ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2442/16
Господарський суд Одеської області
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Савченко А.В.
За участю представників сторін:
Від позивача (заявника): не з`явився;
Від відповідачів: не з`явились;
Від відділу ДВС: не з`явився;
Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс (вх. №2-122/20 від 03.02.2020р.), по справі за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС до товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО, товариства з обмеженою відповідальністю „УКРАГРООЛІЯ, про стягнення 40 295,10 грн., -
Рішенням господарського суду Одеської області від 28.10.2016р. по даній справі позов товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС до товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО та товариства з обмеженою відповідальністю „УКРАГРООЛІЯ про стягнення 40 295,10 грн. було задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача збитки від інфляції у розмірі 34 623 грн. 74 коп., три відсотки річних у розмірі 5 671 грн. 36 коп., судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4 000 грн. 00 коп.

08.11.2016р. господарським судом у порядку ст. 116 ГПК України було видано відповідні накази.

24.09.2019р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга від товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс на дії та бездіяльність Кропивницького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Ухвалою від 30.01.2020р. господарським судом було задоволено скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс на дії та бездіяльність Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 08.11.2016р. по даній справі, розподілено судові витрати.

При цьому, судом було враховано відомості з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 30.01.2020р., відповідно до якого найменування органу державної виконавчої служби було змінено на Кропивницький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

03.02.2020р. до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс надійшла заява про покладення на орган державної виконавчої служби додаткових судових витрат у розмірі 2400,00 грн. відповідно до ст. ст. 123, 129, 129, 344 ГПК України.

Ухвалою від 10.02.2020р. господарським судом було призначено заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс до розгляду у судовому засіданні на 19.02.2020р. о 11:45 год., визнано явку учасників судового процесу необов`язковою.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для розподілу додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Необхідно зауважити, що 21.01.2020р. до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс, тобто під час розгляду судом скарги на дії органу державної виконавчої служби, надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивачем було повідомлено про понесення додаткових витрат на правову допомогу, докази на підтвердження понесення яких будуть надані товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс після розгляду судом скарги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначалось вище по тексту ухвали, 30.01.2020р. господарським судом було розглянуто скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс на бездіяльність Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

В свою чергу, 03.02.2020р. до господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс надійшла заява про розподіл додаткових судових витрат у розмірі 2400,00 грн.

На підтвердження понесення додаткових витрат на правову допомогу позивачем було надано суду акт здачі-приймання виконаних робіт від 31.01.2020р., а також квитанцію від 01.02.2020р. на суму 2400,00 грн. Крім того, господарський суд зазначає, що в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги №21-06-2019 від 21.06.2019р., укладений між позивачем та адвокатом Грищенко О.М. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю представника позивача.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про дотримання позивачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення додаткових судових витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки вимогами ст. 129 ГПК України передбачено необхідність розподілу інших судових витрат, тобто і витрат на правову допомогу, у разі задоволення позову - на відповідача, господарський суд враховуючи задоволення вимог скарги товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс, вважає за необхідне та правомірне покласти на Кропивницький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) додаткові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2400,00 грн.

Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс про розподіл додаткових витрат шляхом присудження до стягнення із Кропивницького районного відділк державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2400,00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 236 238, 244, 344 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс (вх. №2-122/20 від 03.02.2020р.) про розподіл додаткових судових витрат на правову допомогу, задовольнити.

2. Стягнути з Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) /25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс / 03187, м. Київ, вул. Ак. Заболотного, 38, оф. 23, / витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2400,00 грн. /дві тисячі чотириста грн. 00 коп./.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 20.02.2020р.

Суддя С.П. Желєзна