ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд вимог кредитора

"17" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2966/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Майданик Ю.В.

дослідивши матеріали заяви Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва „Одестрансбуд" про визнання вимог

у справі

за заявою кредитора: Роздільнянської міської ради Одеської області

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансбуд-Су 6" (65082, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 21; )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участю

представників сторін та учасників:

від ініціюючого кредитора: не з`явився;

від боржника: Товкис Н.В., директор;

від заявників: ВАТ „Одестрансбуд" - Ільченко А.О. адвокат за довіреністю від 22.12.2019р. та на підставі витягу з договору №11/2019 про надання допомоги адвоката та консультацій від 20.12.2019р.; ТОВ „ГРОУ ІНВЕСТ" - Акименко В.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 24.01.2020р. та за довіреністю від 24.01.2020р.; ТОВ „СТРОНГ ІНВЕСТ СЕРВІС" - Акименко В.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 24.01.2020р. та за довіреністю від 24.01.2020р.; ТОВ „ПРУФ ІНВЕСТ" - Акименко В.М. на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.01.2020р. та за довіреністю від 22.01.2020р.; прокуратури Одеської області - Бондарєв С.Ю.;

розпорядник майна боржника: арбітражний керуючий Дарієнко В.Д.

У судовому засіданні 14.02.2020р. оголошувалась перерва до 17.02.2020р. у відповідності до ст. 216 ГПК України.

Історія справи

Ухвалою підготовчого засідання суду від 28.10.2019р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ „Трансбуд-Су 6"; визнано вимоги Роздільнянської міської ради Одеської області в сумі 3 308 484, 12 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника ТОВ „Трансбуд-Су 6"; призначено розпорядником майна боржника ТОВ „Трансбуд-Су 6" арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. (т. 1 а.с. 162-176).

З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника 28.10.2019р. здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ „Трансбуд-Су 6" на офіційному веб-порталі Верховного суду в мережі Інтернет від за №63927 (т. 1 а.с. 178-179).

Зміст питань, що розглядаються судом. Заяви учасників

28.11.2019р. від Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» (далі - ВАТ «Одестрансбуд») надійшла заява, яка надіслана до суду засобами поштового зв`язку 27.11.2019р., про визнання вимог до ТОВ „Трансбуд-Су 6" в сумі 1 723 023, 58 грн. та внесення їх до реєстру вимог кредиторів до відповідної черги задоволення; визнання вимог заявника до ТОВ „Трансбуд-Су 6" по сплаті судового збору в сумі 3 842 грн. та внесення їх до реєстру вимог кредиторів до першої черги задоволення. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 21.12.2007р. та 18.01.2008р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" були укладені договори купівлі-продажу, відповідно до умов яких продавець продав, а покупець купив майнові комплекси та нежитлові будівлі. Однак, до теперішнього часу, грошові кошти за придбане боржником на підставі зазначених договорів нерухомого майна, на рахунок заявника не надійшли. Таким чином, станом на 28.10.2019р. заборгованість ТОВ „Трансбуд-Су 6" перед ВАТ «Одестрансбуд» складає: за договором купівлі-продажу від 21.12.2007р. - 246 000 грн., за договором купівлі-продажу від 21.12.2007р. - 380 000 грн., за договором купівлі-продажу від 18.01.2008р. - 348 000 грн. На підставі положень ст. 625 ЦК України, ч.ч.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» заявником на зазначені суми заборгованості було нараховано 3% річних, інфляційних збитків та пені у зв`язку з чим загальна сума заборгованості становить 1 723 023, 58 грн.

05.12.2019р. розпорядником майна божника арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. надано повідомлення про результати розгляду грошових вимог ВАТ «Одестрансбуд» (т. 3 а.с. 101-102), в яких зазначено, що такі вимоги не підлягають визнанню у зв`язку з пропуском строків позовної давності. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 527, ч. 5 ст. 261 ЦК України, розпорядник майна боржника зазначає, що строк виконання зобов`язань по договору купівлі-продажу №5419 від 21.12.2007р. визначено 01.04.2008р., відповідно, перебіг позовної давності почався з 01.04.2008р. та закінчився 01.04.2011р.; строк виконання зобов`язань по договору купівлі-продажу №5416 від 21.12.2007р. визначено 01.04.2008р., відповідно, перебіг позовної давності почався з 01.04.2008р. та закінчився 01.04.2011р. Щодо договору купівлі-продажу №58 від 18.01.2008р. розпорядник майна боржника повідомляє, що сам факт підписання зазначеного договору вказує на те, що кошти в розмірі 348 000 грн. за придбання нерухомого майна ТОВ „Трансбуд-Су 6" перераховані на рахунок ВАТ «Одестрансбуд».

У судовому засіданні 17.02.2020р. розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. усно повідомлено про не визнання вимог у зв`язку із відсутністю боргу та його оплати, що підтверджується рішеннями судів, а заперечення, викладені у повідомленні від 05.12.2019р., в частині застосування строків позовної давності просив не розглядати.

13.02.2020р. розпорядником майна божника арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. надано додаткові заперечення (т. 9 а.с. 86) з підтверджуючими документами (т. 9 а.с. 152, т. 10 а.с. 1-50). Розпорядником майна боржника зазначено, що питання наявності боргу між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" було предметом розгляду в справах №№5017/602/2012, 5017/192/2012 та 5017/191/2012, згідно яких встановлено, що кошти були оплачені та в боржника відсутні боргові зобов`язання перед заявником у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні заяви ВАТ «Одестрансбуд» про визнання кредиторських вимог та включення в реєстр вимог кредиторів.

У відзиві (т. 5 а.с. 20), наданому боржником до суду 24.01.2020р., зазначено, що заборгованість перед ВАТ «Одестрансбуд» відображена в балансі та підтверджена актами звірок взаєморозрахунків, та з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 05.03.2019р. по справі №901/1389/18 боржник визнає заявлені грошові вимоги ВАТ «Одестрансбуд» на суму 1 723 023, 58 грн.

23.01.2020р. ВАТ «Одестрансбуд» надані заперечення (т. 5 а.с. 1-3), в яких зазначено, що договір купівлі-продажу фіксує факт здійснення господарської операції та підтвердження договірних відносин, що є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар та не є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який підтверджує здійснення розрахунків за придбаний товар. Викладене спростовує доводи розпорядника майна, що факт підписання підтверджує виконання боржником своїх зобов`язань. Належних доказів виконання боржником своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №58 від 18.01.2008р. боржником та розпорядником майна до суду та ВАТ «Одестрансбуд» не надано. Щодо перебігу строків позовної давності заявник посилається на положення ст. 264 ЦК України та на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду. Заявник вказує, що визнання боржником заборгованості за договорами купівлі-продажу підтверджується підписанням сторонами актів звірки та листами боржника, в яких останній не заперечував щодо наявності заборгованості та повідомляв, що не взмозі в найближчий час здійснити її погашення.

03.02.2020р. ВАТ «Одестрансбуд» надано заперечення (т. 8 а.с. 178-179), в яких зазначено, що відсутність надходження грошових коштів за договорами купівлі-продажу №5416 та №5419 від 21.12.2007р. та за договором купівлі-продажу №58 від 18.01.2008р. додатково підтверджується балансом підприємства на перше півріччя 2008р., де у колонці (070) відображено дохід у розмірі 191 900 грн. Розпорядник майна посилається на рішення господарських судів у справах №5017/192/2012 та 5017/602/2012, однак, за перше півріччя 2008р. грошові кошти у розмірі 417 600 грн. та 295 200 грн. не надходили. Копії відповідних платіжних доручень було надано до суду третьою особою ПАТ «Імексбанк», у боржника та заявника їх не було та вони не мали статусу платника ПДВ, що відображено в текстах договорів купівлі-продажу. Предметом позову у зазначених справах було розірвання ВАТ «Одестрансбуд» договорів купівлі-продажу та повернення майна, при цьому, факт надходження ВАТ «Одестрансбуд» грошових коштів за договорами судами не перевірявся, вимог про стягнення з боржника грошових коштів ВАТ «Одестрансбуд» не висував.

Обставини, встановленні судом

21.12.2007р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" був укладений договір купівлі-продажу (т. 3 а.с. 51), відповідно до п. 1.1. якого ВАТ «Одестрансбуд» продав, а ТОВ „Трансбуд-Су 6" купив майновий комплекс, розташований за адресою: Одеська обл., м. Роздільна, вул. Леніна, 56, загальною площею 4522, 90 мІ.

П. 2.1. зазначеного договору передбачено, що продаж майнового комплексу вчиняється за ціною 246 000 грн., без ПДВ, які ТОВ „Трансбуд-Су 6" зобов`язується перерахувати на поточний рахунок ВАТ «Одестрансбуд» № НОМЕР_1 в ТОВ КБ «СКБ» терміном до першого квітня дві тисячі восьмого року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.07.2012р. по справі №5017/602/2012 (т. 9 а.с. 126-134), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2012р. (т. 9 а.с. 135-141), яка в свою чергу залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2012р. (т. 9 а.с. 142-146), відмовлено у задоволенні позову ВАТ «Одестрансбуд» про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 21.12.2007р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" та зобов`язання повернути майновий комплекс відмовлено.

У вказаному рішенні судом зазначено, що посилання ВАТ «Одестрансбуд» на відсутність факту проведення оплати ТОВ „ТРАСНБУД-СУ 6" вартості спірного майна не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду даної справи по суті, з огляду на наявне в матеріалах справи, подане ПАТ „Імексбанк", платіжне доручення № 1 від 21.01.2008р. на суму 295200,00 грн., із призначенням платежу як „Оплата за нерухомість згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2007р.", де платником зазначено ТОВ „ТРАНСБУД-СУ 6", а отримувачем ВАТ Транспортне будівництво „Одестрансбуд". Суд встановив, що мало місце повне виконання ВАТ „ТРАНСБУД-СУ 6" зобов`язань за договором купівлі-продажу майнового комплексу від 21.12.2007р. в частині отримання майна та повної оплати його вартості, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для розірвання цього договору за умови не виконання покупцем свого обов`язку щодо оплати його вартості і відповідне повернення продавцю набутого покупцем майна.

У постанові Вищого господарського суду України від 24.10.2012р. по справі №5017/602/2012 (т. 9 а.с. 142-146) зазначено, що судами правомірно враховано в якості належного доказу на підтвердження виконання зобов`язань відповідача за спірним договором надане ПАТ "Імексбанк платіжне доручення № 1 від 21.01.2008 на суму 295200 грн. із призначенням платежу "Оплата за нерухомість згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2007", де платником зазначено ТОВ „ТРАНСБУД-СУ 6", а отримувачем ВАТ Транспортне будівництво „Одестрансбуд", з відміткою ТОВ КБ "СОЦКОМ БАНК" про проведення вказаних грошових коштів. При цьому п. 1.30 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення визначено як розрахунковий документ, який містить доручення платника банку або іншій установі -члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів із свого рахунка на рахунок отримувача. Судами попередніх інстанцій вірно зауважено, що при укладанні іпотечного договору ні ПАТ КБ "СОЦКОМБАНК", а ні ТОВ "Трансбуд - СУ6" не повідомляли про несплату ТОВ "Трансбуд-СУ6" вартості майнового комплексу за договором купівлі-продажу від 21.12.2007р.

21.12.2007р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" був укладений договір купівлі-продажу (т. 3 а.с. 55), відповідно до п. 1.1. якого ВАТ «Одестрансбуд» продав, а ТОВ „Трансбуд-Су 6" купив майновий комплекс, розташований за адресою: Одеська обл., м. Роздільна, вул. 40 років Перемоги, 2, загальною площею 1065, 51 мІ.

П. 2.1. вказаного договору передбачено, що продаж майнового комплексу вчиняється за ціною 380 000 грн., без ПДВ, які ТОВ „Трансбуд-Су 6" зобов`язується перерахувати на поточний рахунок ВАТ «Одестрансбуд» № НОМЕР_1 в ТОВ КБ «СКБ» терміном до першого квітня дві тисячі восьмого року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.04.2012р. по справі №5017/191/2012 (т. 10 а.с. 40-43), залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2012р. (т. 10 а.с. 48-30), у позові ВАТ «Одестрансбуд» до ТОВ „Трансбуд-Су 6" про розірвання договору, укладеного 21.12.2007р. між ВАТ «Одестрансбуд» до ТОВ „Трансбуд-Су 6", та повернення майна відмовлено.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до п. 2.1. договору купівлі-продажу встановлено, що продаж об`єкту здійснюється за ціною 380 000,00 грн. (триста сорок вісім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ, який покупець зобов`язується перерахувати на поточний рахунок продавця № НОМЕР_2 в ТОВ КБ "СКБ"(МФО388313) терміном до 01.04.2008р. В матеріалах справи наявний акт звірення взаємних розрахунків станом на 14.02.2012р., з якого вбачається, що станом на 13.02.2012р. за відповідачем наявна заборгованість у сумі 380 000,00 грн., який підписаний належними представниками підприємств та скріплений печатками (а.с.59), проте акт звірки не є первісним документом, що підтверджує відсутність здійснення оплати відповідачем, а є бухгалтерським документом, що має оцінюватися судом разом з іншими доказами.

У постанові Вищого господарського суду України від 28.11.2012р. по справі №5017/191/2012 (т. 10 а.с. 48-50) зазначено, що господарські суди не визнали належним і допустимим доказом порушення зобов`язання поданий сторонами акт звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбуд-СУ 6" перед відкритим акціонерним товариством транспортного будівництва "Одестрансбуд" станом на 14.02.2012р. складає 380 000 грн. і, застосувавши загальні положення про купівлю-продаж, відмовили в позові. Господарські суди враховуючи, що відповідач прийняв товар, зареєстрував право власності, користувався майном і передав у іпотеку, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування ч. 4 ст. 692 та ч. 2 ст. 697 ЦК України до спірних правовідносин.

18.01.2008р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" був укладений договір купівлі-продажу (т. 3 а.с. 55), відповідно до п. 1.1. якого ВАТ «Одестрансбуд» продало, а ТОВ „Трансбуд-Су 6" купило нежитлові будівлі, що знаходяться в м. Одесі по провулку Векслера, буд. №3.

П. 2.1. зазначеного договору передбачено, що продаж об`єкту здійснюється за 348 000 грн. без ПДВ. Порядок проведення розрахунків за основним договором - безготівковий. Вказана сума перерахована ТОВ „Трансбуд-Су 6" на поточний рахунок ВАТ «Одестрансбуд» до підписання цього договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.04.2012р. по справі №5017/192/2012 (т. 10 а.с. 12-15), залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2012р. (т. 10 а.с. 26-28), у позові ВАТ «Одестрансбуд» до ТОВ „Трансбуд-Су 6" про розірвання договору, укладеного 18.01.2008р. між ВАТ «Одестрансбуд» до ТОВ „Трансбуд-Су 6", та повернення майна відмовлено.

У вказаному рішенні зазначено, що в матеріалах справи наявний акт звірення взаємних розрахунків станом на 14.02.2012р, з якого вбачається, що станом на цю дату за відповідачем наявна заборгованість у сумі 348 000,00 грн., який підписаний належними представниками підприємств та скріплений печатками. Проте, суд критично оцінює вказаний доказ, оскільки, як свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення від 29.01.2008р. №5 (а.с.82), призначенням платежу по якому є оплата за нерухомість згідно договору купівлі-продажу №58 від 18.01.2008р., ТОВ "Трансбуд-СУ 6" перерахувало на розрахунковий рахунок позивача 417 600,00 грн. з урахуванням 69 600 грн. ПДВ, тобто повністю виконало свої обов`язки щодо сплати грошових коштів, що є ціною об`єкту за даним договором.

У постанові Вищого господарського суду України від 21.11.2012р. по справі №5017/192/2012 (т. 10 а.с. 26-28) зазначено, що розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, господарським судом з`ясовано, що платіжним дорученням від 29 січня 2008 року № 5, призначенням платежу по якому є оплата за нерухомість згідно договору купівлі -продажу від 18 січня 2008 року № 58 відповідачем перераховано на розрахунковий рахунок позивача 417 600,00 грн. з урахуванням 69600,00 грн. ПДВ, тобто повністю виконано свої обов`язки щодо сплати грошових коштів, що є ціною об`єкту за даним договором.

ВАТ «Одестрансбуд» до заяви з грошовими вимогами до боржника надані: акт взаємних розрахунків станом на 10.12.2018р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" за договором від 21.12.2007р. (т. 3 а.с. 65), в якому зазначено, що заборгованість останнього становить 232 000 грн.; акт взаємних розрахунків станом на 10.12.2018р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" за договором від 18.01.2008р. (т. 3 а.с. 66), в якому вказано, що заборгованість останнього становить 348 000 грн.; акт взаємних розрахунків станом на 10.12.2018р. між ВАТ «Одестрансбуд» та ТОВ „Трансбуд-Су 6" за договором від 21.12.2007р. (т. 3 а.с. 67), в якому зазначено, що заборгованість останнього становить 380 000 грн.

Норми права, що підлягають застосуванню

Ч 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Грошове зобов`язання згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція згідно ст.1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. N 88 (далі - Положення) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно ч. 2.2. Положення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Ч. 2.6. Положення передбачено, що фізичні та юридичні особи, які беруть участь у здійсненні операцій, пов`язаних з прийомом і видачею грошових коштів, цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об`єктів майна, забезпечуються підприємством, установою, що виконує ці операції, копіями первинних документів про таку операцію.

Згідно ч. 3 розділу I Загальні положення Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73 (далі - Національне положення (стандарт)), баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал. Фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 розділу II Склад та елементи фінансової звітності Національного положення (стандарт) фінансова звітність складається з: балансу (звіту про фінансовий стан) (далі - баланс), звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) (далі - звіт про фінансові результати), звіту про рух грошових коштів, звіту про власний капітал і приміток до фінансової звітності. Баланс підприємства складається на кінець останнього дня звітного періоду. У балансі відображаються активи, зобов`язання та власний капітал підприємства.

Висновки суду

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складів Верховного Суду від 28.01.2020р. по справі № 909/181/19).

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складів Верховного Суду від 31.01.2020р. по справі № 916/2724/18).

Враховуючи встановлення рішеннями судів у справах №5017/602/2012, №5017/192/2012, №5017/191/2012 обставин щодо повного виконання боржником зобов`язань за договорами купівлі-продажу від 21.12.2007р., від 21.12.2007р. та від 18.01.2008р. в частині отримання майна та повної оплати його вартості, такі обставини при розгляді даної заяви не підлягають доказуванню.

Стосовно твердження заявника, що заборгованість додатково підтверджується підписаними актами звірки та балансами, суд зазначає наступне.

Долучені ВАТ «Одестрансбуд» до матеріалів справи акти звірки взаємних розрахунків не підтверджують існування заборгованості боржника перед заявником, оскільки акт звірки не є первинним документом на підтвердження здійснення господарської операції між сторонами чи наявність зобов`язання за господарським договором.

Акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.08.2019 у справі № 916/2377/18, від 20.06.2018 у справі № 902/680/15 та від 29.03.2018 у справі № 925/1165/16, від 13.02.2020р. у справі №910/1558/19).

Баланс є звітом про фінансовий стан підприємства, а не первинним документом бухгалтерського обліку.

Враховуючи наявність факту оплати ТОВ „Трансбуд-Су 6" боргу перед ВАТ „Одестрансбуд", що підтверджується рішеннями суду, суд відхиляє повністю грошові вимоги ВАТ „Одестрансбуд" до ТОВ „Трансбуд-Су 6" в сумі 1 723 023, 58 грн. та відмовляє у включенні до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати у разі відмови в позові - покладаються на позивача, у даному випадку на заявника.

Керуючись ст. ст. 1, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1.Відхилити грошові вимоги Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва „Одестрансбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трансбуд-Су 6" (65082, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 21; ) в сумі 1 723 023, 58 грн.

2.Відмовити у включенні до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набрала законної сили 17.02.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено та підписано 21 лютого 2020 р.

Копію ухвали надіслати: ТОВ „Трансбуд-Су 6" (65082, м. Одеса, вул. Єлісаветинська, буд. 21), розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Дарієнку В.Д. (65023, м. Одеса, вул. Садова, 18, оф. 5), ВАТ „Одестрансбуд" (65026, м. Одеса, площа Катерининська, б.4).

Суддя Л.І. Грабован