ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 910/1330/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Акціонерного товариства «Укргазвидобування»

в особі філії Газопромислового управління

«Полтавагазвидобування» - Артамонова А.А.,

Приватного акціонерного товариства

«Спеціалізоване монтажне управління № 24» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 (у складі колегії суддів: Дикунська С.Я. (головуючий), Жук Г.А., Мальченко А.О.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 (суддя Зеленіна Н.І.)

у справі № 910/1330/19

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування»

до Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24»

про стягнення 1 322 903,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування» в особі ГУ «Полтавагазвидобування») звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Спеціалізоване монтажне управління № 24» (далі - ПрАТ «СМУ № 24»), у якому просило стягнути з відповідача штрафні санкції на загальну суму 1 322 903,63 грн, у тому числі пеня за несвоєчасно поставлене устаткування в сумі 88 731,24 грн, штраф у розмірі 7 % від вартості несвоєчасно поставленого устаткування в сумі 87 514,63 грн, штраф за несвоєчасне виконання будівельних робіт в сумі 1 146 657,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору будівельного підряду «Під ключ» від 17.07.2017 № 863/17 щодо виконання зобов`язань з поставки устаткування та виконання будівельних робіт у строки, встановлені договором, що є підставою для нарахування штрафних санкцій відповідно до пунктів 8.2, 8.5 договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019, позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СМУ № 24» на користь АТ «Укргазвидобування» в особі ГУ «Полтавагазвидобування» 50 000,00 грн штрафу та 50 000,00 грн пені за порушення строків поставки товару, 574 328,88 грн штрафу за порушення строків виконання робіт, 19 843,56 грн витрат зі сплати судового збору.

Судові рішення мотивовано доведеністю позовних вимог щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань за договором, однак з урахуванням недоведеності позивачем обставин заподіяння йому збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану підприємства саме в зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, ураховуючи розмір несвоєчасно виконаних зобов`язань, періоди прострочення, наявність обставин непереборної сили у певний період, розмір нарахованих штрафних санкцій, суди дійшли висновку про наявність підстав для зменшення сум нарахованих позивачем штрафних санкцій відповідно до статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК) та статті 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та зауважили, що таке зменшення з огляду на встановлені обставини справи відповідає вимогам співрозмірності.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у грудні 2019 року АТ «Укргазвидобування» в особі ГУ «Полтавагазвидобування» подало касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Касаційну скаргу АТ «Укргазвидобування» в особі ГУ «Полтавагазвидобування» обґрунтовано, зокрема тим, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи не враховано, що надані відповідачем докази на підтвердження обставин непереборної сили не є належним підтвердженням наявності таких обставин та не звільняють відповідача від належного виконання своїх договірних зобов`язань; судами не враховано недобросовісність поведінки відповідача щодо повідомлення позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань у строки, визначені договором; відповідно до договору сторони погодили його умови щодо відповідальності, її видів та обсягів, визначивши ці умови як обов`язкові, отже, порушивши виконання основного зобов`язання, відповідач зобов`язаний сплатити штрафні санкції за неналежне його виконання, розмір яких узгоджено під час укладення договору; рішення про зменшення розміру штрафних санкцій не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджено відповідними доказами та суперечить умовам договору; судами не враховано інтересів позивача, а також те, що несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань унеможливило введення об`єкта в експлуатацію та порушило виробничий процес.

У відзиві на касаційну скаргу ПрАТ «СМУ № 24» зазначає про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просить залишити оскаржені судові рішення без змін.

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ПрАТ «СМУ № 24» в судове засідання свого представника не направило, хоча було повідомлено про дату, час і місце судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи наведене, те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд у складі колегії суддів дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначеного представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 17.07.2017 між ПАТ «Укргазвидобування» (замовник) і ПрАТ «СМУ № 24» (підрядник) укладено договір будівельного підряду «Під ключ» № 863/17, за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався на свій ризик, необхідними матеріалами побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов договору та здати у встановлений строк об`єкт, a замовник зобов`язався прийняти й оплатити закінчений будівництвом та обладнаний об`єкт. Вид робіт - будівельно-монтажні, пуско-налагоджувальні роботи з укомплектуванням необхідним устаткуванням (пункти 1.1, 1.2).

У пункті 1.3 договору сторони визначили найменування та місцезнаходження об`єкта, яким є облаштування Валюхівського НГКР. Нове будівництво міжпромислового газопроводу-підключення від Валюхівської УКПГ на період проведення геолого-розвідувальних робіт для транспортування газу з північного напрямку групи родовищ (Тимофіївського НГКР, Куличихинського НГКР, Валюхівського НГКР, Новотроїцького НГКР, Західно-Новотроїцького НГКР) до газопроводів Глинсько-Розбишівський ГП-1 Ду500 Ру5,5МПа та ГП-2 Ду700 Ру5,5 МПа (за межами населених пунктів та території адміністративного підпорядкування Мало-Побиванської, Сергіївської, Качанівської сільських рад Гадяцького району та Погарщинської сільської ради Лохвицького району Полтавської області). Вузол обліку газу. Будівельно-монтажні роботи «Під ключ» Полтавська область, Лохвицький район, на території адміністративного підпорядкування Погарщинської сільської ради (за межами населених пунктів).

Згідно з пунктом 1.4 договору обсяг, перелік і зміст робіт визначаються у проектно-кошторисній документації, що є невід`ємною частиною договору та погоджується сторонами шляхом підписання «Зведеної договірної ціни» (додаток № 2).

За змістом пунктів 2.1, 2.3 договору початок виконання робіт - протягом п`яти робочих днів після передачі будівельного майданчика. Строки виконання робіт та поставки устаткування передбачені у «Графіку виконання будівельних робіт» (додаток № 1) та «Графіку поставки устаткування» (додаток № 5). Ці додатки є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до пункту 2.2 договору (у редакції додаткової угоди від 23.03.2018 № 5) строк закінчення виконання робіт - згідно з «Графіком виконання будівельних робіт» (додаток № 1).

У додатковій угоді від 06.11.2017 № 3 сторони погодили зміни до «Графіку поставки устаткування» (додаток № 5 до договору) та визначили, що поставка устаткування за найменуваннями № 9 здійснюється до 19.09.2017; №№ 7, 10, 42 - до 20.09.2017; №№ 6, 17 - до 08.11.2017; № 4 - до 17.11.2017; № 1 - до 24.11.2017; №№ 2, 16 - до 01.12.2017; №№ 11, 20, 74, 86 - до 15.12.2017; №№ 3, 5, 8, 12-15, 18-19, 21-41, 43-73, 75-85, 87-161 - до 03.02.2018.

За умовами додаткової угоди від 23.03.2018 № 5, сторони внесли зміни до «Графіку виконання будівельних робіт» (додаток № 1 до договору) та встановили строк виконання: загально-будівельних робіт - до 31.03.2018, монтажних робіт - до 31.03.2018, благоустрою - до 31.03.2018.

Укладеними в подальшому додатковими угодами від 29.12.2017 № 4 та від 23.03.2018 № 5 вносилися зміни до «Графіку поставки устаткування» та до «Специфікації вартості устаткування»; строки постачання та вартість устаткування не змінювалися.

Згідно з пунктом 8.1 договору за невиконання чи неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

У пункті 8.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання підрядником взятих на себе зобов`язань з поставки устаткування у строки, зазначені у «Графіку поставки устаткування» до договору, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування.

Відповідно до пункту 8.5 договору у разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт (етапів робіт) підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості робіт (етапів робіт), з яких допущено прострочення виконання.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ПрАТ «СМУ № 24» допустило прострочення виконання зобов`язань з поставки устаткування, яке було поставлено за актами прийому-передачі за лютий-серпень 2018, та виконання робіт за договором, а саме, відповідно до довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3): від 24.05.2018 на суму 815 490,88 грн, від 29.05.2018 на суму 985 200,63 грн, від 22.06.2018 на суму 3 928 729,38 грн, від 27.06.2018 на суму 19 049,05 грн, від 27.06.2018 на суму 5 718 107,61 грн.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога АТ «Укргазвидобування» в особі ГУ «Полтавагазвидобування» про стягнення з ПрАТ «СМУ № 24» штрафних санкцій на загальну суму 1 322 903,63 грн, у тому числі пеня за несвоєчасно поставлене устаткування в сумі 88 731,24 грн, штраф у розмірі 7 % від вартості несвоєчасно поставленого устаткування в сумі 87 514,63 грн, штраф за несвоєчасне виконання будівельних робіт в сумі 1 146 657,76 грн, обґрунтована неналежним виконанням відповідачем умов договору будівельного підряду «Під ключ» від 17.07.2017 № 863/17 щодо виконання зобов`язань з поставки устаткування та виконання будівельних робіт у строки, встановлені договором, що є підставою для нарахування штрафних санкцій відповідно до пунктів 8.2, 8.5 договору.

Відповідно до положень статті 193 ГК суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що відносини сторін у справі урегульовано договором будівельного підряду «Під ключ» від 17.07.2017 № 863/17, який за своєю правовою природою є змішаним договором (підряду та поставки), та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень статей 173, 174 ГК та статей 11, 202, 509 ЦК.

За змістом статті 712 ЦК за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 875 ЦК за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина 1) Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (частина 2).

Згідно зі статтею 846 ЦК строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1). Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (частина 2).

Відповідно до положень статті 202 ГК і статті 599 ЦК зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

У частині 1 статті 612 ЦК передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 610, 611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 ГК штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Судами попередніх інстанцій установлено обставини прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором будівельного підряду «Під ключ» від 17.07.2017 № 863/17 з поставки устаткування та виконання робіт, що є підставою для застосування до відповідача відповідальності у виді штрафу та пені, сплату яких за неналежне виконання підрядником своїх зобов`язань передбачено пунктами 8.2, 8.5 договору. При цьому суди попередніх інстанцій, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені та штрафів, визнали його арифметично правильним.

Разом із тим у пункті 9.1 зазначеного договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, якщо це є наслідком дії обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (пожежа, повінь, землетрус, інші стихійні лиха, війна і військові дії, блокада, страйк, дії урядів). Строк виконання зобов`язань відкладається на термін дії таких обставин. Дія обставин непереборної сили повинна бути підтверджена Торгово-промисловою палатою України або організацією, на яку покладені обов`язки по ліквідації таких обставин.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ПрАТ «СМУ № 24», заперечуючи проти позову та нарахування штрафних санкцій, послалося на те, що прострочення виконання зобов`язань відбулося внаслідок обставин, за які він не відповідає, зокрема за обставин несприятливих погодних умов, що підтверджено листом Полтавського обласного центру з гідрометеорології від 22.03.2018 № 33-03-41/117 та сертифікатом Полтавської торгово-промислової палати від 23.04.2018 № 8105.

Так, у сертифікаті від 23.04.2018 № 8105 засвідчено наявність форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) у період з 08.02.2018 по 10.04.2018, які унеможливили виконання ПрАТ «СМУ № 24» зобов`язань з виконання певного виду робіт за договором будівельного підряду «Під ключ» від 17.07.2017 № 863/17.

Суди попередніх інстанцій, надавши оцінку таким обставинам, зазначили, що ці форс-мажорні обставини впливають на виконання лише частини робіт за договором та жодним чином не впливають на виконання зобов`язань з постачання устаткування, тому дійшли висновку, що такі обставини мають бути враховані при визначенні розміру штрафних санкцій за порушення умов договору.

За змістом частини 1 статті 233 ГК у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. При цьому господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Свій висновок про можливість зменшення розміру пені до 50 000,00 грн, штрафу за порушення строків поставки до 50 000,00 грн та штрафу за несвоєчасне виконання будівельних робіт до 574 328,88 грн, нарахованих на підставі договору від 17.07.2017 № 863/17, суд першої інстанції мотивував тим, що відповідачем у повному обсязі виконано зобов`язання за договором, а позивачем не надано суду доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану товариства саме в зв`язку з порушенням відповідачем умов договору. Разом із тим судом було враховано розмір несвоєчасно виконаних зобов`язань, періоди прострочення, наявність обставин непереборної сили у певний період, розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій, який є надмірно великим. З таким висновком суду першої інстанції погодився і суд апеляційної інстанції.

За вказаних обставин суди обох інстанцій на підставі досліджених доказів дійшли до правильного висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру штрафних санкцій.

Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги про те, що судами не обґрунтовано рішення щодо зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій.

Доводи АТ «Укргазвидобування» в особі ГУ «Полтавагазвидобування» про те, що посилання ПрАТ «СМУ № 24» на наявність обставин непереборної сили не є підставою для звільнення його від відповідальності, а також для зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки відповідачем не було вчасно повідомлено позивача про такі обставини, не можуть свідчити про помилковість висновків судів щодо наявності підстав для зменшення розміру таких санкцій, оскільки вказане не було єдиним мотивом для зменшення розміру пені та штрафів, а оцінено судами в сукупності з іншими обставинами.

Отже, суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення спору та правомірно застосували законодавчо регламентоване право щодо зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, тим самим забезпечивши баланс майнових інтересів обох сторін.

Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; тут і далі - у редакції, чинній до 08.02.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Аргументи, наведені у касаційній скарзі, не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги АТ «Укргазвидобування» в особі ГУ «Полтавагазвидобування» про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржених судових актів не знайшли свого підтвердження, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування законних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 08.02.2020), Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 у справі № 910/1330/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий