УХВАЛА

м. Київ

27.02.2020Справа № 910/1192/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Військової прокуратури Київського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України

до Публічного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог ЛТД"

про стягнення 129 493,00 грн.

Представники учасників судового процесу: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Військова прокуратура Київського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Айбокс Банк" про стягнення 129 493, 00 грн

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами неналежного виконання відповідачем свого обов`язку із сплати суми банківської гарантії у розмірі 129 493 грн. за договором №4247-0917/PRG3v3 від 26.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог ЛТД"

10.02.2020 представником прокуратури подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

21.02.2020 представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову, зазначає зокрема про недоведеність прокурором наявності підстав для звернення з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, Військова прокуратура Київського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства оборони України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Айбокс Банк" про стягнення 129 493, 00 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку із сплати суми банківської гарантії у розмірі 129 493 грн. за договором №4247-0917/PRG3v3 від 26.09.2017, укладеним між позивачем та відповідачем.

В підтвердження обставин щодо представництва інтересів Міністерства оборони України, Військова прокуратура Київського гарнізону посилається на приписи ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідач в свою чергу, у відзиві на позову заяву зазначає про відсутність повноважень у Військової прокуратури Київського гарнізону для звернення з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, оскільки у позивача наявний повний обсяг правосуб`єктності та зазначає, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Як встановлено судом, Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду постановлено ухвалу у справі № 912/2385/18 (за позовом Заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, Східного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранссервіс-груп», Відділу освіти, молоді та спорту Устинівської районної державної адміністрації про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 90 577, 26 грн.), якою справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми в частині застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, становить питання: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом:

- додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором;

- обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду.

Також, на думку Верховного Суду, у справі є також інші питання, які становлять виключну правову проблему і мають бути вирішені Великою Палатою Верховного Суду. По-перше: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності. По-друге: які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, встановить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07.11.2019 справу №912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 прийняла до розгляду та призначила до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням її учасників на 24.03.2020.

Відповідно до змісту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019, підставою для прийняття справи №912/2385/18 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду є наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

З огляду на зазначене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про доцільність розгляду цієї справи Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, судом взято до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду в ухвалі від 07.11.2019 у справі № 912/2385/18, а саме, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 буде висновок про правильне застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме щодо представництва інтересів держави в суді.

При цьому, правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі №910/1192/20 є подібними до тих, які розглядаються Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18, а також пов`язані з реалізацією прокурором повноважень щодо представництва інтересів держави в суді.

В свою чергу, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи, що прийняття судового рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18 має прямий вплив на наслідки розгляду справи №910/1192/20, оскільки висновок Великої Палати Верховного Суду щодо правової проблеми представництва інтересів держави у суді прокурором сприятиме забезпеченню єдиної судової практики та дотриманню принципу верховенства права, суд вважає за необхідне відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, зупинити провадження у справі №910/1192/20.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №910/1192/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 912/2385/18.

Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Спичак