ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 15/282

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Дроботової Т. Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бондарева Романа Олексійовича

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 (судді: Зубченко І. В., Гребенюк Н. В., Радіонова О. О.)

та ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.07.2019 (суддя Огороднік Д.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс"

до Фізичної особи - підприємця Бондарева Романа Олексійовича

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави заяви за нововиявленими обставинами

1.1. Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.12.2010, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.02.2011, задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс" (далі ? ТОВ "Фудсервіс") до Фізичної особи-підприємця Бондарева Романа Олексійовича (далі ? ФОП Бондарев Р. О.). Стягнуто з відповідача на користь позивача 286 380,62 грн, з них 286 265,20 грн ? основного боргу, 115,42 грн ? пені, а також витрати на оплату державного мита у сумі 2 863,81 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00грн.

1.2. 10.05.2019 до Господарського суду Донецької області надійшла заява ФОП Бондарева Р. О. за вх.№9125/19 про перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282 за нововиявленими обставинами. Заявник просить суд: визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282; відкрити провадження за нововиявленими обставинами про перегляд оскаржуваного судового рішення; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282.

1.3. Заява обґрунтована тим, що рішенням Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282 ухвалено стягнути з ФОП Бондарева Р. О. на користь ТОВ "Фудсервіс" суму 286 380,62 грн. За вказаним рішенням суду предметом розгляду була вимога позивача про стягнення заборгованості з ФОП Бондарева Р. О., що виникла внаслідок невиконання грошових зобов`язань по договору від 27.11.2006 №1704/07-ФС.

Під час розгляду справи ФОП Бондарев Р. О. заперечував факт отримання ним товару на виконання договору №1704/07-ФС, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено до розгляду кримінальної справи. Разом з тим, не дочекавшись вироку по кримінальній справі, суд прийняв рішення у справі та задовольнив позов, що на думку заявника є грубою помилкою суду.

13.11.2013 вироком Центрально-Міського районного суду м. Горлівки у справі №253/4633/13-к визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні злочинів передбачених частинами другою-четвертою статті 190 Кримінального кодексу України, оскільки він у період з 12.08.2007 по 02.08.2008 знаходячись на базі ТОВ "Фудсервіс" та представившись ФОП Бондаревим Р. О. отримав на вказаному підприємстві товар на загальну суму 286 265,20 грн. Вирок суду набрав законної сили 23.05.2014.

1.4. Заявник, посилаючись на вказаний вирок Центрально-Міського районного суду м. Горлівки у справі №253/4633/13-к, просить суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Донецької області, з огляду на не отримання ФОП Бондаревим Р. О. товару та, відповідно, відсутністю заборгованості, яка була стягнута рішенням суду у справі №15/282.

ФОП Бондарев Р. О. вказує не те, що йому стали відомі істотні для справи обставини, що не були встановлені та не оцінювалися судом, якими, на його думку, є вирок Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13.11.2013 у справі №253/4633/13-к, який набрав законної сили 23.05.2014.

1.4. Разом із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заявником подано клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282.

Клопотання про поновлення строку обґрунтовано тим, що на території Луганської та Донецької областей розпочато проведення антитерористичної операції, яка почалась у квітні 2014 року, вирок Центрально-Міського районного суду м. Горлівки у справі №253/4633/13-к набрав законної сили 23.05.2014, а отже заявник не знав та не міг знати про дану подію, оскільки не був стороною у кримінальному провадження, а був лише свідком який не має права ознайомлення з матеріалами справи. Можливість подання відповідної заяви за твердженням ФОП Бондарева Р. О. з`явилась у нього лише у 2019 році.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.07.2019, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2019, відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Бондареву Р. О. про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Заяву ФОП Бондарева Р. О. про перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі № 15/282 за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

2.2. Оскаржувані судові рішення обґрунтовано тим, що відповідач подав заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами після закінчення строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 321 Господарського процесуального кодексу України, оскільки строки на звернення із такою заявою відповідно до приписів частини третьої статті 321 Господарського процесуального кодексу України не можуть бути поновлені і, як наслідок, така заява підлягає залишенню без розгляду.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі ФОП Бондарев Р. О. просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.07.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання ФОП Бондарева Р. О. про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, справу передати для продовження розгляду за заявою ФОП Бондарева Р. О. про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до суду першої інстанції.

3.2. В обґрунтування вимог скаржник зазначає, що зважаючи на те, що вироком суду від 13.11.2013 у справі №253/4633/13-к встановлено факт шахрайських дій обвинуваченого ОСОБА_1 , результатом яких стало заподіяння збитків ТОВ "Фудсервіс", а тому рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282 має бути скасоване, оскільки сама наявність такого рішення, та виконавчого провадження направленого на його виконання, порушує права та законні інтереси ФОП Бондарева Р. О.

Заявник вважає, що суди не врахували про те, що фактично в момент початку антитерористичної операції він втратив не тільки своє місце проживання, а й майже усі засоби для нормальної життєдіяльності.

Скаржник наголошує, що суд посилаючись на граничний строк у три роки, не звернув увагу на війну, відсутність у свідка прав знайомитися з матеріалами кримінального провадження, відсутність доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень з території, непідконтрольної Україні, не звернув увагу на те, що строк пропущений через помилку правосуддя, а також наявність двох виконавчих проваджень по стягненню одних і тих же коштів на користь одного стягувача та відмовив у поновленні строку, що призводить до блокування дії скаржника по відновленню його порушених прав.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційне провадження у справі було відкрито 13.12.2019. Одночасно із відкриттям касаційного провадження витребувано матеріали справи із Господарського суду Донецької області/Східного апеляційного господарського суду. Разом з тим, витребувані матеріали надійшли до Касаційного господарського суду лише 15.01.2020. Зважаючи на це, враховуючи вимоги статей 114, 248 Господарського процесуального кодексу України, Суд розглядає зазначену справу в розумний строк з моменту її отримання з урахуванням конкретних обставин справи та інших критеріїв, зокрема, складності справи, з метою забезпечення основних завдань господарського судочинства.

4.2. Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.3. Суди попередніх інстанцій установили, що рішення господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282 набрало законної сили 16.02.2011 та є чинним.

4.4. Заявником, підставою для подачі заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, визначено пункт 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, як на нововиявлені обставини заявник посилається на те, що вироком Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13.11.2013 по справі №253/4633/13-к, який на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області набрав законної сили 23.05.2014, визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні злочинів передбачених частинами другою-четвертою статті 190 Кримінального кодексу України.

4.5. Суди зазначили, що вирок Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13.11.2013 у справі №253/4633/13-к набрав законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Донецької області від 23.05.2014.

4.6. Разом з цим, суди з Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" установили, що 03.04.2014 Бондаревим Р. О. до Господарського суду Донецької області подано заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №15/282, за вх. №38609/14. Подана заява Бондарева Р.О. від 03.04.2014 була передана до провадження судді Подколзіній Л.Д.

4.7. Отже, подана 03.04.2014 заява про перегляд рішення господарського суду у справі №15/282 не була призначена до розгляду судом та не розглянута по суті, відновити заяву не видається за можливим, оскільки вона знаходиться у приміщенні господарського суду Донецької області за адресою: 83048, м. Донецьк, вул. Артема, 157.

4.8. Відповідно до частини першої, другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

4.9. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 321 Господарського процесуального кодексу України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

4.10. За умовами пункту 1 частини другої статті 321 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

4.11. Однак суди установили, що рішення Господарського суду Донецької області від 27.12.2010 у справі №15/282 набрало законної сили 16.02.2011 та є чинним. При цьому вирок Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 13.11.2013 у справі №253/4633/13-к набрав законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Донецької області від 23.05.2014.

4.12. Проте із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ФОП Бондарев Р. О. звернувся до Господарського суду Донецької області 11.06.2019.

4.13. Отже, висновок судів попередніх інстанції, що ФОП Бондарев Р. О. подав заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з пропуском строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 321 Господарського процесуального кодексу України є правильним.

4.14. Частиною третьою статті 321 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строки, визначені у частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Аналіз вищезазначеної статті дає підстави вважати, що за своєю правовою природою встановлений цією нормою строк у три роки є преклюзивним (припиняючим), тобто таким, сплив якого спричиняє припинення самого права, за реалізацією якого звертається особа, та він не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.

4.15. Таким чином, можливість поновлення процесуального строку, встановленого частиною другою статті 321 Господарського процесуального кодексу України, в межах якого учасник справи може подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з підстав, визначених пунктом 1 частини другою статті 320 Господарського процесуального кодексу України, процесуальним законом виключається.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №910/9927/13, від 19.02.2019 у справі №910/3600/14.

4.16. Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

4.17. Колегія суддів враховує також усталену практику Європейського суду з прав людини практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає застосуванню як джерело права.

Зокрема у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, яку цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо яку цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

У справі "Желтяков проти України" (Заява N 4994/04) суд також наголосив, що рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії", N 69529/01, пп. 27 - 28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2, N 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

4.18. Доводи заявника, якими він обґрунтовує поважність причин пропуску строку до уваги не приймаються, оскільки на подання заяви за нововиявленими обставинами встановлений присічний строк.

4.19. Інші доводи, викладені у касаційній скарзі, є аналогічними доводам, які вже були предметом дослідження та оцінки суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки доказів та установлених обставин справи, що не входить до повноважень Верховного Суду, передбачених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

4.20. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

4.21. З огляду на викладене, Верховний Суд, в межах доводів касаційної скарги, дійшов висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.3. Згідно з частою першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бондарева Романа Олексійовича залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 03.07.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді Н. О. Багай

Т. Б. Дроботова