ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" лютого 2020 р. Справа № 903/4/20

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши заяву Приватного підприємства Інтеренергоінвест про забезпечення позову

по справі № 903/4/20

за позовом Приватного підприємства Інтеренергоінвест

до відповідача: Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення № 13 від 19.11.2019,-

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Ковтун Н. О., юрист;

від відповідача: Саржан О.В., довіреність № 53-03/1д від 20.01.2020.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

встановив:

Приватне підприємство Інтеренергоінвест звернулось до господарського суду з позовом до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.11.2019 № 13 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 11-19.

Ухвалою суду від 08.01.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.02.2020, зобов`язано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 04.02.2020 відкладено підготовче засідання на 25.02.2020, зобов`язано позивача надати суду відповідь на відзив відповідача з відповідними доказами, які підтверджують обставини на яких ґрунтується заперечення.

25.02.2020 позивач, через відділ документального забезпечення та контролю, подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме до вирішення справи № 903/4/20 по суті та набрання рішенням законної сили зупинити дію рішення Адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.11.2019 № 13 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 11-19.

Заява обґрунтована поданням позову до суду про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.11.2019 № 13 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 11-19. Вказує, що згідно оприлюдненої інформації на офіційному сайті Антимонопольного комітету України ПП Інтеренергоінвест вважається таким, що притягнутий до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

При цьому вказує, що у зв`язку з даними обставинами ПП Інтеренергоінвест фактично позбавлена права брати участь у майбутніх тендерах на час слухання справи про визнання недійсним оскаржуваного рішення та ставить під загрозу господарську діяльність позивача, оскільки достатню кількість замовлень позивач отримує саме внаслідок участі у процедурах закупівель, проте замовники торгів зобов`язані будуть приймати рішення про відмову позивачу в участі у процедурі закупівлі.

Саме з огляду на зазначені обставини, та з метою забезпечення балансу інтересів, недопущення порушення прав позивача на участь у тендерних процедурах, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач надає витяг зі зведених відомостей з веб-порталу АМК України станом на 21.02.2020 у розділі "Оскарження публічних закупівель" Зведені відомості щодо спотворення результатів торгів (Зведені відомості 21.02.2020.хІsх ( .хlsх . 221.34 Кб ) містяться зведені відомості про рішення органів АМК України щодо визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій (передбачених пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), які стосувались спотворення результатів торгів (тендерів) станом на 21.02.2020р.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб`єкті господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворенні результатів торгів (тендерів).

А тому вважає, що в силу приписів статті 17 Закону України «Про державні закупівлі» дія оскаржуваного рішення Адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.11.2019 № 13 р „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №11-19 фактично позбавляє позивача можливості брати участь в майбутніх тендерах на час слухання справи про визнання недійсним оскаржуваного рішення та ставить під загрозу його господарську діяльність, оскільки достатню кількість замовлень Позивач отримує саме внаслідок участі у процедурах закупівель, проте замовники торгів будуть зобов`язані приймати рішення про відмову Позивачу в участі у процедурі закупівель.

Оцінивши заяву ПП Інтеренергоінвест від 24.02.2020 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 903/4/20 та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову в її задоволені, оскільки в заяві про забезпечення позову не наведено та заявником не подано жодного доказу наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову та доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду. Зокрема, доказів, що підтверджують прийняття Тендерними комітетами рішень про відхилення тендерних пропозицій ПП Інтеренергоінвест з тих підстав, що дане підприємство значиться у зведених відомостях про рішення органів АМК України, а вимоги щодо забезпечення позову фактично ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

ухвалив:

в задоволенні заяви Приватного підприємства Інтеренергоінвест про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя С. В. Костюк