ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" лютого 2020 р. Справа № 03/77-50

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши клопотання та заяву Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), м. Луцьк

про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа №03/77-1 від 19.07.2010

по справі №03/77-50

за позовом Прокурора міста Луцька в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", філії АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку, м. Луцьк

до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідпродукт", м. Луцьк

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтера", м. Луцьк

про стягнення 1715857,62грн. основного боргу, процентів за користування кредитом та комісій,

за участю представників-учасників справи:

від заявника: н/з;

від стягувача: Мірчук В. В., довіреність № 0001000/2341-20 від 27.01.2020;

від боржників: н/з;

від прокуратури: Бородчук О. В., прокурор відділу, посвідчення № 036269 від 12.11.2015.

Встановив:

Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернувся до Господарського суду Волинської області:

- з клопотанням вх. № 01-74/1/20 від 11.02.2020, в якому просить поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду Волинської області у справі №03/77-1 від 19.07.2010.

- з заявою за вх. №01-75/4/20 від 11.02.2020, в якій просить видати дублікат наказу Господарського суду Волинської області у справі №03/77-1 від 19.07.2010 про: стягнення солідарно ТзОВ Укрзахідпродукт та ТзОВ Альтера на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк у м. Луцьку 1715875,62 грн. боргу по кредиту.

Ухвалою суду від 12.02.2020 прийнято до розгляду заяву (клопотання) Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа №03/77-1 від 19.07.2010 та призначено розгляд на 18.02.2020; в судовому засіданні 18.02.2020 оголошено перерву до 21.02.2020.

Як слідує з рішенням Господарського суду Волинської області від 05.07.2010 у справі № 03/77-50 позов банку було задоволено, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідпродукт" та Товариства з обмеженою відповідальністю Альтера на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Луцьку основний борг по кредиту в сумі 1 335 227 грн. 70 коп., проценти за користування кредитом в сумі 366 559 грн. 70 коп. та комісію за управління кредитом в сумі 14 070 грн. 22 коп. Всього: 1 715 857 грн. 62 коп.

На примусове виконання рішення суду від 05.07.2010 видано наказ № 03/77-1 від 19.07.2010 зі строком пред`явлення до виконання до 20.07.2013.

На даний момент матеріали справи № 03/77-50 знищено із-за закінчення строку зберігання.

Старший державний виконавець звернувся з клопотанням до суду, в якому просить поновити строк для пред`явлення наказу № 03/77-1 від 19.07.2010 до виконання, посилаючись на ст. 329 ГПК України.

В поданому клопотанні вказує, що наказ Господарського суду Волинської області від 19.07.2010 № 03/77-1 перебував на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби міста Луцька Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

23.09.2010 відповідно до вимог ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на той момент), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

30.06.2015 відповідно до вимог п. 2 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" (який діяв на той момент), винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

08.07.2019 стягувач звернувся із заявою до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області в якій вказує, що станом на 08.07.2019 постанова про повернення виконавчого документу разом з виконавчим документом на адресу банку не надходила, а тому просив направити вказані документи на адресу стягувача; відповідь на дане звернення не долучена.

При розгляді даного клопотання суд враховує наступне.

Порядок виконання судових рішень унормовано Законом України «Про виконавче провадження».

Так, за ч.1 ст. 5 даного закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (згідно п. 1 ч.1 ст. 3 наказ суду відноситься до виконавчих документів).

Права та обов`язки виконавців визначено ст. 18 даного закону. Зокрема, згідно із п.10 ч. 3 даної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; п.22 - здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом; тобто даною статтею не передбачено право виконавця звертатися до суду з клопотанням про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання визначено ст. 329 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 329 ГПК України (на норми якої посилається державний виконавець), у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

По ч. 2 даної статті заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 74 ГПК України.

Оцінюючи доводи заяви про те, що судовий наказ, був втрачений, суд зазначає, що заявником не наведено жодних причин (обставин) пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, які б могли бути визнані судом поважними, задля його поновлення.

Судом також враховано, що постанову про повернення виконавчого документа, як слідує з клопотання було винесено ще 30.06.2015, проте стягувачем жодних доказів в підтвердження здійснення заходів по виконанню наказу суду (оскарження дій, бездіяльності виконавця, тощо) не подано.

Сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, вищенаведені норми процесуального закону регламентують принцип диспозитивності судового процесу, згідно з яким особа самостійно або через уповноваженого представника здійснює свої процесуальні права та обов`язки.

Разом з тим, слід взяти до уваги, що відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» саме стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, а не державний виконавець.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання слід відмовити.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (Розділ XI), до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, враховуючи те, що заяву про видачу дубліката наказу подано після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у клопотанні про його поновлення відмовлено, суд дійшов до висновку відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу.

Керуючись статтями 234, 329 та п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

у задоволенні клопотання старшого державного виконавця Мирончук О. П. про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та заяви про видачу дублікату наказу № 03/77-1 від 19.07.2010 відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст

ухвали виготовлено

21.02.2020

Суддя С. В. Костюк