ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.01.2020 м. Ужгород Справа № 907/437/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши позовну заяву комунального підприємства Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода, м. Ужгород до Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод, м. Ужгород про стягнення суми 187.856,73грн. заборгованості

За участю представників:

Від позивача не з`явився

Від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 187.856,73грн. заборгованості за Договором №174 від 28.08.2014 на приймання стічних вод до комунальної каналізації, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

У позовній заяві комунальне підприємство зазначає, що за період з червня 2016 р. по лютий 2019 р. відповідачу надано послуги на суму 547 728,51 грн., що підтверджується виставленими до оплати рахунками. Боржником частково сплачено за надані послуги, в сумі 359 871,78 грн. У зв`язку з неповною оплатою, у відповідача утворився борг за вказаний період в сумі 187 856,73 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2019 суд ухвалив відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначити відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Встановити позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив до 03.09.2019. Призначити розгляд справи по суті на 03 вересня 2019 р. на 10:00 год.

У засіданні суду 03.09.2019 за згодою представників сторін було оголошено перерву на 19.09.2019 для надання можливості позивачу подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх вимог.

Ухвалою суду від 19.09.2019 року на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.10.2019 року було продовжено розгляд справи за позовом комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», м. Ужгород до Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод», м. Ужгород про стягнення суми 187.856,73грн. заборгованості та розгляд справи № 907/437/19 призначено на 20 листопада 2019 р. на 10:15 год.

У засіданні суду 20.11.2019 за згодою представників сторін було оголошено перерву на 16.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.12.2019 за письмовим клопотанням відповідача, та за згодою позивача відкладено розгляд справи по суті на 29.01.2020 року.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/437/19 не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 30.07.2019 року подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає.

Заявив про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності до вимоги про сплату заборгованості у розмірі 31 439,71 грн. по водопостачання у травні 2016 року відповідно до рахунку №032396 від 07.06.2016 року.

Наголосив, що в доданому розрахунку до позовної заяви невірно вказано про сплату ОП Ужгородський коньячний завод за послуги водовідведення. Вказує на те, що відповідно до реєстру розрахункових документів по рахунку вказаному в позовній заяві № НОМЕР_1 в АТ «А-Банк», за вказаний період сплачено Відповідачем на користь Позивача 410 026, 12 грн.

02.09.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, якою позивач повністю заперечує доводи відповідача та вважає їх безпідставними. Вказує на те, що строк позовної давності позивачем пропущено з поважних причин, оскільки такий переривався видачою судового наказу, який в подальшому було скасовано. В зв`язку з чим просить суд не застосовувати строки позовної давності зазначені Відповідачем.

Разом з тим зазначає, що в даному позові спірні відносини відображаються лише за послугу водовідведення (а не водопостачання та водовідведення) та те, що Позивачем та Відповідачем крім договору про приймання стічних вод до комунальної каналізації укладено договір № 175/14 від 28.08.2014 року на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (офісні приміщення по вул. Собранецькій, 136) у відповідності до Договорів Відповідач здійснює оплату за послуги по двом своїм об`єктам одним платежем. Всі проплачені суми вказані Відповідачем у відзиві відображені в додатковому розрахунку, а твердження викладені у Відзиві не відповідають дійсності.

Разом з тим, позивач підтримує заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2014 року між Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (далі - «Позивач») та Орендним підприємством «Ужгородський коньячний завод» (далі - Відповідач) укладено Договір № 174 на приймання стічних вод до комунальної каналізації (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору Позивач зобов`язався приймати від Відповідача стічні води в розмірі встановленого нормативу (ліміту), водовідведення здійснюються цілодобово, джерело водопостачання Відповідача власна артезіанська свердловина.

Відповідно до п. 2.1. Договору Позивач бере на себе зобов`язання приймати від Відповідача стічні води (у точці розмежування згідно з розділом 9 даного договору) в розмірі встановленого нормативу (ліміту) в кількості 136,67куб.м/добу. Водовідведення здійснюються цілодобово.

Джерело водопостачання - власна артезіанська свердловина Відповідача. Згідно пункту 3.1. Договору Водовідведення здійснюються по об`єкту: коньячний завод у м. Ужгороді по вул. Тімірязева, 19, що знаходиться у Відповідача на праві власності згідно із свідоцтва ми про право власності на нерухоме майно від 26.05.2005 р. за №114576 (серія САА); від 16.12.2009 р. за № 176911 (серія САС); від 20.02.2008 року за №777163 (серія ЯЯЯ).

Розрахунки за водовідведення здійснюються відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 4 Договору Відповідач зобов`язується оплачувати за надані послуги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку на умовах Договору за тарифами: водовідведення 4,30 грн. за куб. м. У разі змін тарифів, діючих на час укладення Договору, сплата Відповідачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, діючими на період розрахунку, без зміни інших умов Договору.

Згідно з п. 4.2 Договору оплата послуг, наданих Позивачем, проводиться Відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Позивача грошових коштів до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого згідно з п.4.3. Договору до оплати рахунку за фактично надані послуги. Фактичним строком оплати вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок Позивача.

Крім того, п. 4.3 Договору передбачає, що рахунки за каналізацію вручаються представнику Відповідача. Для вручення рахунку Відповідач зобов`язується з`явитися в розрахунковий відділ КП «Водоканал м. Ужгорода» до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем. У випадку нез`явлення представника Відповідача для отримання рахунку, останній надсилається на його адресу поштою.

З матеріалів справи вбачається, що за період з червня 2016 р. по лютий 2019 р. Відповідачу надано послуги на суму 547 728,51 грн., Відповідачем у виконання умов договору частково проводилась оплата за надані послуги в сумі 359 871,78 грн. У зв`язку з чим заборгованість за надані послуги за вказаний період складає 187 856,73 грн. що і стало причиною звернення до суду, з метою стягнення даної заборгованості.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами відноситься до договірних зобов`язань по наданню послуг.

Згідно з п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України, норми якої кореспондуються зі статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.6.3.5. Розділу 6 «Права та обов`язки сторін» договору відповідач зобов`язаний оплачувати послуги у строки, встановлені п.4.2 договору.

Згідно з п. 4.2 договору оплата послуг, наданих Позивачем, проводиться Відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Позивача грошових коштів до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого згідно з п.4.3. Договору до оплати рахунку за фактично надані послуги.

Пункт 15.1 договору передбачає, що він набирає чинності з 01 вересня 2014 року і діє до 31 грудня та вважається щорічно продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово повідомлено про розірвання або необхідність його перегляду (переукладення).

Факт чинності договору та виконання взятих на себе зобов`язань за договором (надання/приймання послуг, часткова оплата за надані послуги згідно договору) сторонами не заперечуються. Водночас, відповідач заявив про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності до вимоги про сплату заборгованості у розмірі 31 439,71 грн. по водопостачання у травні 2016 року відповідно до рахунку №032396 від 07.06.2016 року.

Матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, доказів повної оплати заборгованості відповідачем не надано.

Разом з тим суд зазначає, що доводи відповідача про те, що ним по Договору № 174 на приймання стічних вод до комунальної каналізації сплачено на користь позивача суму 410 026, 12 грн. спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема судом встановлено, що між сторонами крім договору №174 укладено договір № 175/14 від 28.08.2014 року на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (офісні приміщення по вул. Собранецькій, 136), а сума 410 026,12 грн. сплачена відповідачем за послуги позивача по двом договором.

Позивачем належним чином у відповідності до ст.ст.73-74, 76 ГПК України документально підтверджено та не спростовано відповідачем факту наявності у останнього заборгованості за надані позивачем послуги на підставі договору №174 від 28.08.2014 р. на приймання стічних вод до комунальної каналізації у сумі 187 856,73, отже, порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь з відповідача вказаної заборгованості.

Судом встановлено, що позивач звернувся із зазначеним позовом 24.07.2019, а початок перебігу строку позовної давності почався з 21.06.2016 року.

Проаналізувавши зазначений рахунок на який вказано відповідачем, нарахування суми за яким вважає заявленим зі спливом строку позовної давності, суд погоджується з пропуском строку позовної давності щодо вимог на суму 31 439,71 грн.

Одночасно суд вказує на те, що не визнає поважними причини пропуску строку позовної давності, та не вбачає причин для незастосування строку позовної давності, заявленого відповідачем.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги позивача про стягнення суми 187 856,73 грн. заборгованості за надані послуги за Договором №174 від 28 серпня 2014 р. на приймання стічних вод до комунальної каналізації підлягають задоволенню частково в сумі 156 417,02 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у розмірі 2346,25 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 2 ст. 216, 232, 233, 237, 238, 239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з орендного підприємства «УЖГОРОДСЬКИЙ КОНЬЯЧНИЙ ЗАВОД» (Код , 88014, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Тімірязєва, будинок 19) на користь комунального підприємства "ВИРОБНИЧЕ УПРАВЛІННЯ ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНОГО ГОСПОДАРСТВА МІСТА УЖГОРОДА" (Код , 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Митна, будинок 1) суму 156 417,02 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста сімнадцять гривень 02 коп.) боргу, а також суму 2346,25 (дві тисячі триста сорок шість гривень 25 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 25.02.2020.

Суддя О. Ф. Ремецькі