УХВАЛА

м. Київ

26.02.2020Справа № 910/16429/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участю секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14)

до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні

відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

про визнання недійсним правочину

за участі представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Ходюк О.Я.

від третьої особи: Ананійчук О.А.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про визнання недійсним Іпотечного договору № 34 від 26.07.2010, укладеного між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектрум-Енерго", правонаступником якого є ТОВ "Приватофис", та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. 26.07.2010 та зареєстрований в реєстрі за № 1416.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час укладення спірного Іпотечного договору сторонами не було дотримано вимог ст. 18 Закону України "Про іпотеку" та не закріплено в договорі розміру основного зобов`язання, тобто зобов`язання ПАТ "КБ "Приватбанк" за кредитним договором № 19 від 03.03.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", підготовче засідання призначено на 23.01.19.

11.01.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилання позивача на недотримання вимог статті 18 Закону України «Про іпотеку» при укладанні іпотечного договору є недоведеним та безпідставним. Також, з відзиву вбачається, що твердження позивача щодо укладення оскаржуваного договору без надання згоди засновників товариства є неправдивим, оскільки згідно Протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Спектрум-Енерго» від 01.03.2010 за участі присутніх ЗАТ КБ «Приватбанк», ТОВ «Фрілайн» прийнято рішення щодо укладення договорів поруки/іпотеки для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору ЗАТ КБ «Приватбанк», який буде укладено з Національним банком України. Так, відповідач зазначає, що подальша зміна співвласників часток юридичної особи не скасовує дії інших учасників справи.

11.01.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання про застосування строків позовної давності та відмовити у позові. Обґрунтовуючи клопотання, відповідач вказує, що оскаржуваний правочин укладено 26.07.2010, а вимога позивача заявлена в грудні 2018 та стосується визнання недійсним договору у зв`язку з його невідповідністю на момент укладення такого договору, 26.07.2010, нормам чинного законодавства, строк позовної давності становить 26.08.2013 та є таким, що минув.

16.01.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні. В обґрунтування клопотання, відповідач зазначає, що враховуючи предмет та підстави позовних вимог, інформація та документи, які наявні в матеріалах справи містять банківську таємницю, а саме кредитний договір № 19 від 03.03.2009, укладений між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» на виконання вимог постанов Правління Національним банком України, які мають гриф «Банківська таємниця».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.01.2019 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" у задоволенні заяви про залучення до участі у справі третіх осіб, задоволено клопотання Національного банку України про розгляд справи у закритому судовому засіданні та розгляд справи № 910/16429/18 вирішено здійснювати у закритому судовому засіданні, відкладено підготовче засідання на 06.02.2019.

05.02.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову, зі змісту якої вбачається, що сторонами при укладанні Іпотечного договору не дотримано вимоги ст. 18 Закону України «Про іпотеку» та не закріплено у договорі розмір основного зобов`язання ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором № 19. Також, сторонами не було визначено розмір вимоги за Кредитним договором № 19 у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Крім того, позивач вважає, що відповідач не мав право отримувати в забезпечення кредиту рефінансування саме нерухомого майна, а тому сторонами не дотримано вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, на підставі чого спірний договір підлягає визнанню недійним у відповідності до ст. 215 ЦК України.

У судовому засіданні, 06.02.2019, суд на місці ухвалив оголосив перерву у розгляді клопотання представника третьої особи про залишення позову без розгляду до 20.02.2019.

19.02.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що Закон України «Про іпотеку» передбачає альтернативу зазначення розміру, строку і порядку виконання основного зобов`язання з посиланням на правочин у якому вказується основне зобов`язання, а тому Іпотечний договір містить всі істотні умови, необхідні для його дійсності та правомірності. Також, відповідач звертає увагу, що п. 3.4 Положення 259 містить перелік видів забезпечення, які можуть прийматися в якості забезпечення за кредитами рефінансування, проте п. 3.4 не містить посилання на те, що вказаний перелік є вичерпним.

20.02.2019 у судовому засіданні суд на місці ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, відкласти підготовче засідання на 05.03.2019 за клопотання представника позивача для надання відповіді на відзив.

18.02.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору, в якій ТОВ "Тайлон" просить суд визнати відсутнім у Національного банку України права вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усієї суми заборгованості за Кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк".

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Тайлон" зазначає, що із фінансової звітності Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" вбачається, що останній має необхідні кошти для погашення своїх зобов`язань перед Національним банком України за Кредитним договором №19 від 03.03.2009, а Національний банк України має правові підстави для списання з рахунків Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" необхідної для такого погашення суми коштів, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", як іпотекодавця, всієї суми заборгованості за Кредитним договором №19 від 03.03.2009.

Також, за доводами третьої особи із самостійними вимогами, поданий нею позов та первісний позов виникають з одних і тих самих правовідносин, що підтверджується змістом первісного позову, зокрема, підставами обох позовів є правовідносини, які виникли із Кредитного договору № 19 від 03.03.2009 р., укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та Національним банком України, та спірного іпотечного договору, укладеного між ТОВ "Приватофис" та Національним банком України в межах забезпечення основного зобов`язання ПАТ КБ "Приватбанк" за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009. Заявник вважає, що права ТОВ «Тайлон» порушені у зв`язку з тим, що останній ТОВ «Тайлон» є одним з учасників товариства, які володіють часткою в статутному капіталі позивача ТОВ «Приватофис».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 позовну заяву та додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на підставі п. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

19.02.2019 через відділ діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайлон" подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі №910/16429/18.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.02.2019 на підставі пункту 17.12 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України зупинено провадження у справі № 910/16429/18 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі № 910/16429/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі № 910/16429/18.

22.07.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов запит про направлення матеріалів справи № 910/16429/18 до Північного апеляційного господарського суду для подальшого скерування разом з касаційною скаргою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13.08.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі № 910/16429/18.

21.08.2019 до Господарського суду м. Києва надійшли матеріали справи №910/16429/18 з Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.09.2019 поновлено провадження у справі №910/16429/18, підготовче засідання призначено на 02.10.2019.

26.09.2019 через відділ діловодства суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайлон" подано повторно апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі №910/16429/18.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.09.2019 на підставі пункту 17.12 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України зупинено провадження у справі №910/16429/18 до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.02.2019, матеріали справи №910/16429/18 надіслано до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙЛОН» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі № 910/16429/18, матеріали справи № 910/16429/18 повернуто до Господарського суду міста Києва.

28.01.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли матеріали справи №910/16429/18 з Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 поновлено провадження у справі №910/16429/18, підготовче засідання призначено на 26.02.2020.

У судове засідання, 26.02.2020, з`явився представник відповідача, який вважав за можливе залишити позов без розгляду, оскільки позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечив щодо залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою представника позивача, враховуючи наявність доказів про повідомлення позивача про дату, час та місце судового засідання.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали на юридичну адресу позивача (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14, рекомендоване поштове відправлення №181) про виклик у судове засідання позивача, клопотань про розгляд справи без участі представника позивача або про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" без розгляду, з огляду на наступне.

У відповідності до ухвали Господарського суду м. Києва від 05.02.2020 суд викликав позивача у підготовче засідання на 26.02.2020. Отже, позивача повідомлено про дату, час та місце проведення підготовчого засідання шляхом направлення 07.02.2020 на юридичну адресу позивача (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14) ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.02.2020 про виклик позивача у судове засідання на 26.02.2020 о 10 год. 45 хв.

На час проведення підготовчого засідання 26.02.2020, до суду повернувся конверт з поштовим повідомленням №181 з довідкою, в які зазначено, що «за даною адресою ТОВ «Приватофис» не розташовано. Телефон не відповідає. Здійснити вручення не можливо».

При цьому, судом зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких вбачається, що юридична адреса ТОВ «Приватофис»: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14, на яку і було здійснено направлення поштового конверту з ухвалою суду від 05.02.2020.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження позивача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення позивачу ухвали суду про виклик.

Отже, позивача був повідомлений належним чином про дату, час та місце підготовчого засідання.

Відповідно до змісту ст. 181 Господарського процесуального кодексу України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Застосовуючи положення ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суду з прав людини у справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 зазначає, що критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це -складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Також, слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що обмежений у строках проведення підготовчого провадження, які передбачені ст. 181 Господарського процесуального кодексу України, при цьому позивач не з`являється у судове засідання, враховуючи, що відсутність позивача у судових засіданнях унеможливлює проведення підготовчого засідання.

Суд звертає увагу, що неявка позивача в судове засідання перешкоджає з`ясуванню судом всіх обставин справи, з`ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних вимог станом на час розгляду справи, всебічному і об`єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків, а тому у разі нез`явлення без поважних причин або без повідомлення про причини неявки в судове засідання представника позивача, якщо його присутність було визнано обов`язковою, суддя вправі залишити позов без розгляду.

Слід звернути увагу, що аналогічної правової позиції викладена Верховним Судом у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 910/14047/17: «суд відхиляє аргументи позивача про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, з огляду на те, що судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що представник позивача у підготовче засідання 23.04.2018 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до початку судового засідання не подавав. Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, правомірно, на підставі частини 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, залишив позов Фізичної особи-підприємця Захарової Ангеліни Вікторівни без розгляду».

Крім того, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, які викладені у постанові від 13.09.2019 №916/3616/15: «положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності. З огляду на наведене об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування положень частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, викладених у постановах Касаційного господарського суду від 08.10.2018 зі справи № 910/16157/14, від 18.03.2019 зі справи № 910/1615/16, від 20.11.2018 зі справи № 908/104/18, про те, що обов`язковою умовою для залишення позову без розгляду з підстав неявки позивача (його представника) у судове засідання є неможливість вирішення судом спору по суті за наявними матеріалами справи».

26.02.2020 у судове засідання позивач не забезпечив явку уповноваженого представника, не повідомив про причини неявки представника, проте був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, позивачем клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі представника позивача до суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною 2 статті 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду; у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує заяви та клопотання учасників справи.

При цьому, неявка представника позивача не дає змоги суду виконати завдання підготовчого засідання, визначені статтею 177 та статтею 182 ГПК України, та всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи.

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що обмежений у строках розгляду справи по суті, які передбачені ст. 177 ГПК України, при цьому позивач не з`являючись у судове засідання не повідомляє про причини неявки та на подає клопотання про відкладення підготовчого засідання або клопотання про розгляд справи без участі представника, враховуючи, що є необхідність з`ясувати думку позивача щодо правової позиції у даній справі, з`ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних вимог станом на час проведення судового засідання, наявність права вимоги до вказаної відповідачем особи, покладено положеннями ГПК України на позивача, неявка у судове засідання позивача є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що представник позивача не з`являється у судове засідання, враховуючи, що неявка представника позивача перешкоджає проведенню підготовчого засідання, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним правочину залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 26.02.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 28.02.2020.

Суддя Л. Г. Пукшин