ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6376/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-СІЧ", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 195 012,00грн., пені у розмірі 8 297,75грн., 3% річних у розмірі 833,48грн. та інфляційних втрат у розмірі 390,02грн.

Представники: справу розглянуто без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-СІЧ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач) про стягнення суми основного боргу у розмірі 195 012,00грн., пені у розмірі 8 297,75грн., 3% річних у розмірі 833,48грн. та інфляційних втрат у розмірі 390,02грн.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

01.10.2019 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 01102019/1 щодо охорони території за адресою: 49000, м.Дніпро, вул. Криворізьке шосе, 18к та майданчик за адресою:49000, м.Дніпро, вул. Щепкіна, 53 на період з 01.10.2019 року до 31.10.2019 року.

На виконання умов договору, позивачем було надано послуги щодо охорони території, які відповідачем були прийняті без зауважень, що підтверджується актом надання послуг №205 від 31.10.2019.

Оплату за надані послуги відповідач у встановлений Договором строк не здійснив, чим порушив умови договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував пеню, 3% річних, інфляційні втрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2019 для розгляду справи № 904/6376/19 визначено суддю Петренко Наталію Едуардівну.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Щодо повідомлення учасників справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №836.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №844.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Застосовуючи згідно з частиною 2 статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 14.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачу в ухвалі від 02.01.2020 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подачі відзиву з урахуванням поштового обігу до 10.02.2020 включно (29.01.2020 плюс 10 діб = 10.02.2020).

В ухвалі від 02.01.2020 встановлено строк для вчинення процесуальних дій до 01.02.2020.

Станом на 01.02.2020, 10.02.2020 та 17.02.2020 відповідачем відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2019 між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" (далі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Січ" (далі - позивач, виконавець) укладено Договір № 011102019/1 про надання охоронних послуг (далі - Договір), відповідно до умов п.1.1. якого, за цим Договором виконавець зобов`язується за плату здійснювати послуги з охорони території замовника, а також об`єктів та іншого майна, що належить замовнику і знаходиться на даній території.

Території замовника, що охороняється за даним Договором, розташовані за адресою: 49000, м.Дніпро, вул. Криворізьке шосе, буд. 18к, та майданчик за адресою : 49000, м.Дніпро, вул. Щепкіна, 53.

Згідно до п.п. 2.2, 2.2.4 Договору замовник зобов`язується своєчасно проводити розрахунки з виконавцем за надані послуги.

Відповідно до пункту 3.1. Договору вартість послуг складає 195 012,00 грн. за місяць у т.ч. ПДВ.

Крім того, п.3.2. Договору сторони обумовили, що оплата вартості послуг виконавця здійснюється замовником на підставі акта виконаних робіт, за надані послуги у термін до п`ятого числа місяця наступного за місяцем надання послуг. Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Акт виконаних робіт за надані послуги підписується щомісяця в строк до п`ятого числа місяця наступного за звітним і є підставою для здійснення оплати. Якщо протягом 5-ти днів з моменту отримання акта виконаних робіт замовник не надав письмової відмови від його підписання із зауваженнями, такий акт вважається прийнятим замовником без зауважень (п. 3.3 Договору).

За приписами п.4.5. Договору передбачено, що за порушення строків оплати виконавець має право вимагати від замовника оплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу, а замовник зобов`язується оплатити її.

Цей Договір набуває чинності з 01 жовтня 2019 і діє до 31 жовтня 2019. А в частині оплати до повного виконання зобов`язань (6.1. Договору).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 5 Закону України "Про охоронну діяльність" охорона майна юридичних осіб належить до охоронних послуг.

Суб`єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства (ст.8 Закону України "Про охоронну діяльність").

Відповідно до ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, позивачем на виконання умов Договору були надані послуги, що підтверджується актом надання послуг № 205 від 31.10.2019 у розмірі 195 012,00 грн. з урахуванням ПДВ, який підписаний та скріплений печаткою відповідача без будь-яких зауважень. (а.с.13).

Відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманих послуг не виконав, чим порушив право Позивача на отримання повної та своєчасної оплати за договором, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом про стягнення боргу, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Таким чином, вимога позивача про стягнення основного боргу у розмірі 195 012,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем відповідно до умов п.4.5 Договору нараховано до сплати відповідачу пеню у розмірі 8 297,75 грн.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 8297,75 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідач контррозрахунок не надав.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем зобов`язань по Договору нараховано до сплати 3 % річних у розмірі 833,48 грн. та інфляційні втрати у розмірі 390,02 грн.

Господарський суд перевірив розрахунок 3 % річних, визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, господарським судом також перевірено розрахунок інфляційних втрат та визнано його таким що зроблений не вірно.

Після перерахунку інфляційних втрат за період листопад 2019року та грудень 2019року інфляційні втрати становлять "-195,40 грн.", оскільки сукупний індекс інфляції за данний період становить 0.999.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 390,02грн. підлягає задоволенню частково.

Відповідач контррозрахунок не надав.

Враховуючи вищевикладене, Господарський суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Розглянувши витрати позивача на оплату правничої допомоги, Господарський суд встановив наступне.

Згідно матеріалів справи, позивачем надано копію рахунку-фактури №28 від 26.12.2019 року, відповідно до якої позивачу до сплати нараховано 10 000,00 грн. (а.с. 15).

Крім того, позивачем додано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги позивачу на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №23 від 01.04.2019, платіжного доручення №35 від 26.12.2019 року про сплату 10 000,00 грн. за надання правової допомоги по Договору про надання правової допомоги №23 від 01.04.2019 року(а.с. 16); та надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 27.12.2019 року (а.с. 17).

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 5, 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З огляду на викладене, враховуючи подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов`язаність цих витрат з розглядом справи; пропорційність до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, суд дійшов до висновку про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2500,00 грн.

Крім того з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-СІЧ" до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСКИЙ АГРЕГАТНИЙ ЗАВОД" про стягнення суми основного боргу у розмірі 195 012,00грн., пені у розмірі 8 297,75грн., 3% річних у розмірі 833,48грн. та інфляційних втрат у розмірі 390,02грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" (49052, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 53, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-СІЧ" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 18/63, ) основний борг у розмірі 195 012,00 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч дванадцять грн. 00 коп.), пеню у розмірі 8297,75 грн. (вісім тисяч двісті дев`яносто сім грн. 75 коп.), 3 % річних у розмірі 833,48 грн. (вісімсот тридцять три грн. 48 коп.), витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) та судовий збір у розмірі 3062,15грн. (три тисячі шістдесят дві грн. 15 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-СІЧ" (49000, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Високовольтна, буд. 18/63, ).

Боржник: Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський агрегатний завод" (49052, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 53, ).

Повне рішення складено 21.02.2020.

Суддя Н.Е. Петренко