ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" лютого 2020 р. Справа № 922/3477/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши заяву Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (вх. № 4807 від 24.02.2020) про відвід судді, поданій у справі

за первісним позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди", смт. Кегичівка, Харківська обл.
до Фізичної особи-підприємця Коробіциної Лідії Анатоліївни, смт. Кегичівка, Харківська обл.
про та за зустрічним позовом до про стягнення 30080,00 грн. Фізичної особи-підприємця Коробіциної Лідії Анатоліївни, смт. Кегичівка, Харківська обл. Приватного підприємства "Торгівельні ряди", смт. Кегичівка, Харківська обл. визнання недійсним договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємства "Торгівельні ряди" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Коробіциної Лідії Анатоліївни 30080,00 грн. неустойки, нарахованої за період з 16.02.2017 по 26.10.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2019 позовну заяву Приватного підприємства "Торгівельні ряди" прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 02.12.2019.

Фізична особа-підприємць Коробіцина Лідія Анатоліївна звернулась до господарського суду із зустрічною позовною заявою до Приватного підприємства "Торгівельні ряди", в якій просить суд визнати договір найму (оренди) торгівельного місця на Кегичівському ринку Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (типовий) № 10 від 15.06.2015 недійсним з моменту його укладення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.12.2019 зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця Коробіциної Лідії Анатоліївни (вх. № 27863 від 18.11.2019) прийнято до провадження та продовжено її розгляд в одному провадженні з первісним позовом у справі № 922/3477/19; розгляд справи вирішено розпочати спочатку, та здійснювати його за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.12.2019

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2020.

У судовому засіданні 17.02.2020 оголошено перерву до 04.03.2020.

24.02.2020 на адресу господарського суду надійшла заява позивача (вх. № 4807 від 24.02.2020) про відвід судді Байбак О.І., в якій останній просить:

1) поновити строк для надання цього відводу;

2) задовольнити відвід судді Байбак О.І.

Дана заява обгрунтована з посиланням на те, що:

"Суддя Байбак О.І., який розглядає цю справу, у рішенні господарського суду Харківської області від 28.02.2017 по справі ; 922/4750/16 за позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди" до Фізичної особи-підприємця Парамонова В.В. про стягнення неустойки, написав, що "суд приходить до висновку про те, що договір найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" № 44 від 15.06.2015 станом на момент винесення даного рішення є діючим, та таким, що породжує для його сторін права та обов`язки, визначені цим договором".

Крім того, як зазначає заявник стверджує, що:

"Суддя Байбак О.І. у судовому засіданні 17.02.2020 з`ясовував обставини, які знаходяться поза межами позову або в силу приюдиційності не підлягають доказуванню, а саме:

- обставини договору оренди земельної ділянки та майна від 01.09.1998 року № 10 між Кегичівською селищною радою та позивачем;

- вимагав у позивача докази які стосуються договору оренди земельної ділянки та майна від 01.09.1998 року № 10 між Кегичівською селищною радою та позивачем стосовно права позивача укладати договори оренди торговельних місць на ринках;

- не вірно тлумачив умови Договору найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" № 10 від 15.06.2015 про найм (оренду) торговельного місця № 10, заявляв що торговельне місце є земельною ділянкою;

- намагатися звузити змішаний договір Договір оренди земельної ділянки та майна від 01.09.1998 року № 10 між Кегичівською селищною радою та позивачем, який містить в собі не тільки умови оренди земельної ділянки під ринком, а й умови оренди ринкової площі та іншої інфраструктури ринку, зобов`язання орендаря використовувати отримане за договором із дотриманням правил торгівлі на ринках тільки до договору оренди землі;

- намагатися змінити предмет договору під виглядом тлумачення поняття «торговельне місце № 10 у вигляді ділянки із твердим покриттям (далі - об`єкт найму), яке розташоване на ринку ПП "Торгівельні ряди" за адресою: 64003. вул. Миру. 30, смт Кегичівка Харківської області» як поняття «земельна ділянка»;

- вимагати у позивача докази користування відповідачем об`єктом найму, в усній формі постановивши ухвалу;

- зайняв протилежну попередній правову позицію щодо тлумачення ідентичного Договору найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" від 15.06.2015."

Розглянувши зазначену заяву, суд вважає її необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України також передбачено, що озгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Розглянувши подану позивачем заяву про відвід, суд вважає що представником позивача у ній не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у ст.ст. 35-36 ГПК України, а визначені підстави задля відводу зводяться до нерозуміння представником позивача самого процесу розгляду справи.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) бов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Таким чином, розглядаючи справу суд перш за все керується завданням господарського судочинства, а не побажаннями та настановами будь-якого з учасників судового процесу стосовно необхідності чи відсутності необхідності вивчення того чи іншого питання, яке стосується суті справи, як про це помилково вважає позивач..

Позивач з незрозумілих підстав робить висновок про те, що головуючий суддя в процесі розгляду справи в судовому засіданні задаючи учасникам судового процесу ті чи інші питання нібито вже зробив висновок про наявність або відсутність тих або інших обставин, хоча будь-якого судового рішення по суті спору судом ще не винесено.

Порядок з`ясування обставин та дослідження доказів регламентовано параграфом 3 гл. 6 ГПК України. Статтею 208 ГПК України передбачено право суду задавати учасникам судового процесу певні питання, які стосуються предмета спору.

Задані судом в судовому засіданні запитання безпосередньо стосуються предмета спору як за первісним, так і за зустрічним позовом.

Згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованою заяву позивача про відвід судді.

До того ж, згідно з ч. 3 ст. 38 ГПК України, Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що про "підстави" для відводу позивач дізнався 17.02.2020 в процесі розгляду даної справи в судовому засіданні, проте заяву про відвід позивачем подано 21.02.2020, тобто з пропуском процесуального строку на її подання.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, вирішення питання про відвід судді Байбака О.І. має бути здійснений суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 цього Кодексу.

Керуючись статтями 2, 8, 35, 38, 39, 228, 229, 232, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (вх. № 4807 від 24.02.2020) про відвід судді визнати необгрунтованою.

2. Передати заяву Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (вх. № 4807 від 24.02.2020) разом зі справою № 922/3477/19 для автоматизованого розподілу з метою визначення судді для розгляду зазначеної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Байбак