ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

28.02.2020 року м. Дніпро Справа № 904/12157/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги Приватного підприємства "ЮЕС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області ухваленою 07.02.2019р. ( суддя Петрова В.І., м. Дніпро, повний текст якого складено 18.02.2019р.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА",

м. Дніпро

до Приватного підприємства "ЮЕС", м. Дніпро

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ЮЕС" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за іпотечним договором №PM-SME300/062/2007 від 05.03.2007р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області ухваленою 07.02.2019р. позов задоволено - в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Геккон" у розмірі 860 486,84грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 637 376,00грн., заборгованість за відсотками - 223 110,84грн. за кредитним договором № CrL-SME300/062/2007 від 05.03.2007р. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ідентифікаційний код в ) звернути стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення, загальною площею 84.5 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 148, секція 1, приміщення XIX (дев`ятнадцять) та належить Іпотекодавцю - Приватному підприємству "ЮЕС" (49000, м. Дніпро, проспект Воронцова, 73, кв. 404, ідентифікаційний код в ) на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, виданим Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.09.2002 року на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2048 від 19 вересня 2002 року, зареєстрованим в КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" 26 вересня 2002 року номер запису 3035-136 в книзі 65 ЮН, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером № 481486, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ідентифікаційний код в ) права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором №РМ-SМЕ300/062/2007 від 05.03.2007 року, а саме: предмет іпотеки - нежиле приміщення, загальною площею 84.5 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 148, секція 1, приміщення XIX (дев`ятнадцять) та належить Іпотекодавцю - Приватному підприємству "ЮЕС" (49000, м. Дніпро, проспект Воронцова, 73, кв. 404, ідентифікаційний код в ) на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, виданим Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 26.09.2002 року на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2048 від 19 вересня 2002 року, зареєстрованим в КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" 26 вересня 2002 року номер запису 3035-136 в книзі 65 ЮН, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером № 481486 з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, реєстрації дублікатів правовстановлюючих документів в органах реєстраційної служби, в тому числі подання заяв та будь - яких документів від імені власника Приватного підприємства "ЮЕС" (49000, м. Дніпро, проспект Воронцова, 73, кв. 404, ідентифікаційний код в ) на предмет іпотеки адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 148, секція 1, приміщення XIX (дев`ятнадцять), до органів реєстраційної служби тощо за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. Стягнуто з Приватного підприємства "ЮЕС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 378,00грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00грн. за розгляд Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги позивача на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2018р.

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне підприємство "ЮЕС" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову. Одночасно з апеляційною скаргою, Приватне підприємство"ЮЕС" звернулось до суду з клопотанням про поновлення строку на оскарження рішення.

В обгрунтування свого клопотання Скаржник зазначає на відсутність будь-якої обізнаності сторони Відповідача про факт наявності судової справи.

Скаржник наголошує на тому, що судом не було вжито всіх заходів, спрямованих на повідомлення Відповідача по справі про розгляд даної судової справи, зокрема по справі не направлялися всі ухвали на адресу Відповідача, не було вжито ніяких заходів щодо направлення судової кореспонденції за адресою проживання единого засновника Відповідача відомості про що з самого початку були в розпорядженні судупершої інстанції (договір іпотеки №РМ- SMH300/062/2007 в якому зазначено особу директора Юрченко Олену Станіславівну , що по теперешній час не змінювався та зазначено місце проживання останньої на першому аркуші зазначеного договору) будучи достовірно обізнаними. що з адреси місцезнаходження саме юридичної особи Відповідача - листи повертаються без вручення нє здійснювався виклик й телефонним зв "язком (в матеріаах справи відсутні відомості про відправлення телефонограм), що, на думку Скаржника, призвело до порушення прав Відповідача на участь у розгляді справи в суді та відстоюванні своєї позиції.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, Центральний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому положеннями п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду

Також, ч. 3 ст. 256 ГПК України визначено, що "строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу".

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 2 ст 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги, з огляду на приписи статті 256 ГПК, повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

З апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2019р., повний текст якого складено 18.02.2019р. (строк для подання апеляційної скарги на зазначене рішення закінчився 11.03.2019р.), скаржник звернувся апеляційною скаргою 12.02. 2020 р., тобто зі значним пропуском строку оскарження.

Колегія суддів підкреслює, що згідно з данними сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Приватного підприємства "ЮЕС"є: 49000, місто Дніпро, пр. Воронцова, буд. 73, квартира 404. Дану обставину відповідачем підтверджено також і у поданій апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що на вказану адресу судом першої інстанції надсилалася ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019р. про продовження розгляду справи за правиласи загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 09.01.2019р. та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019р., про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті 07.02.2019р., та отримані останнім відповіно 12.01.2019р. та 25.01.2019р., що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями № 612 та №320 (а.с. 235, 236).

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що Приватне підприємство "ЮЕС" було належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді першої інстанції та було обізнане про розгляд даної справи.

Також колегія суддів наголошує на наступних положеннях.

За змістом ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

З урахуванням викладеного, наведені у клопотанні скаржником підстави пропуску ним процесуального строку на подання апеляційної скарги, на думку судової колегії, не є поважними.

Відповідно до положень ч.3 с. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, судова колегія приходить до висновку про надання скаржнику можливості зазначити інші підстави для поновлення цього строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень ст. 260 ГПК України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що за положеннями п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом. не подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 119, 174, 234, 256, 260, Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання Приватного підприємства "ЮЕС" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області ухваленою 07.02.2019р. у справі № 904/12157/16.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЮЕС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області ухваленою 07.02.2019р. у справі № 904/12157/16 залишити без руху.

Встановити Приватному підприємству "ЮЕС" строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області ухваленою 07.02.2019р. у справі № 904/12157/16, ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити Приватному підприємству "ЮЕС", що при невиконанні вимог даної ухвали, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв