ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5815/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМ-ЕЛЕКТРОСЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ"

про стягнення заборгованості з основного боргу у розмірі 26 277,12 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 26 277,12 грн. - основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.19р., після усунення недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач у відзиві на позов визнав факт отримання продукції від Позивача в період з 14.11.19р. по 10.12.19р. на загальну суму 175 180,80 грн. Однак, проти задоволення позовних вимог заперечує, мотивуючи тим, що Позивачем не надано жодного документу, яким би передбачалися строки оплати за отриманий товар, оскільки накладні та рахунки-фактури, надані Позивачем не містять строків оплати. Також посилається на те, що Позивач не надав претензії, на яку посилається у позовній заяві, а також доказів направлення будь-якої вимоги Відповідачеві про сплату боргу в розмірі 26 277,12 грн. Згідно зі ст. 53 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Тобто, пред`явлення Позивачем вимоги є тільки початком строку виконання, і виконання боржником обов`язку в будь-який день семиденного строку буде вважатися належним виконанням. Зазначене є важливим моментом, оскільки Відповідач може вважатися таким, що порушив умови про строк виконання, а Позивач відповідно отримує право звертатися за захистом свого порушеного права до суду тільки на восьмий день після пред`явлення вимоги. Відлік семиденного строку починається з наступного дня після пред`явлення кредитором вимоги за загальним правилом обчислення строків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За даними Позивача, 26.09.18р. сторонами досягнуто усної домовленості про поставку продукції матеріально-технічного призначення на загальну суму 177 100, 00 грн.

Загалом, за наведеною домовленістю сторін Позивач поставив Відповідачеві товару на загальну суму 175 180,80 грн., що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000261 від 14.11.18р. на суму 144 000,00 грн., №0000272 від 10.12.18р. на суму 29188,80 грн., №РН-0000275 від 10.12.18р. на суму 72,00 грн., №РН-0000292 від 19.12.18р. на суму 1920,00 грн., рахунком-фактури №СФ-0000280 від 26.09.18р. на суму 144 000,00 грн., рахунком-фактури №СФ-0000294 від 12.10.18р. на суму 31 108,80 грн., рахунком-фактури №СФ-0000323 від 14.11.18р. на суму72,00 грн.

Відповідач за поставлений Позивачем товар розрахувався частково, сплативши 148 903,68 грн., в платіжних дорученнях у графі "призначення платежу" Відповідач посилався на наведені рахунки Позивача. У зв`язку з цим, у Відповідача перед Позивачем виник борг у розмірі 26 277,12 грн.

27.05.19р. Позивач направив Відповідачеві вимогу про оплату боргу в розмірі 26 277,12 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист, з відміткою поштової установи та фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" від 27.05.19р.

За даними Позивача, зазначену вимогу Відповідач залишив без відповіді та задоволення.

На підтвердження факту поставки товару, часткової оплати товару Відповідачем та направлення Відповідачеві вимоги про сплату боргу, Позивач надав копії: видаткових накладних, рахунків-фактури, виписок банку з рахунків Позивача, вимогу від 27.05.2019, опис вкладення у цінний лист, з відміткою поштової установи та фіскальний чек ПАТ "Укрпошта".

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є: факт поставки товару, наявності (відсутності) боргу за поставлений товар, прострочення оплати за товар.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ст. 181 ГК України Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст. 207 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, за яким, у силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач у відзиві на позов визнав факт поставки товару Позивачем у період з 14.11.18р. по 19.12.18р. на суму 175 180,80 грн. Також Відповідач підтвердив часткову оплату поставленого товару, однак наявність простроченої заборгованості не визнає, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б передбачали строки оплати. Окрім цього, Відповідач зазначає, що строки оплати не містять також накладні та рахунки-фактури, а претензія, на яку посилається Позивач у позові, а також докази її направлення взагалі не надані.

Проаналізувавши надані сторонами до матеріалів справи докази (видаткові накладні, рахунки-фактури, виписки банку з рахунків Позивача, вимогу Позивача від 27.05.2019, опис вкладення у цінний лист, з відміткою поштової установи та фіскальний чек ПАТ "Укрпошта" від 27.05.2019 про направлення Відповідачеві вимоги Позивача про оплату боргу), суд вважає доведеною позицію Позивача про поставку товару Відповідачеві й про наявність у Відповідача боргу перед Позивачем у зазначеному останнім розмірі.

Твердження Відповідача щодо відсутності у нього обов`язку з оплати отриманого товару, у зв`язку з не направленням Позивачем Відповідачеві вимоги про оплату боргу, оскільки інші документи не визначають строків оплати, не знаходить свого підтвердження.

Так, при зверненні Позивачем з позовом до суду, останнім до позовної заяви надано копію вимоги від 27.05.19р. та докази її направлення Відповідачеві, а саме: опис вкладення у цінний лист з відміткою поштової установи та фіскальний чек. Відповідно до Опису вкладення у цінний лист, 27.05.19р. Позивачем направлено Відповідачеві: вимогу про погашення боргу, копію довіреності та копію свідоцтва адвоката. З урахуванням часткової оплати Відповідачем поставленого Позивачем товару з посиланням на рахунки-фактури Позивача, суд вважає, що у Відповідача були усі необхідні документи на оплату поставленого товару в повному обсязі.

Також суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, яка безпосередньо регулює спірні відносини, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, пред`явлення вимоги не є обов`язковою умовою настання обов`язку оплати поставленого товару. Тому суд не приймає посилання Відповідача на положення ст. 53 (530) ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241,247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СМ-ЕЛЕКТРОСЕРВІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ" - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "ДНІПРОСТАЛЬ"49051, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська (Винокурова), 4 (код 37718431) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМ-ЕЛЕКТРОСЕРВІС", 03186, м.Київ, вул. Мартиросяна, 26, кВ. 63 (код 21671508) 26 277, 12 грн. - основного боргу, 1921,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24.02.2020

Суддя С.Г. Юзіков