ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" лютого 2020 р.Справа № 922/216/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву (вх.№3202 від 07 лютого 2020 року) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек" про закриття провадження у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, б. 22; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек" (61125, м. Харків, вул. Катерининська, б. 46; )
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек" суму заборгованості у розмірі 136 757,62 грн., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області прийнято позовну заяву (вх.№216/20 від 28 січня 2020 року) до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/216/20 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (ст. 251 ГПК України) та для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.4 ст.250 ГПК України). Позивачу встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання (ст. 251 ГПК України). Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених статтею 248 ГПК України.

07 лютого 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшла заява (вх.№3202 від 07 лютого 2020 року) про закриття провадження у справі № 922/216/20 у зв`язку з погашенням суми боргу.

На підтвердження погашенням суми боргу відповідач надав платіжне доручення №86 від 23 січня 2020 року на суму 200 000,00 грн., в якому в графі "призначення платежу" зазначено: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019".

12 лютого 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх.№3736 від 12 лютого 2020 року), відповідно до яких останній на погоджується з твердженням позивача про погашення суми боргу та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що представник відповідача вводить суд в оману, оскільки за договором поставки №8765 від 10.01.2019 медтовар відвантажувався за декількома накладними, а не однією накладною. Тому оплата повинна бути проведена по кожній накладній всупереч цьому відповідачем оплачено лише частину поставленого товару, а інша частина товару залишилась не оплаченою.

18 лютого 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№4268 від 18 лютого 2020 року), в якому просив суд закрити провадження у справі № 922/216/20 в зв`язку з погашенням суми боргу. Наполягає на тому, що предмет спору у даній справі відсутній.

20 лютого 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№4516 від 20 лютого 2020 року), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що факт зарахування грошових коштів за спірними накладними на суму 136 757,62 грн. позивач не визнає, а отже підстав для звільнення відповідача від доказування немає.

На підтвердження вищезазначеного представник позивача надав взаєморозрахунки з контрагентами за період з 20.11.2019 по 18.02.2020, відповідно до яких, як зазначає представник позивача, заборгованість відповідача складає 4 478 171,26 грн., в тому числі 136 757,62 грн. за спірними видатковими накладними.

21 лютого 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області представник відповідача надав додаткові пояснення до відзиву (вх.№4652 від 21 лютого 2020 року), де просить закрити провадження у справі № 922/216/20 в зв`язку з погашенням суми боргу. Зазначає, що з 20.11.2019 по 12.02.2020 відповідач здійснив погашення суми боргу у розмірі 10 476 142,71 грн. і в якості доказів погашення суми боргу надаються платіжні доручення, а саме:

- платіжне доручення №3186 від 12.02.2020 на суму 500 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №3190 від 12.02.2020 на суму 388 743,25 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3748 від 25.11.2019";

- платіжне доручення №3183 від 11.02.2020 на суму 300 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №3179 від 10.02.2020 на суму 400 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №54038 від 07.02.2020 на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №3176 від 07.02.2020 на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №3172 від 06.02.2020 на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53980 від 05.02.2020 на суму 400 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53924 від 04.02.2020 на суму 401 510,39 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53913 від 03.02.2020 на суму 43 892,81 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53895 від 31.01.2020 на суму 200 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3572 від 07.11.2019";

- платіжне доручення №53881 від 30.01.2020 на суму 150 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3550 від 05.11.2019";

- платіжне доручення №3156 від 29.01.2020 на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53822 від 28.01.2020 на суму 200 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3550 від 05.11.2019";

- платіжне доручення №3153 від 27.01.2020 на суму 100 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53786 від 24.01.2020 на суму 200 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3647 від 15.11.2019";

- платіжне доручення №86 від 23.01.2020 на суму 200 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53736 від 22.01.2020 на суму 200 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3537 від 05.11.2019";

- платіжне доручення №79 від 21.01.2020 на суму 50 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3537 від 05.11.2019";

- платіжне доручення №3094 від 26.12.2019 на суму 8 097,66 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3460 від 30.10.2019";

- платіжне доручення №53246 від 19.12.2019 на суму 51 636,01 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3408 від 25.10.2019";

- платіжне доручення №53201 від 17.12.2019 на суму 670 571,58 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3401 від 22.10.2019";

- платіжне доручення №53164 від 12.12.2019 на суму 308 242,18 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3614 від 12.11.2019";

- платіжне доручення №53138 від 11.12.2019 на суму 454 969,82 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №53068 від 09.12.2019 на суму 110 204,86 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3584 від 07.11.2019";

- платіжне доручення №3058 від 05.12.2019 на суму 96 598,75 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №52964 від 04.12.2019 на суму 1 531 052,86 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно накладної №3319 від 08.10.2019";

- платіжне доручення №52958 від 03.12.2019 на суму 700 000,00 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №3040 від 27.11.2019 на суму 1 047 545,42 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019";

- платіжне доручення №52769 від 21.11.2019 на суму 650 948,53 грн., призначення платежу: "оплата за лікарські засоби згідно договору №8765 від 10.01.2019".

24 лютого 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх.№4798 від 24 лютого 2020 року), в яких просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Наголосив на тому, що відповідно до п. 2.4. договору видаткова накладна (з підписом на ній представника покупця) на конкретну партію медтовару є одночасно документом, що підтверджує факт передачі продавцем у власність покупця медтовару, зазначеного у видатковій накладній, і платіжним документом, згідно з яким медтовар повинен бути сплачений у визначений сторонами термін. Отже, представником відповідача не вірно трактуються умови договору. У договорі чітко вказано, що видаткова накладна є платіжним документом, згідно з яким медтовар повинен бути сплачений у термін відстрочення платежу впродовж 55 календарних днів з моменту поставки відповідної партії медтовару. Всупереч цьому, відповідачем оплачено лише частину поставленого товару, а інша частина товару залишилась не оплаченою. Позивач належним чином виконав свої обов`язки щодо договору, проте ТОВ Фіто-Лек порушуючи вимоги договору і покладені на нього обов`язки щодо своєчасної оплати товару, не виконав, і не оплатив суму боргу в повному обсязі, в тому числі, по спірних накладних.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 2 частини 1 статті 231 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, в тому числі сплати відповідачем суми боргу, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. При цьому, слід враховувати, що у випадку закриття провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Отже, вирішуючи питання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, суд повинен на підставі поданих сторонами доказів встановити, що заявлена до стягнення сума боргу дійсно сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі.

За змістом ст.ст. 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог та заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 2.4. договору поставки №8765 від 10.01.2019 встановлено, що видаткова накладна (з підписом на ній представника покупця) на конкретну партію медтовару є одночасно документом, що підтверджує факт передачі продавцем у власність покупця медтовару, зазначеного у видатковій накладній, і платіжним документом, згідно з яким медтовар повинен бути сплачений у визначений сторонами термін.

З позовної заяви слідує, що позивачем заявлено до стягнення суму вартості товару поставленого згідно з видатковими накладними №3687 від 20.11.2019, № 3683 від 20.11.2019, №3686 від 20.11.2019 та №3689 від 20.11.2019 на загальну суму 136 757,62 грн.

Пунктом 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

В пункті 1.35 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" зазначено, що розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних осіб та банків, в тому числі і вимоги щодо заповнення розрахункових документів, платіжних доручень регламентуються Інструкцією про безготівкові в Україні в національній валюті , яка затверджена постановою правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року (надалі інструкція).

Пунктом 2.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 визначено, що розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до даної Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно вимог додатку 8 до цієї Інструкції та відповідно до її глав. При цьому, згідно п.2.3 Інструкції, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ подала його до обслуговуючого банку.

Зокрема, п.3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 передбачено, що платіжне доручення, одним із реквізитів якого є графа «призначення платежу», оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 Інструкції.

Відповідно до пункту 3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Отже, допустимим доказом призначення грошових коштів, що перераховуються, є відповідний платіжний документ з даними щодо призначення платежу.

Так, в матеріалах справи містяться платіжні доручення та банківські виписки по рахунку відповідача, які свідчать про те, що відповідач перераховував позивачу кошти в якості оплати за договором поставки № 8765 від 10.01.2019.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що із наданих представником відповідача доказів здійсненої відповідачем оплати не вбачається, що відповідні докази стосується безпосередньо предмета спору у справі №922/216/20, оскільки з жодного платіжного доручення, наданого представником відповідача, не вбачається в графі "призначення платежу" оплати саме за видатковими накладних №3687 від 20.11.2019, № 3683 від 20.11.2019, №3686 від 20.11.2019 та №3689 від 20.11.2019, неоплата яких і була підставою подання позову позивачем до суду. Зазначені у наданих відповідачем платіжних дорученнях розміри сплачених сум за товар також не збігаються з заявленою позивачем до стягнення сумою боргу та з сумою вказаною у накладних №3687 від 20.11.2019, № 3683 від 20.11.2019, №3686 від 20.11.2019 та №3689 від 20.11.2019.

Зокрема, як встановлено судом з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем на даний час існують правовідносини по договору поставки №8765 від 10.01.2019, за умовами якого позивач, як продавець, зобов`язався відпускати медтовар відповідачеві, як покупцеві, на підставі його заявок, а відповідач зобов`язався прийняти товар і оплатити його вартість у визначений сторонами термін.

В свою чергу позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та зазначає, що дані платежі були здійснені відповідачем за іншими видатковими накладними по договору поставки №8765 від 10.01.2019 і ніяк не стосуються предмета позову.

При цьому судом встановлено, що останні платежі відповідачем здійснено в термін, що перевищує граничний, визначений сторонами відповідно до договору поставки №8765 від 10.01.2019.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивач заперечує відсутність предмета спору у справі, суд дійшов висновку про те, що предмет спору у справі №922/216/20 не припинив свого існування, оскільки між позивачем та відповідачем залишилися неврегульовані питання щодо оплати поставленого товару за видатковими накладними №3687 від 20.11.2019, № 3683 від 20.11.2019, №3686 від 20.11.2019 та №3689 від 20.11.2019, у зв`язку з чим підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 86, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вх.№3202 від 07 лютого 2020 року) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек" про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 26 лютого 2020 року.

Суддя Т.О. Пономаренко