ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.02.2020 Справа № 914/2091/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., при секретарі Зусько І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Ірокс», м.Львів

до відповідача Львівської міської ради, м.Львів

про визнання інформації недостовірною і такою, що принижує ділову репутацію, зобов`язання спростувати інформацію

за участю представників

від позивача: Кравчук П.І.;

від відповідача: Наумець А.Г.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Ірокс» до Львівської міської ради про визнання інформації недостовірною і такою, що принижує ділову репутацію, зобов`язання спростувати інформацію.

До позовної заяви також було додано додано заяву про забезпечення позову (вх.№2758/19 від 10.10.2019 р.).

Ухвалами суду від 15.10.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Ірокс» про забезпечення позову у справі №914/2091/19; позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали на виправлення допущених недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору в сумі 1921 грн, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

28.10.2019 р., тобто в межах встановленого судом строку, Приватне акціонерне товариство «Ірокс» на виконання вимог ухвали надіслало заяву про усунення недоліків позовної заяви (вх.№44808/19 від 30.10.2019 р.), до якої долучило платіжне доручення про сплату 1921 грн судового збору та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою суду від 04.11.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.12.2019 р.

05.12.2019 р. через канцелярію суду надійшло клопотання (вх.№50892/19), в якому відповідач вказав, що, враховуючи великий обсяг позовних вимог та інформації, необхідність належної підготовки, з`ясування та представлення доказів на захист позиції Львівської міської ради, юридичним департаментом ради було здійснено ряд запитів про надання інформації до відповідних органів, а на момент подання даного клопотання відповіді на запити ще не надійшли. У зв`язку з цим, відповідач просив суд відкласти підготовче засідання на іншу дату з метою надання йому можливості подати обґрунтований відзив на позовну заяву та виконати вимоги ухвали суду від 04.11.2019 року.

Ухвалою суду від 05.12.2019 р., занесеною до протоколу судового засідання від 05.12.2019 р., продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву в судовому засіданні до 13.01.2020 р.

13.01.2020 р. відповідач подав відзив на позовну заяву (вх.№1372/20), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.01.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання від 13.01.2020 р., в судовому засіданні оголошено перерву до 13.02.2020 р.

12.02.2020 р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (зміну предмету позову) (вх.№363/20), в якій уточнив позовні вимоги шляхом вказівки на конкретні речення і фрази у статтях і відеозаписі, розміщених на веб-ресурсі за адресою www.city - adm.lviv.ua, які, на думку позивача, містять інформацію, що підлягає спростуванню, визнанню недостовірною і такою, що принижує ділову репутацію позивача. До заяви додано засвідчені витяги з веб-сайту www.city-adm.lviv.ua, зокрема з веб-сторінки даного сайту, яка містить інформацію щодо використання фото, відео та аудіо матеріалів сайту.

Стосовно поданого уточнення суд зазначає наступне.

Так, ч.3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України передбачає право позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Суд звертає увагу позивач на те, що ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення», «уточнення» позовних вимог або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.д. Тому в разі надходження такої заяви суд, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Проаналізувавши зміст поданої заяви у взаємозв`язку зі змістом позовної заяви, суд прийшов до висновку, що подана заява є заявою про зміну предмету позову. Оскільки заява подана до закінчення підготовчого провадження у справі, а її форма і зміст відповідають вимогам процесуального закону, суд вважає за необхідне прийняти таку заяву та здійснювати подальший розгляд справи щодо зміненого предмету позову.

13.02.2020 р. від відповідача надійшло клопотання (вх.№7935/20) про поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи документів (листів та актів обстеження земельних ділянок).

В судовому засіданні 13.02.2020 р. представник відповідача заперечив проти поновлення строку на подання доказів та прийняття їх до розгляду, а також заперечив проти прийняття до розгляду раніше поданого відповідачем відзиву на позовну заяву у зв`язку з його поданням поза межами встановленого судом строку.

Як передбачено ч.ч.8 та 9 ст.165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 04.11.2019 р. відповідачеві для подання відзиву на позов було встановлено строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження 08.11.2019 р., тобто останнім днем для подання відзиву (з врахуванням того, що п`ятнадцятий календарний день припав на вихідний день) було 25.11.2019 р., натомість відзив фактично поданий суду лише 13.01.2020 р.

Суд вважає, що поданий відповідачем відзив повинен прийматися судом до розгляду, а справа - вирішуватися з його врахуванням, оскільки до подання відзиву відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення, в якому повідомив суд про направлення запитів про надання інформації з метою належної підготовки, з`ясування та представлення доказів на захист позиції відповідача і отримання відповіді лише на деякі з направлених запитів. На думку суду, вказані обставини зумовили те, що відповідач не міг подати обгрунтований відзив на позовну заяву вчасно, тому суд визнає причини його подання з пропущенням строку поважними.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як визначено статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Подаючи суду 13.02.2020 р. письмові докази, які здебільшого є відповідями на раніше скеровані запити, відповідач одночасно просив суд поновити строк на подання доказів.

На переконання суду, в даному випадку строк для подання доказів підлягає поновленню, так як причини пропуску строку можуть вважатися поважними з огляду на значний обсяг інформації, яка підлягала з`ясуванню відповідачем, та необхідність отримати всі потрібні відповіді на запити від компетентних осіб.

Подання даних доказів не призвело до порушення прав позивача, а неприйняття їх до розгляду судом свідчило би про надмірний формалізм, що не відповідає завданню господарського судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи.

Враховуючи все вищевикладене, суд не бере до уваги заперечення позивача проти прийняття до розгляду відзиву, а також заперечення проти поновлення строку на подання доказів і прийняття їх до розгляду.

В судовому засіданні 13.02.2020 р. представники сторін усно заявили про необхідність проведення судом огляду веб-сторінок в мережі Інтернет. З метою підготовки до огляду доказів за їх місцезнаходженням в судовому засіданні 13.02.2020 р. оголошено перерву до 14.02.2020 р.

Стаття 82 ГПК України встановлює підстави та порядок огляду доказів за їх місцезнаходженням.

Так, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи, для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко- і відеозапис. Про огляд доказів за їх місцезнаходженням складається протокол, що підписується всіма особами, які беруть участь в огляді. До протоколу додаються разом з описом усі складені або звірені під час огляду на місці плани, креслення, копії документів, а також зроблені під час огляду фотознімки, електронні копії доказів, відеозаписи тощо. Якщо огляд проводиться за відсутності хоча б однієї із сторін, а також в інших випадках, коли суд визнає це за необхідне, здійснюється відеофіксація огляду технічними засобами. У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

В судове засідання 14.02.2020 р. з`явилися представники сторін.

В судовому засіданні суд здійснив огляд електронних доказів за їх місцезнаходженням шляхом встановлення та фіксування змісту веб-сторінок, які, за твердженнями позивача, містять інформацію, що, ймовірно, є недостовірною і такою, що принижує ділову репутацію позивача, а також веб-сторінки з інформацією щодо використання фото, відео та аудіо матеріалів веб-сайту.

Суд оглянув зміст статей та відеозапису, розміщених на веб-сторінках, посилання на які були зроблені позивачем в позовній заяві та заяві про зміну предмету позову: статті з заголовком «Мерія застерігає мешканців від купівлі квартир у забудовника-афериста ПрАТ «Ірокс», розміщеної 21.08.2019 р. о 11:52 год, (веб-адреса сторінки в мережі Інтернет - https://city-adm.lviv.ua/news/culture/architecture-and-historic-heritage/268811-meriia-zasterihaie-meshkantsiv-vid-kupivli-kvartyr-u-zabudovnyka-aferysta-prat-iroks); статті з заголовком «Мерія закликає мешканців не купувати квартири у компанії-забудовника «Ірокс», розміщеної 30.09.2019 р. о 16:59 год (веб-адреса сторінки - https://city-adm.lviv.ua/news/culture/architecture-and-historic-heritage/270581-meriia-zaklykaie-meshkantsiv-ne-kupuvaty-kvartyry-u-kompanii-zabudovnyka-iroks); статті з заголовком «Мерія вчергове закликає мешканців Львова купувати квартири лише в перевірених забудовників», розміщеної 12.04.2019 р. о 15:08 год (веб-адреса сторінки - https://city-adm.lviv.ua/news/culture/architecture-and-historic-heritage/263371-meriia-vcherhove-zaklykaie-meshkantsiv-lvova-kupuvaty-kvartyry-lyshe-v-perevirenykh-zabudovnykiv); статті та відеозапису з заголовком «А.Садовий прокоментував ситуацію з будівництвом компанії «Ірокс», розміщених 09.08.2017 р.о 14:09год (веб-адреса сторінки - https://city-adm.lviv.ua/video/watch/17); статті з заголовком «Ці будинки мають бути знесені, як незаконно збудовані», - міський голова про будівництво «Іроксом» на вул.Шевченка, 418», розміщеної 27.09.2019 р. о 10:50 год (веб-адреса сторінки - https://city-adm.lviv.ua/news/culture/architecture-and-historic-heritage/270449-tsi-budynky-maiut-buty-zneseni-iak-nezakonno-zbudovani-miskyi-holova-pro-budivnytstvo-iroksom-na-vul-shevchenka-418); матеріалу з заголовком «Використання фото, відео та аудіо матеріалів сайту» та підзаголовком «Використання посилань на зовнішні сайти та матеріалів» (веб-адреса сторінки - https://city-adm.lviv.ua/copyrighted-materials).

Разом з тим при огляді суд не виявив за зазначеною в позовній заяві веб-адресою сторінки в мережі Інтернет - https://city-adm.lviv.ua/media/_lmrv5/tsnap/?u=https://city-adm.lviv.ua/video/watch/19 статті під назвою «Мерія закликає мешканців не купувати квартири у компанії-забудовника «Ірокс», як і не виявив жодних інших статей з такою назвою, крім розміщеної 30.09.2019 р. о 16:59 год статті, зміст якої оглядався судом.

Під час проведення огляду веб-сторінок представник позивача звертав увагу суду на зміст статей шляхом зачитування окремих частин тексту, які, на думку позивача, містять недостовірну і таку, що принижує його ділову репутацію, інформацію. Після завершення огляду доказів особи, які брали участь в огляді, без зауважень підписали відповідний протокол, а суд долучив до матеріалів справи компакт-диск зі зробленим відеозаписом огляду і електронними копіями доказів та паперові копії оглянутих електронних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною другою статті 182 ГПК України визначено дії, які вчиняються судом у підготовчому засіданні.

Приписами ст.185 ГПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відтак, зважаючи на те, що судом вчинено всі необхідні процесуальні дії для виконання завдань підготовчого провадження у даній справі, зокрема і остаточно визначено позовні вимоги та з`ясовано заперечення проти них, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 46, 80, 82, 165, 185, 186, 187, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

2. Прийняти до розгляду відзив на позовну заяву відповідача.

3. Задоволити клопотання відповідача про поновлення строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи документів.

4. Поновити відповідачеві строк на подання доказів та прийняти докази до розгляду.

5. Закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.03.2020 р. о 12:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м.Львів, вул.Личаківська, 128, зал судових засідань №3 (2-й поверх).

6. Зобов`язати учасників справи забезпечити явку повноважних представників в судове засідання.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

В судовому засіданні 14.02.2020 р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст складено 19.02.2020 р.

Суддя Гоменюк З.П.