ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 917/52/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І. С. - головуючого, Міщенка І. С., Сухового В. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області -

не з`явився,

Фізичної особи-підприємця Аладашвілі Валіко Георгійовича - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2019

(у складі колегії суддів: Россолов В. В. (головуючий), Ільїн О. В., Склярук О. І.)

у справі № 917/52/19

за позовом Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

до Фізичної особи-підприємця Аладашвілі Валіко Георгійовича

про визнання укладеним договору,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області (далі - позивач, Виконком) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Аладашвілі Валіко Георгійовича (далі - відповідач, ФОП Аладашвілі В. Г.) про визнання укладеним договору від 04.10.2018 №69/18 про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці Полтавської області» (далі - об`єкт будівництва, об`єкт нерухомості) в редакції, запропонованій Виконкомом.

В обґрунтування позовних вимог Виконком зазначав, що ФОП Аладашвілі В. Г., в порушення приписів Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 07.07.2015 (далі - Положення), будучи замовником об`єкта будівництва, ухилився від укладення договору про пайову участь до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та сплати розміру пайової участі.

При цьому Виконком вказував, що ФОП Аладашвілі В. Г. до дати реєстрації декларації про готовність об`єкта нерухомості до експлуатації від 30.12.2015 № ПТ 20215-3645071 не звертався до Виконкому із заявою про укладення договору про пайову участь.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.03.2019 позов Виконкому задоволено частково. Визнано укладеним договір про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул.Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці Полтавської області» в редакції, запропонованій Виконкомом. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 762,00 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання укладеним договору про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по зазначеному об`єкту будівництва в редакції, запропоновані позивачем, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинній на момент прийняття судом рішення) ФОП Аладашвілі В. Г. як замовник об`єкта будівництва зобов`язаний прийняти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладення відповідного договору.

В частині позовних вимог про зазначення дати та номера договору про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва - від 04.10.2018 № 69/18, судом першої інстанції відмовлено з підстав відсутності документально-правового обґрунтування зазначення таких дати та номера договору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 рішення Господарського суду Полтавської області від 21.03.2019 скасовано в частині задоволення позову Виконкому про визнання укладеним договору. Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції від 21.03.2019 залишено без змін. Стягнуто з позивача на користь відповідача 2 881,50 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що договір про пайову участь у комплексному розвитку інженерної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва будівлі магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці Полтавської області вже був укладений між Виконкомом та ФОП Аладашвілі В. Г. ще 23.08.2007, номер договору 116, тому позовні вимоги Виконкому про повторне укладення такого договору на той самий об`єкт будівництва є неправомірними та задоволенню не підлягають, оскільки права Виконкому не були порушені.

Не погоджуючись з постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2019, у грудні 2019 року Виконком звернувся до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2019, а рішення Господарського суду Полтавської області від 21.03.2019 - залишити в силі.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Виконком вказав, що суд апеляційної інстанції прийняв постанову від 06.11.2019 без участі представника Виконкому, який отримав ухвалу про задоволення клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції лише в день судового засідання 06.11.2019, та до закінчення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі від 30.10.2019. Зазначив, що відзив до суду апеляційної інстанції було надіслано 06.11.2019, тобто в межах встановленого судом апеляційної інстанції строку для подання відзиву (до 06.11.2019).

Щодо висновків апеляційного господарського суду в оскаржуваній постанові про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання укладеним договору позивач зазначив, що 23.08.2007 між Виконкомом та ФОП Аладашвілі В. Г. було укладено договір № 116 про пайову участь у комплексному розвитку інженерної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при будівництві магазину та майстерні (далі - договір від 23.08.2007 № 116), відповідачем сплачувались пайові внески: перший платіж 7 000,00 грн позивач отримав, решта - 7 422,00 грн, сплачених 28.10.2016 - до бюджету розвитку міста не надійшли через зміну банківських реквізитів позивача. Проте, у зв`язку з прийняттям 17.02.2011 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та 07.07.2015 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області про затвердження Положення, договір від 23.08.2007 № 116 втратив свою актуальність, потребує перегляду.

Посилаючись на п. 7 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2.7.6 Положення, позивач вказав, що договір від 23.08.2007 № 116 підлягає приведенню у відповідність до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2020, після усунення Виконкомом недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження у справі № 917/52/19, призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.02.2020.

30.01.2020 ФОП Аладашвілі В. Г. подав відзив на касаційну скаргу, у якому заперечив доводи касаційної скарги, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 - без змін.

У судове засідання 12.02.2020 позивач та відповідач своїх представників не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи в суд касаційної інстанції не визнавалася обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не їх обов`язком, Верховний Суд у складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представників позивача та відповідача.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.09.2015 між Кременчуцькою міською радою Полтавської області (орендодавець) та ФОП Аладашвілі В. Г. (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер :10:001:0155, площею 1680 м2, для експлуатації та обслуговування будівель бази по обслуговуванню автомобілів з реконструкцією будівель та будівництвом нових (код КВЦПЗ J.12.08) по вул. Ярмарковій, 3 у м. Кременчуці Полтавської області.

З листа Управління економіки Виконкому від 21.12.2018 № 08-24/617 вбачається, що у березні 2016 року з вебсайту ДАБІ України та з щомісячної інформації Управління містобудування та архітектури Полтавської ОДА Виконкому стало відомо про введення ФОП Аладашвілі В. Г. в експлуатацію об`єкта будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці Полтавської області» (декларація про готовність об`єкта нерухомості до експлуатації від 30.12.2015 № ПТ 20215-3645071).

08.10.2018 позивач направив відповідачу лист № 01-55/2155, у якому повідомив ФОП Аладашвілі В. Г. про необхідність укладення договору про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці Полтавської області», який зареєстровано 04.10.2018 за № 69/18. До листа від 08.10.2018 № 01-55/2155 було додано проект вказаного договору.

Відповіді на лист від 08.10.2018 № 01-55/2155 ФОП Аладашвілі В. Г. не надав, договір про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кременчука по об`єкту будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці Полтавської області» від 04.10.2018 № 69/18 не підписав, що стало підставою для звернення Виконкому до господарського суду із позовом про визнання укладеним договору від 04.10.2018 № 69/18 про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в м.Кременчуці Полтавської області» в редакції, запропонованій Виконкомом.

Враховуючи наявні у справі докази, надані Виконкомом у суді першої інстанції та надані відповідачем до суду апеляційної інстанції документи на підтвердження укладення між Виконкомом та ФОП Аладашвілі В. Г. 23.08.2007 договору № 116 про пайову участь у комплексному розвитку інженерної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при будівництві нових автомагазину та майстерні під базу по обслуговуванню автомобілів (ІІ черга) по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці, суд апеляційної інстанції у своїй постанові від 06.11.2019 дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Виконкому з огляду на необґрунтованість позовних вимог про повторне укладення договору про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці Полтавської області».

Переглянувши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції від 06.11.2019 у касаційному порядку в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при ухвалені оскаржуваного судового рішення, Касаційний господарський суд погоджується із висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 187 ГК України визначено, що спори, які виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону або в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно із ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (чинній на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду спору у судах попередніх інстанцій) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті (ч. 2).

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3).

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором (ч. 9).

Зі змісту ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вбачається, що у наведених у цьому законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника. Тому укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, є обов`язковим на підставі закону. Строк, визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» для укладення договору про пайову участь, - протягом 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, встановлено саме для добровільного виконання стороною такого обов`язку, і закінчення цього строку не припиняє цього обов`язку замовника та не звільняє замовника від обов`язку укласти договір.

Таку правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.10.2019 у справі № 911/594/18.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що ФОП Аладашвілі В. Г. як замовник будівництва зобов`язаний прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту шляхом укладення відповідного договору.

Однак, під час перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 21.03.2019 в апеляційному порядку, господарським апеляційним судом встановлено, що 14.03.2005 Управлінням містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради було видано ФОП Аладашвілі В. Г. погодження № 70 робочого проекту будівництва нових та реконструкцію існуючих будинків та споруд під базу по обслуговуванню автомобілів по вул. Ярмарковій, 3 в м. Кременчуці, в т. ч. будівлі магазину та майстерні.

23.08.2007 між Виконкомом та ФОП Аладашвілі В. Г. укладено договір № 116 про пайову участь у комплексному розвитку інженерної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при будівництві нових автомагазину та майстерні під базу по обслуговуванню автомобілів (ІІ черга) по вул. Ярмарковій, 3.

Відповідно до п. 2.5, 2.6 договору від 23.08.2007 № 116 ФОП Аладашвілі В. Г. зобов`язався передати у розпорядження Виконкому 14 422,00 грн. Грошові кошти підприємець перераховує на спеціальний розрахунковий рахунок: перший внесок 7000,00 грн - протягом 3-х днів з моменту підписання договору, решта - до вводу в експлуатацію ІІ черги.

Договір від 23.08.2007 № 116 від імені Виконкому підписано заступником міського голови з одночасним скріпленням підпису печаткою Виконкому, а від імені ФОП Аладашвілі В. Г. - особисто відповідачем.

Договір від 23.08.2007 № 116 укладено між Виконкомом та ФОП Аладашвілі В. Г. на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів» від 30.12.2000 № 1930, рішення Кременчуцької міської ради від 22.06.2006.

У тексті договору від 23.08.2007 № 116 та розрахунку вартості разового внеску пайової участі визначено назву об`єкта будівництва та адресу його місцезнаходження - автомагазин та майстерня за адресою: м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 3.

30.12.2015 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області зареєстровано та видано ФОП Аладашвілі В. Г. декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ПТ 20215-3645071 на об`єкт будівництва «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями за адресою: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 3 (літ. «А, аг)», який знаходиться на земельній ділянці площею 1680 м2, кадастровий номер :10:001:0155, по вул. Ярмарковій, 3 у м. Кременчуці Полтавської області, яка перебуває в оренді ФОП Аладашвілі В. Г. на підставі договору оренди землі від 25.09.2015, укладеного з Кременчуцькою міською радою Полтавської області.

Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що підставою укладення між сторонами договору від 23.08.2007 № 116 було будівництво будівлі магазину з адміністративними приміщеннями за адресою: м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 3, що в свою чергу є об`єктом будівництва згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації від 30.12.2015 № ПТ 20215-3645071.

Враховуючи те, що договір про пайову участь у комплексному розвитку інженерної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при будівництві автомагазину з адміністративними приміщеннями за адресою: м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 3, вже було укладено між Виконкомом та ФОП Аладашвілі В. Г. 23.08.2007, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Виконкому про повторне укладення договору про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука по об`єкту будівництва: «Будівля магазину з адміністративними приміщеннями по вул. Ярмарковій, 3 в місті Кременчуці Полтавської області» є такими, що не підлягають задоволенню, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.

Апеляційний господарський суд обґрунтовано узяв до уваги та надав оцінку доданим ФОП Аладашвілі В. Г. до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.03.2019 доказам, що підтверджують укладення між ним та Виконкомом договору про пайову участь у комплексному розвитку інженерної та соціальної інфраструктури міста Кременчука при будівництві магазину з адміністративними приміщеннями, та доказам виконання ФОП Аладашвілі В. Г. своїх зобов`язань за договором від 23.08.2007 № 116, які з поважних причин не могли бути надані відповідачем до суду першої інстанції з огляду на те, що розгляд справи №917/52/19 у суді першої інстанції відбувся без участі ФОП Аладашвілі В. Г. через необізнаність останнього про відкриття провадження у справі № 917/52/19 за позовом Виконкому.

Звертаючись з касаційною скаргою, Виконком зазначав, що договір від 23.08.2007 №116 втратив актуальність, потребує перегляду та внесення змін шляхом укладання додаткової угоди у зв`язку з прийняттям 17.02.2011 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та 07.07.2015 рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області про затвердження Положення.

Такі посилання скаржника не заслуговують на увагу Касаційного господарського суду, оскільки сторони з метою приведення вже існуючого договору від 23.08.2007 №116 до вимог п. 7 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміни у нього не внесли. Натомість позивач звернувся до господарського суду із позовними вимогами про визнання укладеним нового договору про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кременчука на той самий об`єкт будівництва, щодо якого сторони 23.08.2007 вже уклали договір.

Аргументи касаційної скарги про те, що решта коштів пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 7 422,00 грн, які ФОП Аладашвілі В. Г. сплатив 28.10.2016, не надійшли до бюджету розвитку міста через зміни у 2011 році банківських реквізитів рахунків місцевого бюджету, на які ці кошти мали бути перераховані, не приймаються Судом до уваги з огляду на відсутність доказів внесення сторонами змін у договір від 23.08.2007 № 116 в частині зміни реквізитів одержувача для проведення бюджетних платежів.

Доводи у касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що полягають у розгляді справи № 917/52/19 без участі представника Виконкому та у прийнятті оскаржуваної постанови до закінчення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі від 30.10.2019, тоді як позивач надіслав відзив до суду апеляційної інстанції 06.11.2019, тобто в межах встановленого судом апеляційної інстанції строку для подання відзиву (до 06.11.2019), спростовуються матеріалами справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.10.2019 було відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 06.11.2019. Ухвалою від 07.10.2019 суд апеляційної інстанції зобов`язав Виконком надати завчасно, але не пізніше дати проведення судового засідання 06.11.2019, належним чином посвідчені копії договору від 23.08.2007 №116, розрахунку вартості разового внеску пайової участі відповідача та довідки про надходження коштів за цим договором, запропонував Виконкому надати пояснення з приводу укладення договору від 23.08.2007 № 116 та встановив строк, протягом якого Виконком має право подати відзив на апеляційну скаргу - не пізніше 5 днів з моменту вручення ухвали від 07.10.2019. Явка сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою. Ця ухвала отримана представником Виконкому 17.10.2019.

23.10.2019 представник Виконкому подав до суду клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та про визначення судом нового строку для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 30.10.2019 було задоволено вказані клопотання Виконкому, доручено Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції у справі № 917/52/19, розгляд якої відбудеться 06.11.2019, а також продовжено Виконкому строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 06.11.2019, тобто до дати судового засідання 06.11.2019 Вказані ухвали від 30.10.2019 були направлені на адресу позивача та надіслані до Єдиного державного реєстру судових рішень 31.10.2019, оприлюднені 04.11.2019.

Наведене свідчить про обізнаність Виконкому про розгляд справи у суді апеляційної інстанції 06.11.2019. А будучи обізнаним про наявність апеляційного провадження у справі №917/52/19, Виконком мав можливість направити свого представника в судове засідання 06.11.2019 у Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, а проявивши належну обачність, міг дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого є загальнодоступною, про результати розгляду судом апеляційної інстанції його клопотань про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та про визначення судом нового строку для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, витребовуючи ухвалою від 07.10.2019 у Виконкома копії договору від 23.08.2007 № 116, розрахунку вартості разового внеску пайової участі відповідача та довідки про надходження коштів за цим договором, встановив строк надання цих документів - завчасно, але не пізніше дати проведення судового засідання (06.11.2019). З ухвали суду апеляційної інстанції від 30.10.2019, якою позивачеві продовжено строку на надання відзиву на апеляційну скаргу не вбачається ухвалення судом нового строку на надання Виконкомом витребовуваних ухвалою від 07.10.2019 документів.

Проте, із технічного запису відеоконференції судового засідання 06.11.2019, яка була проведена у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, вбачається, що у судове засідання 06.11.2019 Виконком свого представника не направив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин не заявляв, а витребовувані судом документи направив до суду 06.11.2019 разом із відзивом на апеляційну скаргу, тобто з пропуском встановленого судом строку для надання документів.

В силу положень ст. 300 ГПК України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ГПК України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги Виконкому про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, Касаційний господарський суд, переглянувши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції у межах доводів касаційної скарги, вважає, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 прийнята з додержанням норм процесуального та матеріального права, а відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись статтями 300, 301, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 08.02.2020), Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 у справі № 917/52/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий