ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" лютого 2020 р.Справа № 922/528/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп" про забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп", м. Львів
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд", м. Харків (перший відповідач); ФО ОСОБА_1 , м. Харків (другий відповідач); ФО ОСОБА_2 , м. Харків (третій відповідач)
про стягнення 834234,80 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Фінансова компанія "Інтерес Груп", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Газтехбуд" (перший відповідач), ФО ОСОБА_1 (другий відповідач) та ФО ОСОБА_2 (третій відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь загальну суму заборгованості за кредитним договором №11/01-К від 16.11.2017 у розмірі 834234,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання першим відповідачем вказаного кредитного договору та ігнорування другим та третім відповідачами виконання умов договорів поруки №11/02-П від 16.11.2017 та №11/01-П від 16.11.2017 відповідно.

Разом з позовною заявою ТОВ "Фінансова компанія "Інтерес Груп" до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачам і знаходиться у них чи в інших осіб, та шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі, або сплаті відповідачам і знаходяться у них чи в інших осіб.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує на те, що грошові кошти перший відповідач у встановлений кредитним договором строк не повернув. Керуючись умовами кредитного договору та сподіваючись на позасудовий спосіб врегулювання ситуації, що склалася, позивач неодноразово направляв листи-вимоги про виконання умов зобов`язання згідно кредитного договору. Також виконання взятих на себе згідно договорів поруки зобов`язань ігнорують другий та третій відповідачі. На неодноразові вимоги щодо повернення кредиту відповідачі не звертають уваги, наразі взагалі уникають будь-якого спілкування. Такі дії відповідачів свідчать про їхнє не бажання повернути позику в добровільному порядку, тому позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. За таких обставин, позивач вважає, що у суду є усі підстави вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективно захистити інтереси позивача.

Пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Втім, всупереч вимог статей 13, 74 ГПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачами дій, спрямованих на фактичне відчуження належного їм нерухомого майна (пошук покупців, розміщення оголошення про продаж тощо). Також матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачами умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

З урахуванням вказаного, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідачів, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтерес Груп" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала підписана 24 лютого 2020 року.

Суддя О.В. Погорелова