання висновку економічної експертизи від 11.06.2019 №3347/19-72.

Суд дійшов висновку про безпідставність ненадання експертною установою висновку з питання, яке було поставлене судом на вирішення судової експертизи, та відповідно до ухвали від 03.07.2019 повернув матеріали справи до експертної установи для виконання судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2019.

12.08.2019 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист від 07.08.2019 №21818/19-72 з клопотанням експерта І.М. Музиченко, в якому експерт для проведення судово-економічної експертизи просить надати акт ревізії (аудиторський висновок (звіт), в якому встановлені збитки, а також документи, які були використані під час аудиту (ревізії) в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.08.2019 провадження у справі №911/2234/18 поновлено, призначено до розгляду в судовому засіданні клопотання експерта Київського НДІ судових експертиз Музиченко І.М. про надання додаткових документів, зобов`язано позивача подати запитуваний експертом акт ревізії (аудиторський висновок (звіт), в якому встановлені збитки, а також документи, які були використані під час аудиту (ревізії); зобов`язано експерта письмово зазначити нормативний документ, який встановлює обов`язковість складення акту ревізії (аудиторського висновку (звіту) для встановлення наявності та розміру збитків, завданих невиконанням господарського договору, а також регламентує неможливість виконання судової економічної експертизи із зазначеного питання у разі відсутності акту ревізії (аудиторського висновку (звіту), у якому встановлені збитки.

Від Київського НДІ судових експертиз 11.09.2019 надійшов лист від 09.09.2019 №21818/19 (за підписом заступника директора Голікової Т.Д.), у якому зазначено, що згідно пункту 1.1 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мінюсту від 08.10.1998 №53/5, проведення ревізійних дій (визначення експертами-економістами будь-яких економічних показників без попереднього проведення документальних перевірок фінансово-господарської діяльності суб`єктом контролю) не належить до завдань економічної експертизи.

Від Київського геріатричного пансіонату 11.09.2019 надійшли пояснення від 06.09.2019 №242, у яких позивач зазначає про те, що перевірки фінансово-господарської діяльності здійснюються контролюючими органами згідно чітко визначених питань, які затверджені планом контрольного заходу та проводяться згідно затвердженого річного графіку перевірок. Остання перевірка фінансово-господарської діяльності позивача проводилася в січні 2017 року відділом фінансового контролю та аудиту Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) та охоплює період 01.01.2015 - 01.01.2017. За розглядуваний у позові період перевірка не проводилась, відтак запитувані експертом документи не можуть бути надані.

Ухвалою від16.09.2019 суд залишив без задоволення клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, та зупинив провадження у справі. Крім того, враховуючи

що перед експертом поставлено питання щодо документального підтвердження збитків, завданих невиконанням договору, укладеного з відповідачем на постачання теплової енергії, а не щодо проведення ревізійних дій (визначення економічних показників) або щодо документальної обґрунтованості збитків показниками фінансової звітності підприємства/організації за певний період, а також враховуючи

вид діяльності позивача як комунальної стаціонарної соціально-медичної установи, негосподарюючого суб`єкта, діяльність якого не має на меті отримання прибутку,

суд клоптав перед експертом про проведення експертизи із наданням висновку за наявними у справі матеріалами.

31.10.2019 до господарського суду Київської області від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали господарської справи №911/2234/18 із супровідним листом та повідомленням про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи від 25.10.2019.

Ухвалою від 07.11.2019 провадження у справі поновлено, підготовче судове засідання призначено на 25.11.2019.

Ухвалою від 25.11.2019 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 16.12.2019. В судовому засіданні 16.12.2019 розпочато розгляд справи по суті на оголошено перерву до 14.01.2020.

09.01.2020 від позивача надійшли пояснення від 08.01.2020 №05, у яких позивач твердить, що ним було подано повний комплект документів на підтвердження позовних вимог. Неодноразово наголошувалось, що позивач утримується за рахунок коштів бюджету міста Києва, тому всі витрати на використання теплової енергії та електроенергії повинні відповідати кошторису та лімітам споживання, які затверджуються Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради та органами казначейства. Ліміти споживання електроенергії встановлені наказом Департаменту соціальної політики №74 від 27.04.2018. Фактичне використання електроенергії із перевищенням лімітів вбачається з актів та розрахунку кількості електроенергії. Позивач твердить, що перевищення лімітів використання електроенергії не було допущено позивачем жодного року, в якому не було припинено постачання теплоносія, оскільки не було необхідності використовувати водонагрівачі та пристрої, що підтримують температуру. Відтак позивач вважає, що факт перевищення лімітів споживання електроенергії позивачем на 10 380 кВт/г за червень-вересень 2018 є прямим наслідком порушення відповідачем Договору на постачання теплової енергії щодо безперервного постачання тепла. Також позивач наголошує, що придбання додаткових водонагрівачів та електронагріваючих пристроїв, не передбачених кошторисом, не було б необхідним, якби відповідач належним чином виконував умови Договору по постачанню теплоносія.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов в повному обсязі.

09.01.2020 від позивача надійшло клопотання від 08.01.2020 №06 про розгляд справи без участі представника позивача.

14.01.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення та зняття фотокопій.

14.01.2020 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, на підставі пункту 4 ч.1 ст. 226 ГПК України, обґрунтоване тим, що у судових засіданнях 16.09.2019, 25.11.2019, 16.12.2019 був відсутній уповноважений представник відповідача.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Дійсно в судові засідання від позивача з`являлась представник за довіреністю Рудик Т.В., яка не надала суду документів на підтвердження наявності у неї права на зайняття адвокатською діяльністю, відтак вказана особа була присутня у судових засіданнях як вільний слухач, оскільки після переходу до розгляду справи у загальному позовному провадженні відповідно до ухвали від 17.12.2018 не була допущена судом до участі у справі в якості представника сторони - позивача.

Разом із тим, матеріалів справи достатньо для прийняття рішення у справі, відтак неявка повноважного представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, крім того, від позивача надійшло клопотання від 08.01.2020 про розгляд справи без участі представника позивача.

Розглянувши позов Київського геріатричного пансіонату до ТОВ «КК «Зараз-1» про стягнення 66 887,11 грн. збитків, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно пунктів 1.1, 2.1 Положення про Київський геріатричний пансіонат, затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.11.2013 №2061, Київський геріатричний пансіонат є стаціонарною соціально-медичною установою загального типу для постійного проживання громадян похилого віку, ветеранів війни та праці, інвалідів, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування з утвореними у разі потреби відділенням тимчасового перебування та відділенням хоспісної допомоги, що входять як структурні підрозділи до складу пансіонату. Пансіонат заснований на комунальній власності територіальної громади міста Києва та підпорядкований Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Засновником та власником Пансіонату є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада.

Основним завданням Пансіонату є забезпечення належних умов для проживання, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги громадянам похилого віку, ветеранам війни та інвалідам, які потребують стороннього догляду та допомоги.

Відповідно до пункту 2.2 Положення, мешканці Пансіонату забезпечуються відповідно до встановлених норм в тому числі цілодобовим медичним обслуговуванням, комунально-побутовим обслуговуванням (опалення, освітлення, радіофікація, тепло-, водопостачання тощо).

Згідно до пункту 3.1 Положення, до Пансіонату приймаються на державне утримання особи похилого віку, які досягли пенсійного віку, ветерани війни та праці та інваліди першої і другої групи старші 18 років, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, побутового обслуговування, медичної допомоги, які не мають працездатних родичів, зобов`язаних їх утримувати за законом.

Відповідно до пункту 4.1 Положення, Пансіонат утримується за рахунок коштів бюджету міста Києва та інших джерел, не заборонених законодавством України, має рахунок в органах Державної казначейської служби України. Згідно до пункту 4.3 Положення, фінансово-господарська діяльність Пансіонату провадиться відповідно до кошторису, штатного розпису, які затверджує Департамент.

Згідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до абзацу третього частини другої ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

19.02.2018 між ТОВ «КК «Зараз-1» (виробник) та Київським геріатричним пансіонатом (замовник) укладено договір №03/02 на постачання теплової енергії (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого:

- виробник здійснює постачання теплової енергії замовникові в орієнтовних обсягах 2 705,82 Гкал, а замовник зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у терміни, визначені умовами цього договору (пункт 1.1);

- виробник зобов`язується забезпечити безперервне постачання теплової енергії у орієнтовних обсягах, зазначених у пункті 1.1 Договору (за винятком нормативно встановлених перерв, а також перерв з метою усунення технологічних порушень в системах теплопостачання - до усунення наслідків таких порушень) (пункт 2.1.1);

- виробник зобов`язується повідомляти замовника про проведення ремонтних та профілактичних робіт систем теплопостачання за 10 календарних днів до початку їх проведення (пункт 2.1.3); не допускати перевищення допустимої тривалості перерв у постачанні теплової енергії, встановленої КМУ на підставі стандартів, нормативів, правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного та капітального ремонтів (пункт 2.1.4);

- замовник зобов`язується оплачувати за теплову енергію в обсягах і у терміни згідно тарифів, зазначених у Додатку №1 (пункт 2.2.1);

- замовник має право вимагати від виробника безперервного постачання теплової енергії на умовах даного договору та відповідно до чинного законодавства (за винятком нормативно встановлених перерв, а також перерв з метою усунення технологічних порушень в системах теплопостачання - до усунення наслідків таких порушень) (пункт 3.2.2); вимагати від виробника відшкодування збитків та компенсації витрат, завданих порушеннями, допушеними виробником під час постачання теплової енергії (пункт 3.2.3);

- договір вважається укладеним з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2018 включно (4пункт 7.1);

- сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по Договору, якщо таке невиконання стало наслідком надзвичайної та непереборної за наявних умов сили (форс-мажорних обставин), тобто подій, настання яких ні замовник, ані виконавець неспроможні були передбачити і попередити (пожежі, повені, градобій, посуха, землетруси, інші стихійні явища природи, воєнні дії, рішення та дії органів влади та місцевого самоврядування тощо (пункт 11.1). Факт виникнення та строк дії форс-мажорних обставин підтверджуються актом Торгово-Промислової палати України за місцем виникнення форс-мажорних обставин (пункт 11.4).

І. Щодо виконання планово-попереджувального ремонту котельні, суд встановив таке.

Відповідач твердить, що листом від 08.06.2018 №47/06 повідомив споживачів, в тому числі Київський геріатричний пансіонат, про початок планово-попереджувального ремонту котельні з метою підготовки до опалювального сезону 2018-2019 років та припинення теплопостачання з 11.06.2018 по 30.06.2018, однак до матеріалів справи не подано доказів надіслання або вручення зазначеного листа позивачу.

11.06.2018 між ТОВ «КК «Зараз-1» та ТОВ «Укртеплоліфтсервіс» укладено додаткову угоду №9 до Договору №6 про надання послуг від 26.10.2016, відповідно до якої сторони домовились про проведення планово-попереджувального ремонту котельні з метою підготовки обладнання до опалювального сезону 2018-2019 років, вартість якого була визначена в сумі 144082,13 грн.; до вказаної додаткової угоди №1 було підписано Додаток №1 (план-графік виконання планово-попереджувальних робіт), розрахований на період травень-липень 2018, та Додаток №2 (кошторис планово-попереджувальних робіт), розрахований на червень та липень 2018. Відтак, від початку відповідач не мав наміру виконувати ремонт котельні у строк до 30.06.2018, який був зазначений у листі від 08.06.2018.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина 3 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до пунктів 32, 33 Правил Користування тепловою енергією строк планового відключення споживача від системи теплопостачання для проведення планових робіт з ремонту обладнання і підключення нових споживачів обумовлюється в договорі. Плановий ремонт обладнання системи опалення споживача виконувати під час опалювального періоду забороняється.

Відповідно до пункту 29 Правил Користування тепловою енергією теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше.

Суд встановив, що строки планових відключень Договором №03/02 на постачання теплової енергії між сторонами не встановлені, натомість Договором передбачено безперервне постачання теплової енергії, за винятком нормативно встановлених перерв, а також перерв з метою усунення технологічних порушень в системах теплопостачання - до усунення наслідків таких порушень. Посилання на законодавчий акт, яким встановлюються нормативи таких перерв, у Договорі також відсутні.

При цьому відповідач також не наводить нормативного Акту, яким встановлено допустиму тривалість перерв у наданні послуг та їх періодичність (ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який був чинним до 01.05.2019), яким він керувався, укладаючи Додаткову угоду №9 від 11.06.2018 та план-графік до неї.

У зв`язку з цим в умовах Договору №03/02 було закладено завідомо дискримінаційну умову, відповідно до якої відповідач, посилаючись на наявність технологічних порушень у системі теплопостачання, мав змогу на власний розсуд встановлювати та змінювати строки перерв у теплопостачанні, на що позивач не мав впливу, що суперечить одній з основних засад цивільного законодавства (справедливість, добросовісність та розумність) відповідно до пункту 6 ст. 3 ЦК України.

Листом від 27.06.2018 вих.№52-1/06 ТОВ «КК «Зараз-1» повідомило споживачів, в тому числі позивача Київський геріатричний пансіонат, про початок планово-попереджувального ремонту котельні з метою підготовки до опалювального сезону 2018-2019 років та припинення на період з 11.06.2018 по 30.06.2018 виробництва, транспортування і постачання теплової енергії.

До матеріалів справи додано копію Дефектного акту від 20.06.2018, погодженого ТОВ «Укртеплосервіс» та затвердженого ТОВ «КК «Зараз-1» про те, що датчики контролю полум`я на котлах №1, №2 та №3 підлягають заміні.

Також до матеріалів справи долучено копію доповідної записки від 27.06.2018 №59 генерального директора ТОВ «Укртеплоліфтсервіс», у якій зазначено про відсутність необхідних датчиків полум`я на складах офіційних представників виготовлювача та здійснення замовлення обладнання у Німеччині, орієнтовний строк надходження обладнання - 27.07.2018.

Суд звертає увагу на те, що будь-яких первинних документів щодо замовлення зазначеного обладнання матеріали справи не містять, як не містять і доказів існування об`єктивних обставин, які б перешкодили встановити необхідність заміни обладнання завчасно, закупити його завчасно до початку планового ремонту та припинення теплопостачання, що б надало змогу скоротити перерву у теплопостачанні.

Договір про надання послуг з цілодобового операторського технічного обслуговування та експлуатації котельні між відповідачем та ТОВ "Укртеплоліфтсервіс" було укладено 26.10.2016, у Дефектному акті зазначено, що датчики відпрацбвали належний термін та знаходяться у непрацездатному стані, що могло бути виявлено (та мало бути виявлено) під час роботи котельні, а не 20.06.2018 після припинення теплопостачання, яке фактично відбулось 01.06.2018, а з 11.06.2018 було заявлено про початок ремонту.

Наказом №6ОД від 27.06.2018 «Про внесення змін до Наказу ТОВ «Керуюча компанія «Зараз-1» №5ОД від 08.06.2018» визначено період здійснення планово-профілактичного ремонту котельні: 52 календарних днів з 11.06.2018 по 01.08.2018. Посилань на законодавчий акт, який би містив строк проведення ремонту, або порядок його визначення, у наказі не наведено.

Суд вказує, що зазначений наказ не має характеру обов`язкового для позивача акту, який підлягає виконанню.

Відтак, відповідач змінив умову Договору №03/02 щодо безперервного теплопостачання в односторонньому порядку на власний розсуд всупереч вимогам ст. 651 ЦК України.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Київський геріатричний пансіонат звернуся до ТОВ «КК «Зараз-1» із претензією від 07.08.2018, у якій стверджував про безпідставність посилань на необхідність ремонту, з тих мотивів, що ремонт проводився у 2017 році у період з 01.05.2017 по 13.10.2017 з порушенням всіх визначених законодавством нормативних строків. Позивач повідомляв про те, що через відсутність теплопостачання з метою підтримання санітарно-гігієнічного стану підопічних пансіонат вимушений закупити та використовувати водонагрівачі та електрообігрівачі, що призводить до перевищення ліміту споживання електроенергії, та вимагав негайно відновити постачання теплової енергії.

Відповідачем було надано відповідь від 17.09.2018 №63/09 на претензію, у якій відповідач твердив про те, що послуги з цілодобового операторського технічного обслуговування систем виробництва та постачання теплової енергії відповідно до договору від 26.10.2016 здійснює ТОВ «Укртеплоліфтсервіс». Під час проведення планово-профілактичного ремонту ним було виявлено некоректну роботу та періодичні відмови блокувальних захистів пальникових пристроїв котлів №1, №2, №3, що викликало необхідність заміни імпортних комплектуючих, які відсутні на складах у офіційних представників в Україні. Необхідність закупівлі комплектуючих у Німеччині спричинило продовження терміну ремонту до 30.09.2018. У відповіді на претензію ТОВ «КК «Зараз-1» твердить, що у 2017 році проводилися інші ремонтні роботи, які не мають жодного відношення до несправностей, виявлених у теперішній час.

Матеріали справи містять копію доповідної записки ТОВ «Укртеплоліфтсервіс» від 03.09.2018, якою було повідомлено, що необхідний тип пальникових пристроїв знято з виробництва та виготовлення комплектуючих відбувається по спеціальному замовленню, у зв`язку з чим виконавець ремонту просив продовжити строк ремонту котельні до 30.09.2018 включно.

Листом від 04.09.2018 №64/09 відповідач повідомив споживачів, в тому числі Київський геріатричний пансіонат (вхідна відмітка від 05.09.2018) про те, що наказом виробника теплової енергії від 31.08.2018 №8ОД внесено зміни до Наказу від 08.06.2018 №5ОД, а саме продовжено період здійснення планово-попереджувального ремонту з 11.06.2018 по 30.09.2018 включно (112 календарних днів). До матеріалів справи додано копію наказу ТОВ «КК «Зараз-1» від 31.08.2018 №8ОД «Про внесення змін до Наказу ТОВ «Керуюча компанія «Зараз-1» №5ОД від 08.06.2018».

Матеріали справи містять копію Акту надання послуг №9.2018-27 від 27.09.2018, відповідно до якого виконавцем ТОВ «Укртеплоліфтсервіс» надано, а ТОВ «КК «Зараз-1» прийнято послуги із заміни датчиків полум`я на пальникових пристроях котлів №2 та №3.

Відповідно до частини 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Встановлення на власний розсуд та зміна в односторонньому порядку відповідачем тривалості перерв у теплопостачанні позивача, невжиття заходів для завчасного визначення комплектуючих, належних до заміни, та завчасного їх придбання (до початку припинення теплопостачання) суперечить ст.ст. 2, 13, 526, 651 ЦК України та ст.193 ГК України, умовам пункту 2.1 Договору №03/02 на постачання теплової енергії від 19.02.2018, та є підставою для застосування до відповідача господарських санкцій.

ІІ. Щодо відсутності договірних відносин з ПАТ «НАК «Нафтогаз України», відсутності погоджених лімітів використання природного газу, та відсутності затверджених тарифів, суд встановив таке.

14.05.2018 та 23.05.2018 ТОВ «КК «Зараз-1» зверталось з листами до ПАТ «НАК «Нафтогаз України», у яких повідомляло про сплив строку договорів на постачання природного газу (договору 32217/1718-ТЕ-17 на постачання природного газу населенню, №2217/1718-БО-17 на постачання природного газу бюджетним установам/організаціям та №2217/1718-КП-17 на постачання природного газу іншим споживачам) 31.05.2018 та пропонувало укласти договори на постачання природного газу на період 01.06.2018 по 14.10.2018 включно. Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не подано доказів того, що до листів були додані проекти договорів (або проекти додаткових угод до укладених договорів), відповідно до вимог ст. 181 ГК України.

Листом від 31.05.2018 №44/05 ТОВ «КК «Зараз-1» повідомило споживачів, в тому числі Київський геріатричний пансіонат, про відсутність договірних відносин з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на виділених лімітів на використання природного газу, у зв`язку з тим товариство тимчасово призупиняє виробництво, транспортування і постачання теплової енергії з 01.06.2018. Зазначений лист був вручений позивачу 31.05.2018 (вхідний номер №4).

14.06.2018 ТОВ «КК «Зараз-1» отримало лист ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 13.06.2018 №26-3888/1.2-18 (вхідний номер 19/06), відповідно до якого було повідомлено, що оскільки дію Положення, затвердженого постановою КМУ від 22.03.2017 №187 на період серпень-жовтень 2018 року не продовжено, Компанія не має можливості продовжити дію укладених договорів до 14.10.2018.

Зазначений лист ПАТ «НАК «Нафтогаз України» був доведений до відома Київського геріатричного пансіонату листом від 18.06.2018 №50/06 (вхідна відмітка Пансіонату від 19.06.2018).

Листом від 31.07.2018 №56/07 ТОВ «КК «Зараз-1» повідомило споживачів, в тому числі і Київський геріатричний пансіонат, про відсутність договірних відносин з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та виділених лімітів на використання природного газу, у зв`язку з чим товариство не має можливості розпочати з 01.08.2018 виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

ТОВ «КК «Зараз-1» зверталось з листом від 27.08.2018 №60/08 до ПАТ «НАК «Нафтогаз України», у якому повідомляло про сплив строку договорів на постачання природного газу (договору 32217/1718-ТЕ-17 на постачання природного газу населенню, №2217/1718-БО-17 на постачання природного газу бюджетним установам/організаціям та №2217/1718-КП-17 на постачання природного газу іншим споживачам) 31.08.2018 та просило повідомити щодо намірів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» продовжити дію вищевказаних договорів шляхом укладення додаткових угод з 01.09.2018. Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не подано доказів того, що до листа були додані проекти додаткових угод відповідно до вимог ст. 181 ГК України.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформлює договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За таких обставин, враховуючи загальний порядок укладення договорів, передбачений ст. 181 ГК України та Главою 53 ЦК України, суд встановив, що звернення відповідача до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з листами «для з`ясування намірів щодо продовження договорів» без додавання проектів договорів та додаткових угод в двох екземплярах не є належною офертою та адекватним та достатнім заходом для отримання погоджених лімітів використання природного газу для виробництва теплової енергії для постачання в тому числі позивачу - Київському геріатричному пансіонату.

Посилання відповідача на зазначені обставини як на форс-мажор є безпідставними, оскільки відповідно до умов пункту 11.4 Договору №03/02 на постачання теплової енергії факт виникнення та строк дії форс-мажорних обставин підтверджується актом Торгово-Промислової палати України за місцем виникнення форс-мажорних обставин. Такий акт відповідачем надано не було.

Крім того, в силу прямої норми ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Київський геріатричний пансіонат звертався до відповідача з листом від 24.10.2018 №286 (вхідна відмітка ТОВ «КК «Зараз-1» №34/10 від 24.10.2018) у якому просив, у зв`язку із критичною ситуацією, яка склалася в установі через відсутність гарячої води та опалення, що призвело до різкого погіршення стану здоров`я та рівня захворюваності підопічних, негайно вирішити питання про подачу теплоносія.

У відповідь на вказаний лист ТОВ «КК «Зараз-1» листом від 25.10.2018 №87/10 повідомило про те, що відповідно до Наказу ТОВ «КК «Зараз-1» №10ОД від 25.10.2018 опалювальний сезон 2018-2019 років розпочато з 25.10.2018. До справи також надано копію вказаного наказу від 25.10.2018 №10ОД.

Суд повторно наголошує про те, що вказані накази не мають характеру нормативного або регулятивного акту, які були б обов`язковими для виконання позивачем.

Відносини позивача та відповідача щодо постачання теплової енергії врегульовані Договором №03/02 на постачання теплової енергії, який не передбачає встановлення будь-яких (опалювальних чи міжопалювальних) сезонів, а встановлює обов`язок виробника забезпечувати безперервне постачання теплової енергії.

Відповідно до частини 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відтак, принципи господарсько-правової відповідальності виходять з презумпції вини особи, яка порушила своє господарське зобов`язання, та покладають та таку особу обов`язок доведення відсутності вини.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з вищевикладеного, суд встановив наявність у діях відповідача порушення зобов`язань перед позивачем щодо належного виконання Договору №03/02 в частині безперервного постачання теплової енергії. При цьому відповідач свою вину належними, допустимими та достатніми доказами не спростував, що є підставою вжиття до відповідача як до винної сторони зобов`язання господарських санкцій, зокрема відшкодування збитків (частина 2 ст. 217 ГК України).

ІІІ. Щодо заявленого розміру збитків, суд встановив таке.

За договором №152/18 від 30.07.2018 Київський геріатричний пансіонат придбав у ФОП Кучковського С.В. три водонагрівачі «Gorenje» за ціною 6625,00 грн. загальною вартістю 19875,00 грн. Як свідчать залучені до матеріалів справи банківські виписки, товар був фактично оплачений платіжним дорученням №154 від 22.08.2018

За договором №158/18 від 07.08.2018 Київський геріатричний пансіонат придбав у ФОП Кучковського С.В. серед іншого 10 масляних обігрівачів «Термія» загальною вартістю 12137,50 грн. Як свідчать залучені до матеріалів справи банківські виписки, товар був фактично оплачений платіжним дорученням №140 від 13.08.2018;

За договором №182/18 від 13.09.2018 Київський геріатричний пансіонат придбав у ТОВ «Мастер-Торг»: водонагрівач «Gorenje» вартістю 6717,00;

тепловентилятор «Electrolux» вартістю 3282,00;

як свідчать залучені до матеріалів справи банківські виписки, платіжним дорученням №170 від 26.09.2018 позивачем сплачено 6717,00 грн., платіжним дорученням №72 від 26.09.2018 позивачем сплачено 3282,00 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджується придбання позивачем водонагрівачів та опалювальних електроприладів загалом на суму 42011,50 грн. Суд вбачає наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними тратами та порушенням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №03/02 про постачання теплової енергії, оскільки у разі забезпечення безперервного опалення та постачання гарячої води до пансіонату необхідність у додаткових водонагрівачах та електрообігрівачах була б відсутня, та зазначені витрати не були б зроблені.

У відповідності до пунктів 4.1, 4.3 Положення, Наказом Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 27.04.№74 «Про встановлення лімітів споживання теплової, електричної енергії, водопостачання та водовідведення на 2018 рік для підпорядкованих бюджетних установ» позивачу було затверджено ліміти споживання електроенергії, а саме:

на червень 2018 - 32 000 кВт/год; на липень 2018 - 32 000,00 кВт/год;

на серпень 2018 - 30 000 кВт/год; на вересень 2018 - 30500 кВт/год.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи Актів прийняття-передавання товарної продукції, підписаних між електропостачальником ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та споживачем Київським геріатричним пансіонатом, споживання електроенергії відбулось із перевищенням встановлених лімітів, а саме:

у червні 2018 - на 2680 кВт/год (активна) та на 2144 кВА (реактивна) згідно поточних тарифів на суму 6 427,22 грн.;

у липні 2018 - на 2200 кВт/год (активна) та на 1760 кВА (реактивна) згідно поточних тарифів на суму 5 270,97 грн.;

у серпні 2018 - на 2400 кВт/год (активна) та на 1920 кВА (реактивна) згідно поточних тарифів на суму 5750,15 грн.;

у вересні 2018 - на 3100 кВт/год (активна) та на 2480 кВА (реактивна) згідно поточних тарифів на суму 7427,28 грн.;

Як вбачається із залучених до матеріалів справи банківських виписок, вартість використаної електроенергії за червень-вересень 2018 позивачем фактично сплачена платіжними дорученнями №780 від 27.06.2018, №779 від 27.06.2018, №928 від 26.07.2018, №929 від 26.07.2018, №52 від 27.08.2018, №110 від 31.08.2018, №71 від 26.09.2018, №1266 від 27.09.2018.

Відтак, матеріалами справи підтверджується перевищення позивачем споживання електроенергії понад встановлені ліміти у період відсутності теплопостачання, в результаті чого позивачем було фактично сплачено 24875,61 грн. поза межами бюджетного фінансування.

Суд вбачає наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними витратами та порушенням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №03/02 про постачання теплової енергії, оскільки у разі забезпечення безперервного опалення та постачання гарячої води до пансіонату була б відсутня необхідність використання додаткових електричних водонагрівачів та електрообігрівачів, та зазначені витрати не були б зроблені.

Суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено в якості збитків не обсяг електроенергії, яка була використана у зв`язку із використанням електричних водонагрівачів та електрообігрівачів, а лише вартість електроенергії, спожитої та оплаченої понад встановлені ліміти.

Також суд вбачає необхідність та невідворотність витрат в сумі 24875,61 грн. на оплату електроенергії пози межами затвердженого кошторису на використання електричних приладів для підігріву води та електрообігрівачів, а також 42011,50 грн. на придбання додаткових електроприладів для підігріву води та опалення, з огляду на передбачену Положенням специфіку діяльності позивача та необхідність підтримання санітарно-гігієнічного стану підопічних, яку не можна скасувати або відтермінувати до початку опалювального сезону.

Суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на те, що за аналогічний період 2016 року Київський геріатричний пансіонат сплатив ТОВ "КК "Зараз-1" за постачання теплової енергії 509752,28 грн., в 2018 році не сплачував взагалі у зв`язку з відсутністю постачання, тому витрати позивача в сумі 66 887,11 грн. на забезпечення пансіонату гарячою водою та теплом є не збитками, а економією бюджетних коштів.

За змістом пунктів 1.1 та 1.4 Договору у позивача як замовника наявний обов`язок сплачувати лише одержану, спожиту теплову енергію. Несплата позивачем за теплову енергію, яка не була поставлена відповідачем, не звільняє відповідача від обов`язку відшкодовувати позивачу як контрагенту за договором збитки (в даному випадку реальні збитки відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 22 ЦК України - прямі додаткові витрати), завдані невиконанням договору.

За таких обставин, позивачем доведено на підставі належних, допустимих та достатніх доказів наявність господарського правопорушення відповідача, наявність у позивача у зв`язку з цим збитків у сумі 66 887,11 грн. та наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між порушенням зобов`язання відповідачем та наявністю збитків у позивача. При цьому вина у порушення зобов`язання відповідачем не спростована.

Згідно до частини 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Укладення Договору №03/02 про постачання теплової енергії було спрямоване перш за все на забезпечення виконання завдань Пансіонату згідно затвердженого Положення зокрема щодо забезпечення належних умов для проживання, соціально-побутового обслуговування, надання медичної допомоги громадянам похилого віку, ветеранам війни та інвалідам, які потребують стороннього догляду та допомоги; комунально-побутового обслуговування (опалення, тепло- водопостачання тощо) (пункти 2.1, 2.2 Положення).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 2 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки кредитору, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, виходячи з системного аналізу правових норм, збитки як категорія цивільно-правової відповідальності являють собою ті негативні наслідки, що виникають у кредитора як невідворотний результат порушення боржником свого зобов`язання. Таким чином, необхідною умовою стягнення збитків є по-перше, наявність протиправного діяння (дії чи бездіяльності), наявність збитків (документально доведеного їх розміру) та наявність причинного зв`язку між збитками і їх розміром, що виникли у кредитора, та порушенням зобов`язання, де збитки є наслідком, а невиконання зобов`язання - причиною.

Повно та ґрунтовно розглянувши всі обставини справи, суд встановив, що наявними у справі належними письмовими доказами є доведеним повний склад цивільного правопорушення, а саме:

факт наявності господарського правопорушення відповідача щодо належного виконання Договору №03/02 про постачання теплової енергії від 19.02.2018 в частині безперервного постачання теплової енергії;

факт наявності та розмір збитків - 66 887,11 грн. прямих витрат позивача на придбання додаткових електрообігрівачів та електроводонагрівачів та на оплату електроенергії, спожиту в період відсутності теплопостачання понад встановлені ліміти поза межами бюджетного фінансування;

факт наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між господарським правопорушенням відповідача та завданими таким правопорушенням збитками, оскільки при належному забезпеченні відповідачем безперервного теплопостачання позивача відповідно до умов Договору №03/02 від 19.02.2018 такі витрати позивачем не були б необхідними та не були б зроблені.

За таких обставин, позов Київського геріатричного пансіонату є законним обґрунтованим, позовні вимоги доведені наявними у справі письмовими доказами, а відтак підлягають задоволенню повністю в заявленій сумі.

У зв`язку із задоволенням позову в порядку ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 1762,00 грн. суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Київського геріатричного пансіонату задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Зараз - 1» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 23, ідентифікаційний код 40251080)

на користь Київського геріатричного пансіонату (03179, м. Київ, Святошинський район, вул. Бударіна, буд. 11, ідентифікаційний код 21462905)

66 887,11 грн. (шістдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень одинадцять копійок) збитків

1762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 25.02.2020.

Суддя О.В. Конюх