ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 лютого 2020 року Справа № 925/16/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Пастухова О.С.,

за участі представників сторін:

від позивача - Дмитренко П.В. - адвокат,

від відповідача - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісагротех",

м. Калинівка, Вінницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім

"Мінерал- Агропостач", м. Черкаси

про стягнення 11 808 103 грн. 45 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісагротех" до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Мінерал - Агропостач" про стягнення 11 808 103 грн. 45 коп., а саме: 7 789 768 грн. 00 коп. попередня оплата, 2 562 845 грн. 00 коп. неустойка, 1 455 490 грн. 45 коп. - 24% річних з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу (поставки) товару від 01 березня 2019 року за №32.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07 лютого 2020 року підготовче засідання суду призначено на 12 год. 00 хв. 20 лютого 2020 року.

20 лютого 2020 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

В обґрунтування поданого клопотання, позивач вказував, що проведення судового засідання у відкритому режимі може мати наслідком розголошення комерційної таємниці товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісагротех", а саме: номери банківських рахунків, об`єми та кількість продукції, контрагентів компанії. Вказана інформація може бути використана третіми особами з метою рейдерського захоплення компанії.

Згідно ч. 8 ст. 8 ГПК України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом.

Згідно ст. 505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.

Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Ознаками комерційної таємниці є: інформаційність комерційної таємниці; конфіденційність; комерційна цінність; захищеність інформації, яка становить комерційну таємницю. Дані ознаки комерційної таємниці є істотними, необхідними та невіддільними. Конфіденційність комерційної таємниці полягає в тому, що інформація, яка становить комерційну таємницю, в цілому чи в певній формі та сукупності її складових має бути невідомою та не бути легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить. Комерційну цінність інформації, яка становить комерційну таємницю, розуміють таким чином, що її використання надає володільцю інформації певні економічні переваги в силу того, що його конкуренти або інші особи такою інформацією не володіють.

Також, в силу статей 36, 162 ГК України, комерційною таємницею є відомості, пов`язані з виробництвом, технологічною інформацією, управлінням, фінансовою та іншою діяльністю суб`єкта господарювання, розголошення яких може завдати шкоди його інтересам. Склад і обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, спосіб їх захисту визначаються суб`єктом господарювання відповідно до закону. Суб`єкт господарювання, який є власником технічної, організаційної або іншої комерційної інформації, має право на захист від незаконного використання цієї інформації третіми особами за умов, що ця інформація має комерційну цінність у зв`язку з тим, що вона невідома третім особам і до неї немає вільного доступу інших осіб на законних підставах, а власник інформації вживає належних заходів до охорони її конфіденційності. Строк правової охорони комерційної таємниці обмежується в часі.

Стаття 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлює, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;

9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

У відповідності до частини 4 статті 61 Закону України "Про банки та банківську діяльність" органи державної влади, юридичні та фізичні особи, які при виконанні своїх функцій, визначених законом, або наданні послуг банку безпосередньо чи опосередковано отримали в установленому законом порядку інформацію, що містить банківську таємницю, зобов`язані забезпечити збереження такої інформації, не розголошувати цю інформацію і не використовувати її на свою користь чи на користь третіх осіб.

Згідно ст. 21 Закону України "Про інформацію", інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

До таємної інформації належить інформація, що містить відомості, які становлять державну та іншу передбачену законом таємницю, розголошення якої завдає шкоди особі, суспільству і державі, а тому доступ до неї здійснюється відповідно до законів про цю інформацію. До кола таємної інформації відносяться, зокрема: секретна інформація, що визнається державною таємницею в установленому Законом України "Про державну таємницю" порядку; інформація, що визнається банківською таємницею (стаття 1076 ЦК, статті 60 - 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність"); відомості, що становлять лікарську таємницю (стаття 40 Основ законодавства України про охорону здоров`я), таємницю усиновлення (стаття 226 Сімейного кодексу України), адвокатську таємницю (стаття 9 Закону України "Про адвокатуру") та таємницю вчинюваних нотаріальних дій (стаття 8 Закону України "Про нотаріат").

Склад та обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, порядок їх захисту визначаються самостійно власником або керівником підприємства з дотриманням чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, а також викладені в клопотанні обставини, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Суд під час розгляду справи та дослідженні доказів зобов`язаний та спроможний забезпечити збереження інформації, що містить банківську таємницю і не розголошувати її третім особам.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст. 8, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Васянович