ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2020 р. Справа№ 910/12945/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019

у справі № 910/12945/19 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С"

до 1. Офісу великих платників податків Державної податкової служби

2. Державної казначейської служби України

про стягнення грошових коштів в сумі 94 167,00 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Лайтаренко О.В., представник за довіреністю, адвокат

від відповідача: Овдієнко О.О., представник в порядку самопредставництва

від відповідача-2: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С К С" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби та Державної казначейської служби України про стягнення 94 167,00 грн шкоди (збитків), завданих неправомірними діями Офісу великих платників податків ДФС (правонаступник Офіс великих платників податків Державної податкової служби).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі № 910/12945/19 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд, з посиланням на приписи ст. ст. 22, 1173, 1174 ЦК України, ст. ст. 132, 143 КАС України, дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на оплату правової допомоги у адміністративній справі не підлягають відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України, оскільки не є шкодою у розумінні зазначених норм ЦК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "С К С" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі № 910/12945/19 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи та не вірно застосував норми матеріального права.

Так, апелянт зазначає, що з метою захисту своїх прав та законних інтересів, 30.03.2018 ТОВ "С К С" укладено з Адвокатським об`єднанням «Правова та економічна безпека» договір про надання правової допомоги (з урахуванням додаткових угод до нього), за яким товариству надано правову допомогу щодо оскарження в судовому порядку рішення Комісії Офісу великих платників податків ДФС в рамках адміністративної справи № 640/20808/18. За результатами розгляду адміністративної справи рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2019 позов ТОВ «С К С» задоволено повністю. За доводами апелянта, обставини щодо неправомірності дій податкового органу встановлені в рішенні адміністративного суду, а тому, в силу ст. 75 ГПК України, не підлягають доведенню. Також апелянт зазначає, що в період з 05.11.2018 по 02.09.2019 Адвокатським об`єднанням надані послуги на загальну суму 94167,00 грн, які прийняті товариством згідно Акта приймання передачі послуг № 1 від 02.09.2019 та оплачені в повному обсязі. Вказаними доказами, на переконання позивача, підтверджуються обставини понесення стороною витрат, які вона зробила для відновлення свого права та є реальними збитками, завданими неправомірними діями відповідача-1.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2019, справа № 910/12945/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданової С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "С К С" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

15.01.2020 на адресу суду від Офісу великих платників податків Державної податкової служби надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить апеляційну скаргу ТОВ "С К С" залишити без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач-1 вказує на те, що заявлені позивачем до стягнення суми за своєю правовою природою не є збитками, а є витратами на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають відшкодуванню в порядку, визначеному процесуальним законодавством, а саме Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідач-2 не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

В судове засідання 18.02.2020 представник відповідача-2 не з`явився, про час та місце судового розгляду сторона повідомлялась належним чином, про що свідчить долучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, згідно якого 21.01.2020 відповідачем-2 отримано ухвалу суду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача-2, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник позивача в судовому засіданні 18.02.2020 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення у даній справі скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 18.02.2020 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 30.03.2018 між Адвокатським об`єднанням «Правова та економічна безпека» (адвокат за умовами договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «С Т С» (клієнт за умовами договору) укладено договір про надання правової допомоги, згідно умов якого адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язався оплатити замовлення у порядку та строки, визначені сторонами.

05.11.2018 між АО «Правова та економічна безпека» та ТОВ «С Т С» укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 30.03.2018, згідно якої сторони дійшли згоди, що окрім доручень, наведених в пункті 1.2 Договору про надання правової допомоги від 30.03.2018, Адвокат зобов`язався надавати Клієнту правову допомогу, пов`язану:

- з оскарженням в судовому порядку рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 866646/36088095 від 01.08.2018 та виконанням отриманого за результатами такого оскарження рішення суду;

- з зобов`язанням Державної фіскальної служби України, у судовому порядку, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ «С К С» податкову накладну № 1001272 від 26.03.2018 та виконанням отриманого з цього питання рішення суду;

- з оскарженням в судовому порядку рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яке оформлено протоколом, в частині внесення/включення ТОВ «С К С» до переліку ризикових платників податків та виконанням отриманого за результатами такого оскарження рішення суду;

- з зобов`язанням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у судовому порядку, виключити ТОВ «С К С» з переліку ризикових платників податків та виконанням отриманого з цього питання рішення суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 року у справі № 640/20808/18 позов ТОВ «С К С» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.08.2018 №866646/36088095. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1001272 від 26.03.2018, складену ТОВ «С К С». Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про включення ТОВ "С К С" до переліку ризикових підприємств, оформлене Протоколом №1/2018 засідання Комісії Офісу великих платників податків ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 22 березня 2018 року. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби виключити ТОВ "С К С" з переліку ризикових суб`єктів господарювання. Стягнуто на користь ТОВ "С К С" сплачений ним судовий збір у розмірі 3524,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 у справі № 640/20808/18 апеляційну скаргу повернуто Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі № 640/20808/18 відмовлено Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.03.2019 року; апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвалою Верховного Суду від 06.09.2019 у справі № 640/20808/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 року у справі №640/20808/18.

Згідно наявного в матеріалах справи Акта № 1 приймання-передачі наданих послуг по Договору про надання правової допомоги від 30.03.2018 (а.с. 168-170 том І), адвокат на виконання умов договору в період з 05.11.2018 по 02.09.2019 надав клієнту послуги, перелік яких наведено в акті. Всього на загальну суму 94167,00 грн.

Згідно платіжного доручення № 4761 від 13.09.2019 товариством на рахунок адвокатського об`єднання перераховано 94167,00 грн; призначення платежу: плата за консультаційні послуги згідно рахунку № 53 від 09.09.2019 (а.с. 171 том І).

Обґрунтовуючи звернення з позовом у даній справі, позивач зазначав, що оскільки протиправними діями органу державної влади завдано позивачу шкоди, то витрати ТОВ «С К С» з оплати послуг Адвокатського об`єднання «Правова та економічна безпека», які надавались в рамках оскарження в порядку адміністративного судочинства рішень та дій Офісу великих платників податків Державної податкової служби в сумі 94 167,00 грн, як реальні збитки, підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України згідно приписів ст. ст. 22, 1166, 1173, 1174, 1192 ЦК України.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачено статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цього органу.

Згідно зі ст. 25 Бюджетного кодексу відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

На відміну від загальної норми ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми ст. 1173 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи. Тобто вина відповідного державного органу та їх посадових і службових осіб у даному випадку презюмується.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. При цьому, неправомірними вважаються такі дії, які порушують положення законів, інших нормативних актів і принципів права.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивач, кваліфікуючи витрати на правничу допомогу, як реальні збитки, вказував на те, що задля відновлення порушеного права він був змушений понести відповідні витрати.

Так, з долучених до матеріалів справи доказів, судом апеляційної інстанції встановлено, що Адвокатським об`єднанням надано послуги щодо оскарження в судовому порядку рішень та дій Офісу великих платників податків Державної податкової служби. Тобто витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом адміністративної справи № 640/20808/18.

В рамках розгляду адміністративної справи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із професійною правовою допомогою адвоката не заявлялась, заява про розподіл судових витрат, в порядку ст. 143 КАС України, стороною до суду не подавалась. За доводами представника позивача, наданими в судовому засіданні 18.02.2020, питання щодо відшкодування судових витрат на послуги адвоката в суді адміністративної юрисдикції не вирішувалось, оскільки між сторонами не було підписано акта приймання-передачі послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, згідно вищенаведених приписів процесуального закону, віднесено до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 143 КАС України питання щодо судових витрат вирішується адміністративним судом у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Водночас, згідно приписів ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, виходячи з правового аналізу вищенаведених норм законодавства, судова колегія вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що відшкодування шкоди є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, застосування якої можливе за наявності усіх його елементів. При цьому, заявлена позивачем до стягнення сума витрат на оплату правової допомоги не може бути кваліфікована збитками, оскільки ці витрати за своєю правовою природою не є заходом цивільно-правової відповідальності, а їх наявність та розмір не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача-1.

Отже, колегія суддів Північного господарського суду вважає, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення шкоди, суд першої інстанції, з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 року у справі №925/245/19, дійшов правомірного висновку про те, що витрати на правову допомогу, що ґрунтуються на договірних відносинах та можуть бути відшкодовані виключно у спосіб передбачений процесуальним законодавством, не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак внаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Доводи апелянта про те, що заявленим до відшкодування сумам адвокатських витрат притаманні усі ознаки збитків, що визначені в ст. 22 ЦК України, відхиляються судовою колегією, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції про те, що за своєю правовою природою ці витрати не є заходом цивільно-правової відповідальності та пов`язані з оплатою діяльності адвоката в рамках адміністративної справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що Листом Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 16.08.2019 № 966/14-28-10-44-01-10 (а.с. 159-160) відповідач-1 на адвокатський запит про виконання рішення суду повідомив позивача, що податковою службою двічі подавалась апеляційна скарга на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 у справі № 640/20808/18. Однак ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 податковому органу відмовлено у відкритті апеляційного провадження, яка станом на 16.08.2019 не надходила.

Відповідачем-1 оскаржено ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 до суду касаційної інстанції, яким ухвалою від 06.09.2019 у справі № 640/20808/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, невиконання рішення суду адміністративної юрисдикції впродовж декількох місяців було зумовлено його оскарженням відповідачем-1 до суду апеляційної та касаційної інстанцій.

Також, в матеріалах справи наявна скарга № 3008/1 від 30.08.2019 на бездіяльність посадових осіб Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 у справі № 640/20808/18, в якій адвокат товариства просив Державну податкову службу України забезпечити негайне виконання рішення суду, провести перевірку/службове розслідування за фактом невиконання рішення суду; за результатами проведеної перевірки вирішити питання щодо притягнення винних осіб до відповідальності. Документів щодо результатів розгляду вказаної скарги та притягнення посадових осіб до відповідальності матеріали справи не містять.

Разом з цим, як зазначав представник позивача в судовому засіданні 18.02.2020, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2019 у справі № 640/20808/18 виконано та повторно включено позивача до переліку ризикових суб`єктів господарювання. Проте, останні доводи не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги як підстава для задоволення вимог про стягнення збитків, оскільки повторне включення позивача до реєстру не входить до предмета доказування у даній справі.

Підсумовуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «С К С», оскільки витрати понесені позивачем на оплату правової допомоги у адміністративній справі не підлягають відшкодуванню згідно приписів статей 1173, 1174 ЦК України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі № 910/12945/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржниками не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С К С" на рішення Господарського суду міста Києва 20.11.2019 у справі №910/12945/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №910/12945/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "С К С".

4. Справу №910/12945/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 21.02.2020