Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2020 р. м. Рівне Справа № 918/52/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Акціонерного товариства "СКАЙ-БАНК"

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-БАЗАЛЬТ"

до відповідача 2: Приватного підприємства - фірма "ГУДВІЛ"

про стягнення 261 843,58 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

представники:

від позивача: Кожевнікова Н.В.;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

ОПИС СПОРУ

Акціонерне товариство "СКАЙ-БАНК" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-БАЗАЛЬТ" та до відповідача 2: Приватного підприємства - фірма "ГУДВІЛ" про солідарне стягнення з відповідачів 261 843,58 грн., з яких: 250 000,00 грн. основного боргу по кредиту, 11 668,10 грн. заборгованості по сплаті процентів, 175,48 грн. пені.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-БАЗАЛЬТ" не виконало зобов`язань, прийнятих за умовами угоди - заяви про надання кредитної лінії в режимі овердрафт, відповідно до якої банк відкрив позичальнику кредитну лінію для поповнення обігових коштів з сумою ліміту 250 000,00 грн. зі строком погашення до 27 березня 2020 року.

Позивач зазначає, що починаючи з листопада 2019 року відповідач 1 припинив сплачувати проценти за користування кредитом, що є порушенням угоди-заяви (публічного договору).

В забезпечення виконання зобов`язань, було укладено договір поруки №28-1-07-50/п2 від 28 березня 2019 року між позивачем, відповідачем та Приватним підприємством фірмою "ГУДВІЛ", за яким відповідач 2, як поручитель, відповідає за невиконання та/або неналежне виконання позичальником (відповідач 1) зобов`язань у обсязі, визначеному в угоді-заяві (публічному договорі).

Позивач вважає, що в силу закону та договору, у нього виникло право на солідарне стягнення з відповідачів - з позичальника та поручителя, неповернутої суми кредиту, заборгованості по сплаті процентів та пені.

Відповідачі не навели суду своєї позиції щодо пред`явленого позову.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 18 лютого 2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про місце дату та час розгляду справи відповідач 1 повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про місце дату та час розгляду справи відповідач 2 повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як визначено положеннями частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

28 березня 2019 року між Акціонерним товариством "СКАЙ БАНК" (позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-БАЗАЛЬТ" (відповідач, клієнт, позичальник) було укладено угода-заява №28-1-07-50 про надання кредитної лінії в режимі овердрафт (далі - договір), відповідно до якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію в режимі овердрафту для поповнення обігових коштів з сумою ліміту 250 000,00 грн. зі строком погашення до 27 березня 2020 року.

Згідно з умовами угоди-заяви, керуючись статтею 634 ЦК України, шляхом підписання угоди - заяви клієнт приєднується до встановлених АТ "СКАЙ БАНК" умов публічного договору про комплексне банківське обслуговування юридичних осіб та інших клієнтів АТ "СКАЙ БАНК", розміщений на офіційному Інтернет - сайті банку за адресою: www.sky.bank.

Згідно з умовами пункту 4.5.3.1. договору, банк при наявності у нього вільних ресурсів відкриває клієнту - позичальнику кредитну лінію (поновлювальну, безвідкличну) у режимі овердрафт на умовах тимчасового користування, забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання, на поповнення обігових коштів та ведення господарської діяльності позичальника з сумою ліміту кредитування, строком погашення та розміром річних процентів (фіксованої процентної ставки) визначеними відповідною угодою - заявою про надання кредитної лінії в режимі овердрафту.

Відповідно до пункту 4.5.3.5. договору, позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в угоді - заяві цілі, забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату процентів, комісій, згідно умов даного Договору та додатків до нього.

Пунктом 4.5.3.5.3. договору передбачено обов`язок позичальника сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Як слідує за наявних в матеріалах справи банківських виписок, позичальник не сплачує проценти за користування кредитом.

У зв`язку з наведеним банк направив позичальнику та поручителю вимогу про сплату спірної заборгованості.

Відповідно до змісту пункту 4.5.3.6.16. договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а також комісій та штрафних/господарських санкцій передбачених ним договоромабо законом, в строкта на умовах визначених банком у випадку невиконання позичальником умов даного договоруабо порушення зобов`язань за даним договором.

Відповідно до пункту 4.5.3.7. договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів відповідно до пункту 4.5.3.5.3. даного договору, комісій, визначених у пунктах 4.5.3.5.2., 4.5.3.5.12., а також строків повернення кредиту відповідно до угоди - заяви, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє у цей період, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Керуючись положеннями пункту 4.5.3.7. договору позивач нарахував відповідачу 175,48 грн. пені.

28 березня 2019 року між Акціонерним товариством "СКАЙ БАНК" (банк) та Приватним підприємством фірмою "ГУДВІЛ" (поручитель) було укладено договір поруки №28-1-07-50/п2, згідно предмету в порядку та на умовах якого, поручитель зобов`язується перед банком солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником своїх зобов`язань , що виникли за угодою - заявою №28-1-07-50 від 28 березня 2019 року про надання кредитної лінії в режимі овердрафту, укладеного між банком та позичальником , як існуючих на момент укладення цього договору , так і тих, що виникнуть в майбутньому.

Згідно з умовами пункту 2.1. та пункту 4.1. договору поруки, відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. У випадку невиконання зобов`язань поручитель і Позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Згідно з умовами пункту 2.2. договору поруки, поручитель зобов`язується перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань позичальника за угодою - заявою/публічним договором у розмірі отриманого кредиту (кредитної лінії), зі сплатою процентів, комісій та інших платежів, тощо.

Відповідно до пункту 2.5. договору поруки, поручитель та позичальник залишаються зобов`язаними перед банком до того моменту, поки всі зобов`язання за угодою - заявою/публічним договором не будуть виконані повністю.

Доказів сплати (повернення) кредиту відповідачі суду не надали. Також в матеріалах справи відсутні докази щодо погашення відповідачами заборгованості по сплаті процентів та нарахованої позивачем пені.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Як встановив суд, між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо, а також правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями, що виникли внаслідок забезпечення кредитного договору шляхом укладення договору поруки.

Відповідно до частини 1, 2 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як було зазначено вище, суд встановив наявність зобов`язальних договірних правовідносин між ТзОВ "ПРОМ - БАЗАЛЬТ" та АТ "СКАЙ БАНК" на підставі яких відповідач 1 взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафт.

Укладений між позивачем та відповідачем 1 договір, який за своєю суттю відноситься до кредитного договору, та є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних зобов`язань відповідно до статей 173, 174 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України. А згідно з положеннями статті 629 ЦК України цей договір є обов`язковим для виконання його сторонами.

Як визначено правилами частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу вимог частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦКУкраїни).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами частини 1 статті 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Водночас вимогами частини 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено судом, відповідач 1 прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом не виконав, у зв`язку з чим банк, керуючись пунктом 4.5.3.6.16. договору, заявив вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати процентів, яку відповідач 1 не виконав.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Серед позовних вимог позивача наявна вимога про стягнення пені за невиконання відповідачем 1 умов кредитного договору, яку позивач нарахував на підставі пункту 4.5.3.7. договору.

Суд перевірив відповідність нарахування 175,48 грн. пені, та зробив висновок, що таке нарахування неустойки є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Закон не забороняє укладання договору поруки на забезпечення виконання зобов`язання, яке може виникнути в майбутньому.

З урахуванням абзацу першого частини другої статті 207, частини першої статті 547 та статті 553 ЦК України договір поруки є чинним за умови його укладення у письмовій формі та підписання кредитором і поручителем.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Таким чином суд робить висновок, що договором поруки забезпечено виконання зобов`язання за договором.

Судом взято до уваги, що згідно з умовами пункту 2.2. договору поруки, поручитель зобов`язується перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань позичальника за угодою - заявою/публічним договором у розмірі отриманого кредиту (кредитної лінії), зі сплатою процентів, комісій та інших платежів, тощо.

Також суд враховує, що у пункті 2.3. договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає за відшкодуваання позичальником збитків та сплату ним неустойки, штрафу, пені, інших платежів передбачених угодою - заявою/публічним договором та/або цим договором.

Відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Позовні вимоги в даній справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача є можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд впливає, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних відносин.

Захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителя у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

Разом з цим, в процесі розгляду справи судом встановлено, що зобов`язання за договором відповідачем 1 у повному обсязі не виконані, у зв`язку з чим позичальник має прострочену заборгованість у таких розмірах: 250 000,00 грн. основного боргу по кредиту, 11 668,10 грн. заборгованості по сплаті процентів, 175,48 грн. пені.

На момент розгляду справи ні позичальник, ні поручитель заборгованість перед кредитором в повному обсязі не сплатили.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок основного боргу та заборгованості за відсотками та пені, робить висновок, що вказаний розрахунок є правильним. Відтак позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 250 000,00 грн. основного боргу по кредиту, 11 668,10 грн. заборгованості по сплаті процентів, 175,48 грн. пені є обґрунтованими.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 250 000,00 грн. основного боргу по кредиту, 11 668,10 грн. заборгованості по сплаті процентів та 175,48 грн. пені.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 1 963,82 грн. підлягає до стягнення з відповідача 1 на користь позивача, та судовий збір в розмірі 1 963,82 грн. підлягає до стягнення з відповідача 2 на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-БАЗАЛЬТ" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького 25, код ЖДРПОУ 40812414) та Приватного підприємства - фірма "ГУДВІЛ" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького 25, ) на користь Акціонерного товариства "СКАЙ БАНК" (01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся 76/2, ) 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу по кредиту, 11 668 (одинадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 10 коп. заборгованості по процентам та 175 (сто сімдесят п`ять) грн. 48 коп. пені.

3. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-БАЗАЛЬТ" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького 25, код ЖДРПОУ 40812414) на користь Акціонерного товариства "СКАЙ БАНК" (01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся 76/2, ) 1 963 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят три) грн. 82 коп. судового збору.

4. Стягнути з Приватного підприємства - фірма "ГУДВІЛ" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького 25, ) на користь Акціонерного товариства "СКАЙ БАНК" (01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся 76/2, ) 1 963 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят три) грн. 82 коп. судового збору.

Позивач (Стягувач): Акціонерне товариство "СКАЙ БАНК" (01054, м. Київ, вул. Гончара Олеся 76/2, ).

Відповідач (Боржник): Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ-БАЗАЛЬТ" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького 25, код ЖДРПОУ 40812414).

Відповідач (Боржник): Приватне підприємство - фірма "ГУДВІЛ" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького 25, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 24 лютого 2020 року.

Суддя Качур А.М.