ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"24" лютого 2020 р. Cправа № 902/6/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представників:

позивача Рязановського Д.Л.,

відповідача Лишака І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Сервісний Центр "Автоекспо" (вул. Павла Усенка, 8, м.Київ, 02105)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" (вул. Слобода, 141, м.Ладижин, Вінницька область, 24320)

про стягнення 724569,87 грн заборгованості згідно договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області в порядку загального позовного провадження здійснюється новий розгляд справи №902/6/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Сервісний Центр "Автоекспо" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" про стягнення 724569,87 грн заборгованості за договором купівлі-продажу №ТСЦ/8/П від 21.02.2018.

За результатами судового засідання 31.01.2020 за участю представників сторін судом оголошено перерву в межах розгляду справи по суті до 24.02.2020, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

24.02.2020 через канцелярію суду надійшла заява представника відповідача про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжного доручення № від 04.02.2020 про сплату 724569,86 грн за автотранспорт згідно з договором №ТСЦ/8/П від 21.02.2018.

У судове засідання 24.02.2020 з`явилися усі учасники судового процесу, в т. ч. представник позивача в режимі відеоконференції через Оболонський районний суд м. Києва.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що відповідачем добровільно погашено заборгованість, що є предметом позову, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено платіжне доручення № від 04.02.2020 про сплату 724569,86 грн з відповідним призначенням платежу.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, у зв`язку із виконанням відповідачем позовної вимоги в процесі нового розгляду справи по суті, предмет спору відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

При винесенні ухвали про закриття провадження у справі суд враховує положення ч.4 ст. 231 ГПК України, згідно з якою при закритті провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В силу приписів ч. 3 ст. 130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви сумі 10868,55 грн підлягають покладенню на відповідача в повному обсязі.

Розглядаючи заявлені позивачем витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в розмірі 626,42 грн суд враховує таке.

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем до понесених судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій включено: витрати на відправку поштової кореспонденції (позовної заяви з додатками) відповідачу 42,00 грн; витрати на відправку поштової кореспонденції (позовної заяви з додатками) на адресу суду 26,50 грн; оплата послуг таксі до залізничного вокзалу м. Києва - 125,00 грн; вартість проїзду поїздом з м.Києва до м. Вінниця - 232,91 грн; вартість проїзду маршрутним таксі з м.Вінниця до м.Києва - 200 грн.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом перечислених витрат, понесені позивачем транспортні витрати та витрати на відправку кореспонденції є такими, що пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та правомірно заявлені позивачем на підставі п.4 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України. При цьому необґрунтованим є включення позивачем до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи, компенсації оплати послуг таксі до залізничного вокзалу м.Києва - 125,00 грн, оскільки останнім не доведено необхідність та обов`язковість їх здійснення для розгляду справи, а також всупереч ч.8 ст.129 ГПК України у матеріалах справи відсутні докази, що дані витрати були понесені.

Відтак, обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами, є судові витрати, які пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду в сумі 501,42 грн.

Разом з цим, щодо компенсації витрат, заявлених позивачем як витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 грн суд дійшов висновку про залишення таких витрат за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-Сервісний Центр "Автоекспо". При цьому суд керувався таким.

Відповідно до підпункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, до судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги є оплата послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст. 4,13,14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Разом з тим, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Дослідивши надані позивачем документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, договір №ЮП-18 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 29.12.2017 (Договір) з додатковою угодою до вказаного договору від 03.12.2018, судом встановлено що вказаний договір та додаткова угода укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-Сервісний Центр "Автоекспо" (Замовник) та ФОП Пономаренком Миколою Миколайовичем (Виконавець). Тобто Виконавцем за Договором є Пономаренко Микола Миколайович як фізична особа-підприємець, а не адвокат.

Водночас з аналізу вищевикладених приписів законодавства слідує, що стороною договору про надання правової допомоги може виступати адвокат, адвокатське бюро або адвокатське об`єднання. При цьому Договір №ЮП-18 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 29.12.2017 є договором про надання послуг особою, яка здійснює підприємницьку діяльність в організаційно-правовій формі ФОП, а не договором про надання правової допомоги, укладеним з адвокатом.

Разом з тим в силу приписів ч. 2. ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами підлягають витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Таким чином, заявлені позивачем витрати в сумі 40000 грн на підставі Договору №ЮП-18 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 29.12.2017 не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, позаяк у розумінні чинного законодавства не є витратами на професійну правничу допомогу адвоката.

Окремо слід відмітити, що і сам адвокатський ордер (а.с.71, т.1) на представництво адвокатом Пономаренком М.М. інтересів позивача не містить реквізитів щодо підстав його видачі (положення ордеру у цій частині не заповнено) та жодним чином не відсилає до умов договору №ЮП-18 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 29.12.2017.

Також при вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує приписи п.42 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.09.2019 у даній справі, що оскільки справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат у порядку ст. 129 ГПК України не здійснюється.

Дана вказівка кореспондується з приписами п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України":

"У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Коли ж приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанцій, який прийняв нове рішення."

За приписами ч.9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки спір доведено до суду внаслідок невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" зобов`язання за договором купівлі-продажу №ТСЦ/8/П від 21.02.2018 щодо сплати заборгованості, наявність якої відповідачем фактично визнано в ході нового розгляду справи по суті шляхом погашення такої заборгованості, то понесені останнім витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 16303,5 грн та за подання касаційної скарги в сумі 21738 грн залишаються за Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика".

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, п.2 ч.1 ст. 231, ст.ст. 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Провадження у справі №902/6/19 закрити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика" (вул. Слобода, 141, м.Ладижин, Вінницька область, 24320; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Сервісний Центр "Автоекспо" (вул. Павла Усенка, 8, м.Київ, 02105; ) 10868,55 грн - відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 501,42 грн - відшкодування витрат, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи та підготовки до її розгляду.

3. Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-Сервісний Центр "Автоекспо".

4. Витрати зі сплати судового збору за подання відповідачем апеляційної скарги в сумі 16303,5 грн та за подання касаційної скарги в сумі 21738 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницька птахофабрика".

5. Відповідно до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник ухвали надіслати учасникам процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 27.02.2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Павла Усенка, 8, м.Київ, 02105);

3 - відповідачу (вул. Слобода, 141, м.Ладижин, Вінницька область, 24320).