ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3676/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Голоденко І.О.

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТК Рондо (вул. Маршала Говорова, буд. 3-А, кв. 58, м. Одеса, 65063)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Молодіжненський млинарсько зерновий комплекс (вул. Євгена Колісниченка, буд. 140, смт Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська обл., 68001)

про стягнення 9648,77 грн, -

за участю представників учасників справи:

від позивача: Драгомирецький Р.О.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТК Рондо звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Молодіжненський млинарсько зерновий комплекс, в якій, згідно заяви про усунення недоліків позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача на його користь 9648,77 грн, з яких: 8100,00 грн основного боргу, 1424,27 грн пені та 124,50 грн відсотків річних.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 28.01.2019 №28012 в частині повної та своєчасної оплати за фактично отриманий від позивача товар.

Під час розгляду справи по суті позивач в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги до відповідача та просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.12.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТК Рондо на підставі ч.1 ст.174 ГПК України було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.12.2019 було відкрито провадження у справі №916/3676/19 за позовом ТОВ ТК Рондо, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті було призначено на "27" січня 2020 о 15год. 30хв.

Ухвалою суду від 27.01.2020 у судовому засіданні було оголошено перерву до "17" лютого 2020 об 11:30.

17.02.2020 у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

28.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТК Рондо (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Молодіжненський млинарсько зерновий комплекс (покупець) було укладено договір поставки № 28012 (а.с.17-20, т.1), згідно з п.1.1. якого продавець зобов`язався поставити у власність покупця узгодженими партіями продукцію (товар), зазначену у додатках: видаткових накладних та рахунках-фактурах на кожну партію товару, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити кожну партію товару.

Згідно з п. п. 2.1., 3.5., 3.7., 3.8. договору кількість та вартість окремої партії товару, який поставляється згідно цього договору, визначається у видаткових накладних та рахунках-фактурах в національній валюті гривні. Поставка товару вважається виконаною з дати підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної на товар. Видаткова накладна є невід`ємною частиною цього договору та підписується з боку покупця особою, яка уповноважена на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару) на підставі довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей встановленого зразка. Право власності на товар та ризик втрати чи псування товару переходять від продавця до покупця з моменту передачі товару та підписання видаткової накладної.

Відповідно до п. п. 3.11., 3.12., 3.13. договору розрахунки за поставлену партію товару здійснюються на умовах 100% передплати. Оплата рахунку-фактури або підписання видаткової накладної з боку покупця підтверджує прийняття умов поставки товару та його вартості. Оплата здійснюється безготівковим розрахунком шляхом перерахування грошей на рахунковий рахунок продавця.

За умовами п.п. 6.4., 6.8. договору покупець за прострочення сплати вартості товару сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення оплати, за кожен день прострочення, від неоплаченої суми. Термін розрахунку штрафних санкцій (неустойки) за цим договором не обмежується строком, встановленим ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за цим договором нараховуються до моменту належного виконання відповідного зобов`язання або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій, залежно від того, яка обставина настала раніше. До вимог про стягнення штрафних санкцій за цим договором не застосовується термін спеціальної штрафної санкції, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України. Кредитор за зобов`язанням, яке порушено, може звернутись до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій за цим договором у межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 8.1. договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків до повного розрахунку між сторонами.

На виконання умов вищевказаного договору за видатковою накладною від 17.05.2019 №17057 (а.с.33, т.1), позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суду 8100,00 грн та для здійснення оплати по вказаній поставці позивачем було виставлено відповідачу для оплати рахунок від 17.05.2019 №1320 (а.с.21, т.1) на суму 8100,00 грн.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення (а.с.22-25, т.1), згідно яких відповідачем було здійснено на користь позивача оплати по рахункам: №268 від 13.02.2018 на суму 1350,00 грн; №489 від 11.03.2019 на суму 13650,00 грн; №884 від 08.04.2019 на суму 40400,00 грн та №312 від 19.02.2019 на суму 26312,50 грн. Доказів здійснення відповідачем оплати по рахунку №1320 від 17.05.2019 на суму 8100,00 грн матеріали справи не містять.

Отже, станом на час розгляду даної справи заборгованість відповідача перед позивачем по договору за вищевказаний товар становить 8100,00 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем позивачу вартості поставленого товару, останнім нараховані до стягнення з відповідача відповідно до умов договору пеню в сумі 1424,27 грн та 3% річних в сумі 124,50 грн. Розрахунки сум пені та 3% річних позивачем здійснено в межах періоду з 20.05.2019 (наступний робочий день після прийняття товару) по 22.11.2019.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Згідно з ст. 263 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У відповідності до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено можливість настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлений факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором поставки від 28.01.2019 №28012 у сумі 8100,00 грн, а отже позов позивача в цій частині позовних вимог належить задовольнити.

У зв`язку з тим, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати коштів за фактично отриманий товар суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно нараховані до стягнення з відповідача пеня та 3% річних.

Водночас, при перевірці розрахунку суми пені, який наведений позивачем у позовній заяві (а.с.7-8, т.1), судом встановлено його часткову невірність, що обумовлена у застосуванні позивачем при здійсненні розрахунку невірного розміру ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок суми пені в межах періоду, визначеного позивачем, та згідно якого сума пені складає 1394,09 грн.

Розрахунок заявленої позивачем суми 3% річних в розмірі 124,50 грн судом перевірено, встановлено його вірність та відповідність умовам договору та нормам законодавства України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ТК Рондо, заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю Молодіжненський млинарсько зерновий комплекс, підлягають частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача основний борг в сумі 8100,00 грн, пеню в сумі 1394,09 грн та 3% річних в сумі 124,50 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволений вимог та з відповідача слід стягнути на користь позивача 1914,99 грн судового збору.

Щодо вимог ТОВ ТК Рондо про стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.34-35, т.1), 10.12.2019 між позивачем (клієнт) та адвокатом Драгомирецьким Романом Орестовичем (адвокат) було укладено договір про надання правової допомоги №04-р, згідно з п. 1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Згідно з п. 2.1. договору адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень: надає клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в органах місцевого самоврядування, органах, підприємствах та закладах охорони здоров`я; надає консультації щодо ведення документації клієнта для приведення її у стан, визначений законодавством України; проводить навчальні заняття для персоналу клієнта з питань законодавства в сфері медицини, попередньо обумовлених з керівництвом клієнта, в приміщеннях клієнта та/або в інших приміщеннях, наданих керівництвом клієнта; веде прийом персоналу клієнта з питань правової допомоги в приміщеннях клієнта та/або в інших приміщеннях, наданих керівництвом клієнта; надає роз`яснення, формує пам`ятки, інструкції тощо, для уніфікації та систематизації роботи персоналу клієнта; надає інші послуги з правової допомоги, що обговорюються сторонами в додаткових угодах.

Відповідно до п. п. 4.1., 4.3. договору за правову допомогу, передбачену в п. п. 1.1. та 2.1. договору, клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 3000 (три тисячі) одноразово. Оплата правової допомоги здійснюється щомісяця за попередній місяць на підставі підписаних актів прийому-передачі виконаної роботи, протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня підписання таких актів.

Окрім вищевказаного договору про надання правової допомоги матеріали справи не містять будь-яких інших доказів щодо наданих адвокатом та прийнятих позивачем послуг правничої допомоги, пов`язаних з розглядом даної справи, позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих адвокатом послуг), підписаних між позивачем актів прийому-передачі виконаних адвокатом робіт, на підставі яких у позивача виникає обов`язок сплатити кошти за отримані послуги, доказів оплати послуг тощо.

За цих обставин суд вважає, що позивачем не доведено суду, які саме послуги, пов`язані з розглядом саме цієї справи, були надані адвокатом, який перелік робіт було виконано адвокатом. Крім того, позивачем не подано суду акту приймання-передачі наданих адвокатом та прийнятих позивачем послуг, на підставі якого згідно з договором у позивача виникає обов`язок сплатити адвокату кошти за отримані послуги. Також суд відзначає, що в договорі про надання правової допомоги, який наявний в матеріалах справи, відсутнє посилання на те, що винагорода адвоката в розмірі 3000,00 грн, визначена в п. 4.1. договору, відноситися до наданих адвокатом послуг саме по цій справі та спірним правовідносинам між сторонами.

З врахуванням вищевказаного суд дійшов висновку, що позивачем не доведено понесення ним витрат на правничу допомогу у цій справі в сумі 3000,00 грн, а отже вказані витрати не підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Молодіжненський млинарсько зерновий комплекс (вул. Євгена Колісниченка, буд. 140, смт Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська обл., 68001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТК Рондо (вул. Маршала Говорова, буд. 3-А, кв. 58, м. Одеса, 65063, ) заборгованість в сумі 8100 /вісім тисяч сто/ грн 00 коп, пеню в сумі 1394 /одну тисячу триста дев`яносто чотири/ грн 09 коп, 3% річних в сумі 124 /сто двадцять чотири/ грн 50 коп та судовий збір в сумі 1914 /одну тисячу дев`ятсот чотирнадцять/ грн 99 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 лютого 2020 р.

Суддя Д.О. Бездоля