УХВАЛА

26 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1859/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Кондратова І.Д., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 ,

на рішення Господарського суду Харківської області

(суддя - Гула Д.В.)

від 10.10.2019,

та постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Барбашова С.В., судді - Істоміна О.А., Пелипенко Н.М.)

від 14.01.2020,

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Сахновщинське імені М.О. Ключки»

про визнання недійсним рішення, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №922/1859/19 до суду касаційної інстанції разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у пункті 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 08.02.2020), згідно з яким у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 08.02.2020) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

З огляду на те, що у касаційній скарзі не зазначено жодної з передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав касаційного оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №922/1859/19, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху як такої, що оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу.

Також касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п п. 2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру визначена у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року в розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлю-ються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній з 15.12.2017).

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній з 15.12.2017) якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2019, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 позов у справі № 922/1859/19 задоволено частково, зобов`язано ПрАТ «Сахновщинське імені М.О. Ключки» забезпечити аудитору - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Курсор-Аудит», можливість проведення аудиту фінансової звітності ПрАТ «Сахновщинське імені М.О. Ключки» станом на та за рік, що закінчився 31.12.2018 та за перший квартал 2019 року, на замовлення акціонера - ОСОБА_1 . В іншій частині позову відмовлено.

Позивачка в касаційній скарзі просить змінити рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №922/1859/19 та задовольнити позовні вимоги. Вимогу про зобов`язання ПрАТ «Сахновщинське імені М.О. Ключки» виплатити ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 148 722,00 грн у вигляді дивідендів за 2018 рік, залишити без розгляду.

Враховуючи вимоги касаційної скарги, при подачі цієї касаційної скарги остання повинна була сплатити судовий збір у розмірі 11 526,00 грн (200 % від (1921,00 грн х 3 (3 немайнові вимоги)=5 763,00 грн).

Проте, до касаційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то у зв`язку з несплатою судового збору, заявниці необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у сумі 11 526,00 грн.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 14.01.2020, повний текст постанови складено 20.01.2020, отже останнім днем касаційного оскарження вказаної постанови було 10.02.2020. Проте, касаційна скарга подана скаржницею 17.02.2020, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.

Частиною 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

У клопотання про поновлення строку позивачка зазначає, що нею укладена угода з ОСОБА_2 , який не приймав участі у суді апеляційної інстанції. Останній 11.02.2020 звернувся з заявою про ознайомлення з матеріалами справи до суду першої інстанції, але в подальшому йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що справа спрямована до Верховного Суду.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Проте, зазначені в касаційній скарзі причини не визнаються Судом поважними для пропуску процесуального строку, оскільки вказані обставини свідчать про невжиття скаржницею всіх необхідних заходів для дотримання вимог процесуального законодавства, встановлених для звернення з касаційною скаргою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неповажність підстав, наведених скаржницею у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №922/1859/19 та про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 без руху, з наданням заявниці строку для наведення, за наявності, інших підстав поважності пропуску, встановленого процесуального строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №922/1859/19 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді І. Кондратова

І. Ткач