ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.02.2020р. Справа № 904/91/20

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", м. Дніпро

Третя особа без самостійних позовних вимог на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» , м.Дніпро

про стягнення 3 474 793, 75 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликались

СУТЬ СПОРУ :

АТ НАК «Нафтогаз України» (позивач) звернувся з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (відповідач) про стягнення 3 474 793, 75 грн. інфляційних втрат внаслідок порушення відповідачем своїх обов`язків із своєчасної оплати вартості природного газу за договором купівлі-продажу №13-118-ВТВ від 04.01.13р. (укладеного між сторонами) за період січень - квітень 2019р.

Ухвалою суду від 08.01.20р. було відкрите провадження у справі №904/91/20 за правилами загального позовного провадження. 28.01.20 р., 11.02.20 р. та 25.02.20 р. відбулися підготовчі судові засідання по справі. Ухвалою суду від 25.02.20 р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних позовних вимог на стороні відповідача залучено ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та слухання справи відкладено на 03.03.20 р.

27.02.20 р. до канцелярії суду від АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (відповідач) надійшла заява про забезпечення доказів ,в якій з посиланням на приписи статей 110 та 111 ГПК України ,заявник просить суд забезпечити докази шляхом витребування від АТ НАК «Нафтогаз України» інформації ( оборотно-сальдових відомостей по рахунках) по відображенню в бухгалтерському обліку цього товариства заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог від 10.02.20 р. № 491007.2-Сл -721-0220 , та факту її оскарження.

Відповідно до приписів ст.110 ГПК України: суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов`язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, спричинені у зв`язку із забезпеченням доказів, у разі неподання позовної заяви у строк, зазначений в частині п`ятій цієї статті, а також у разі відмови в позові.

Статтею 111 ГПК України встановлені певні вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення доказів, а саме - у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження. За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Дослідивши вищезазначену заяву відповідача про забезпечення доказів , суд дійшов до висновку про те, що її подано без додержання вимог п.5 ч.1 цієї статті, а саме - не обґрунтовано необхідність забезпечення доказів, оскільки твердження заявника про те, що незгода позивача з правовою позицією відповідача про відсутність у нього заборгованості в розмірі заявлених позовних вимог внаслідок зарахування однорідних зустрічних вимог та ненадання АТ НАК «Нафтогаз України» до суду належних доказів в обґрунтування такої правової позиції свідчить про те, що засіб доказування може бути втрачений (позивачем може бути здійснено коригування до даних бухгалтерського обліку товариства), що унеможливить або утруднить подальше збирання чи подання відповідних доказів; є хибною з наступних підстав. Дійсно, приписами ст.110 ГПК України передбачено, що суд має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Але, навіть у разі, якщо дійсно здійснюється коригування даних бухгалтерського обліку підприємства, то первинні дані такого обліку не перестають бути доступними для дослідження в будь-який час; а відтак у суду відсутні підстави для застосування такого засобу процесуального впливу , як забезпечення доказів.

На підставі вищевикладеного, керуючись приписами ст.110,111 ГПК України, господарський суд , -

УХВАЛИВ :

Повернути заявнику - АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», заяву про забезпечення доказів від 27.02.20 р. № 101/17/1-02 .

Ухвала набирає законної сили 28.02.20р. та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ю.Васильєв