РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2020Справа № 910/17309/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Сбербанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мангуссон»

про стягнення 15.000,00 доларів США

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

06.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Сбербанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мангуссон» про стягнення 15.000,00 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного між сторонами договору про надання юридичних послуг від 26.12.2014, позивачем було перераховано відповідачу 15.000,00 доларів США передоплати, що станом на день оплати, а саме 12.01.2015, становило 283.643,38 грн. Умовами договору встановлено, що відповідач зобов`язаний інформувати позивача на його вимогу про хід виконання послуг, а після закінчення завершення надання послуг сторони підписують акт прийому-передачі послуг. Проте позивач ніякої інформації від відповідача стосовно ходу виконання послуги не отримував, та на запити позивача з вимогою про надання звіту відповідачем відповіді не надано. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 15.000,00 доларів США сплаченої передплати за надання юридичних послуг за договором від 26.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/17309/19; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.12.2019 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 824 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 30/39, офіс 27, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.12.2019 є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 13.12.2019 (номер відправлення 824) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 31.01.2020 з позначкою «вибули».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 13.12.2019 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2014 між Акціонерним товариством «Сбербанк» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мангуссон» (виконавець, відповідач) укладено договір про надання юридичних послуг (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується надати послуги із представництва інтересів замовника у Вищому суді справедливості (Великобританія) в рамках процедури одержання (Розкриття) інформації стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх активів (процедура Norwich Order), надалі - послуги, а саме:

1.1.1 Підготовка первинної аргументації для позовної заяви.

1.1.2. Підготовка та подання заяви до Вищого суду справедливості.

1.1.3. Запит документів та інформації.

1.1.4. Підготовка та подання повного тексту заяви.

1.1.5. Підготовка та подання відповідей на заперечення відповідача.

1.1.6. Підготовка до слухання та участь у судовому засіданні.

Спір виник внаслідок того, що відповідач визначені умовами договору послуги не надав, а отже має повернути сплачену суму в розмірі 15.000,00 доларів США.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.4 договору визначено, що цей договір набуває чинності в день його підписання та діє протягом трьох років до 26.12.2017.

Пунктом 1.2. договору визначено, що сторони оформлюють кожне замовлення послуг, що передбачені п. 1.1.1-1.1.6 договору у письмовій формі як додаткову угоду до цього договору («Замовлення на послуги» або «Додаткова угода»), які будуть невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що загальна вартість послуг, передбачених пунктом 1.1. цього договору, буде становити 2.444.174,07 грн (без врахування ПДВ), як гривневий еквівалент суми 155.000,00 доларів США (без врахування ПДВ), що на дату укладення договору (офіційний курс гривні до долару США на 00 годин 00 хвилин 26.12.2014 - 100 доларів = 1.576,8865 грн.), але остаточний курс гривні до долару США буде розрахований згідно офіційного обмінного курсу НБУ станом на 00 годин 00 хвилин на день платежу.

26.12.2014 між Акціонерним товариством «Сбербанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мангуссон» було укладено додаткову угоду № 1 (далі - додаткова угода).

Умовами додаткової угоди визначено, що виконавець зобов`язується надати замовнику послуги із представництва інтересів замовника у Вищому суді справедливості (Великобританія) в рамках процедури одержання (розкриття) інформації стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх активів (процедура Norwich Order), а саме - підготовка первинної аргументації для позовної заяви та підготовка та подання заяви до Вищого суду справедливості (initial application) (п. 1.1 додаткової угоди).

Додатковою угодою було встановлено вартість послуг та наступний порядок розрахунків:

Згідно з п. 2.1. додаткової угоди вартість послуг, передбачених пунктом 1.1 цієї додаткової угоди № 1, становить та підлягає оплаті у наступному порядку:

2.1.1. вартість послуг, передбачених п. 1.1.1 цієї додаткової угоди, буде становити гривневий еквівалент 35.000,00 дол. США (без урахування ПДВ), що на дату укладення цієї додаткової угоди (офіційний курс гривні до долару США на 26.12.2014 - 100 доларів = 1.576,8865 грн) становить 551.910,27 грн, але остаточний курс гривні до долару США буде розрахований згідно офіційного обмінного курсу НБУ станом на день платежу;

2.1.2. вартість послуг, передбачених пунктом 1.1.1 цієї додаткової угоди підлягає оплаті у наступному порядку:

а) гривневий еквівалент 15.000,00 доларів США (без урахування ПДВ), що на дату укладення цієї додаткової угоди (офіційний курс гривні до долару США на 26.12.2014 - 100 доларів = 1.576,8865 грн) становить 236.532,97 грн, але остаточний курс гривні до долару США буде розрахований згідно офіційного обмінного курсу НБУ станом на день платежу, підлягає сплаті протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання цієї угоди.

b) остаточний розрахунок здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання акту наданих послуг.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Частина 2 вказаної статті дозволяє сторонам зобов`язання визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Тобто фактично зафіксувати ціну договору (зобов`язання) в доларах США, ЄВРО та іншій іноземній валюті.

Згідно зі ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, незалежно від фіксації грошового еквіваленту зобов`язання в іноземній валюті, виконання такого зобов`язання є можливим виключно в гривнях за офіційним курсом іноземної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений сторонами в договорі або не закріплений нормативно-правовими актами.

Положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Таким чином, сторони дійшли згоди про те, що зобов`язання за даним договором має бути виконане у гривні, з урахуванням курсу долара США на час перерахування коштів за послуги на рахунок виконавця, що відповідає наведеним вище вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем, на виконання вимог п. 2.1.2 додаткової угоди, перераховано кошти в розмірі 283.643,38 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3000588 від 13.01.2015.

Відповідно до п. 1.3 договору виконавець зобов`язується інформувати замовника на його вимогу про хід надання послуг.

Листами від 28.02.2017, № 7833/4/28-2 від 04.08.2017 та № 11987/4/28-2 від 10.11.2017 позивач звертався до відповідача з вимогою надати проміжний звіт про виконану роботу, у якому відобразити:

1. Копію заяви, яка була подана від імені та в інтересах ПАТ «Сбербанк» виконавцем з усіма додатками.

2. Детальну інформацію про всі судові засідання у Вищому суді справедливості, зазначивши його дату, результати цього засідання та обов`язково надати відповідні підтверджуючі документи, які ухвалювалися та/або подавались сторонами у межах справи.

3. Надати копію ухваленого судового рішення.

4. Правову позицію щодо подальших дій ПАТ «Сбербанк» у справі, шодо якої надаються юридичні послуги за договором, з урахуванням результатів розгляду заяви ПАТ «Сберббанк».

Відповідач жодної відповіді та запитуваних позивачем документів не надав.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що після завершення надання послуг за відповідним замовленням (відповідною додатковою угодою до цього договору, що оформлюються згідно п. 1.2. договору) сторони підписують акт прийому-передачі послуг (далі - акт).

Зі змісту розділу 3 договору вбачається, що обов`язок зі складання акту прийому-передачі послуг покладений на виконавця, який має його надати на підпис замовнику, а останній в свою чергу зобов`язаний підписати відповідний акт або надати письмове обґрунтування відмови від його підписання протягом 5 (п`яти) днів після отримання акту.

За відсутності складеного сторонами акту прийому-передачі послуг, матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, а саме не надав послуги обумовлені пунктом 1.1 додаткової угоди, а саме послуги із представництва інтересів замовника у Вищому суді справедливості (Великобританія) в рамках процедури одержання (розкриття) інформації стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх активів (процедура Norwich Order), зокрема - підготовка первинної аргументації для позовної заяви та підготовка та подання заяви до Вищого суду справедливості (initial application).

Пунктом 4.2 договору визначено, що у випадку невиконання будь-якого положення п. 1.1 виконавець зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після невиконання послуги повернути замовнику отриману ним попередню оплату за відповідне замовлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів за обумовлені договором послуги, доказів надання яких відсутні.

Разом з цим, за висновками суду, необґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми зобов`язання у доларах США, зважаючи на те, що сторонами було визначено здійснення оплати послуг у гривневому еквіваленті та фактично кошти сплачені в гривні України.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню 283.643,38 грн попередньої оплати.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Акціонерного товариства «Сбербанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Оскільки позивач має право лише на пред`явлення вимоги про стягнення з відповідача сплачених позивачем коштів в розмірі 283.643,38 грн, дана вимога мала бути оплачена судовим збором в розмірі 4.254,65 грн.

З доданого до позовної заяви платіжного доручення № 43762952 від 09.10.2019 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 5.559,07 грн.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 4.254,65 грн, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Пункт 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на те, що позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі ніж передбачено, судовий збір в розмірі 1.304 (одна тисяча триста чотири) грн. 42 коп. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мангуссон» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 30/39, офіс 27, ) на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ) 283.643 (двісті вісімдесят три тисячі шістсот сорок три) грн 38 коп. боргу, 4.254 грн 65 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Акціонерному товариству «Сбербанк» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1.304 (одна тисяча триста чотири) грн 42 коп., що перерахований згідно платіжного доручення № 43762952 від 09.10.2019.

Платіжне доручення № 43762952 від 09.10.2019 залишити в матеріалах справи Господарського суду міста Києва № 910/17309/19.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова