УХВАЛА

м. Київ

21.02.2020Справа № 910/2415/20

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат"

до Фонду державного майна України

про скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Херсонський бавовняний комбінат" (далі - позивач, ВАТ "ХБК") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України (далі - відповідач, ФДМУ) з вимогами:

- визнати Наказ Фонду державного майна України № 1637 від 27.12.2018 року "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2019 році" (далі - Наказ ФДМУ № 1637 від 27.12.2018) в частині включення ВАТ "ХБК" до переліку державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018 році, протиправним та нечинним (далі - вимога-1);

- зобов`язати ФДМУ виключити з переліку державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018 році (Додаток 6 до Наказу ФДМУ № 1637) ВАТ "ХБК" (код за ) (далі - вимога-2).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Наказ ФДМУ № 1637, в частині включення ВАТ "ХБК" до переліку державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018 році, є незаконним, суттєво порушує і обмежує права кредиторів ВАТ "ХБК", прямо порушує норми законодавства в сфері банкрутства та обігу цінних паперів, суперечить існуючим судовим рішенням, обов`язковим до виконання на всій території України, прийнятий з перевищенням повноважень Фонду державного майна України.

Дослідивши матеріали позовної заяви № 02-04/1057 від 17.02.2020 (вх. № 2415/20 від 18.02.2020), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Загальні способи захисту прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України і частиною другою статті 20 Господарського кодексу України.

Наведені у відповідних нормах переліки способів захисту не є вичерпними з огляду на вміщений у статті 16 ЦК України припис про те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках, а у статті 20 ГК України - положення щодо можливості захисту права і законного інтересу іншими способами, передбаченими законом.

Разом з цим, позовна заява не містить зазначення способу (способів) захисту прав або інтересів позивача, який передбачений законом чи договором, або іншого способу (способів) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону. Також у позовній заяві відсутнє обґрунтування необхідності застосування відповідного способу (способів) захисту.

За таких обставин, позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 оскаржуваного Наказу ФДМУ № 1637 від 27.12.2018 продовжено приватизацію об`єктів малої приватизації, що підлягали приватизації в 2018 році відповідно до наказу Фонду державного майна України від 27 березня 2018 року № 447 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році" (із змінами)", згідно з додатками, зокрема, Переліком державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018 році (Додаток 6).

Відтак, оскаржуваним наказом ФДМУ продовжено приватизацію об`єктів малої приватизаці, які підлягали приватизації відповідно до наказу, який було видано ФДМУ раніше (Наказ ФДМУ № 447 від 27.03.2018). Разом з цим, позовна заява не містить викладу обставин щодо чинності такого Наказу ФДМУ № 447 від 27.03.2018, а також не зазначено, відповідно до якого саме наказу ФДМУ ВАТ "ХБК" було включено до переліку державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018 році.

Зважаючи на наведене, позовна заява не містить повного викладу обставин, у зв`язку з якими позивачем заявлено вимоги про визнання протиправним та нечинним Наказу ФДМУ № 1637 від 27.12.2018.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивачем не дотримано вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не вказано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли у позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Між тим, позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 90 від 17.02.2020, яка не може бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового харатеру (вимога-1, вимога-2), відтак, за подання даної позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у загальному розмірі 4204,00 грн (2102,00 грн х 2).

Разом з тим, з доданої до позовної заяви копії платіжного доручення № 90 від 17.02.2020, вбачається, що судовий збір сплачено позивачем лише в сумі 2102,00 грн, а отже в меншому розмірі, ніж встановлено законом. Відтак, сума недоплати судового збору становить 2102,00 грн.

За наведених обставин, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем також не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Копія ухвали Господарського суду Херсонської області від 18.05.2009 у справі № 5/31-Б-09 (додаток № 3 до позовної заяви) фактично подана у неякісній копії, не придатній для опрацювання, на підставі якої не можливо встановити обставини, які позивач посилається у позовній заяві.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 2, 4, 5, 9 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити ідентифікаційний код юридичної особи відповідача;

- зазначити спосіб (способи) захисту прав або інтересів позивача, який передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечать закону, навести обґрунтування необхідності застосування відповідного способу (способів) захисту;

- навести повний виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, в контексті того, що оскаржуваним наказом ФДМУ продовжено приватизацію об`єктів малої приватизаці, які підлягали приватизації відповідно до Наказу ФДМУ № 447 від 27.03.2018;

- зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- надати докази сплати (доплати) судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного документа) та розмірі (4204,00 грн).

- надати належним чином засвідчену якісну копію ухвали Господарського суду Херсонської області від 18.05.2009 у справі № 5/31-Б-09.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача;

- зазначення способу (способів) захисту прав або інтересів позивача, який передбачений законом чи договором, або іншого способу (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечать закону, наведення обґрунтування необхідності застосування відповідного способу (способів) захисту;

- наведення повного викладу обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, в контексті того, що оскаржуваним наказом ФДМУ продовжено приватизацію об`єктів малої приватизаці, які підлягали приватизації відповідно до Наказу ФДМУ № 447 від 27.03.2018;

- зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- надання доказів сплати (доплати) судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного документа) та розмірі (4204,00 грн);

- надатння належним чином засвідченої якісної копії ухвали Господарського суду Херсонської області від 18.05.2009 у справі № 5/31-Б-09.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.02.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Гумега