ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" лютого 2020 р. Справа № 903/455/19

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Олексюк Г.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку на рішення Господарського суду Волинської області від 10.01.2020 р. у справі № 903/455/19 (суддя Якушева І.О., повний текст рішення складено 20.01.2020 р.)

за позовом Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку (м. Луцьк)

до державного комунального підприємства "Луцьктепло", м. Луцьк,

за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (м. Луцьк); товариства з обмеженою відповідальністю "Енергостратегія" (м. Київ); приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (м. Луцьк); приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької міської філії (м. Луцьк)

про зобов`язання відновлення коштів на рахунку,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до державного комунального підприємства "Луцьктепло" про зобов`язання ДКП "Луцьктепло" відновити кошти енергосубвенції в розмірі 18 142 787,45 грн. на рахунку зі спеціальним режимом використання 5009 для подальшого їх спрямування з дотриманням вимог бюджетного законодавства.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.01.2020 р. у справі № 903/455/19 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху, з огляду на таке.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає сплаті в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до пп. 7) п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Предметом даного позову є немайнова вимога позивача про зобов`язання вчинити дії, тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 2881, 50 грн. (1921 грн. х 150% = 2881,50 грн.).

Проте, скаржником до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору.

Разом з тим, скаржник подав до суду клопотання, в якому просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи підстави для звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що сплата судового збору призведе до погіршення його майнового стану та до витрачання бюджетних коштів. Крім того, відповідно до затвердженого кошторису позивача на 2020 рік коштів з якого сплачується судовий збір, не передбачено.

Розглянувши клопотання скаржника, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 8 Закону визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

В свою чергу, наявності таких умов скаржником не наведено, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на дані правовідносини, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги процесуального законодавства, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м. Луцьку на рішення Господарського суду Волинської області від 10.01.2020 р. у справі № 903/455/19 - залишити без руху.

2. Скаржнику протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2881, 50 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Олексюк Г.Є.