ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
14 лютого 2020 року м.ТернопільСправа №921/747/19
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Андрусик Н.О.
розглянув клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль в особі Пересувної механізованої колони 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль
про розподіл витрат на професійну правничу допомогу
у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль в особі Пересувної механізованої колони 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль
до відповідача: Приватного підприємства «Захід-Агроінвест», м.Львів
про стягнення 1246390,55грн,
за участю представників:
заявника (позивача): Печений О.П., адвокат, ордер серії ТР №036331 від 01.11.2019;
відповідача: не з`явився.
В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами.
03.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» в особі Пересувної механізованої колони 12 ТОВ «Тернопільбуд», м.Тернопіль, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з клопотанням без номеру від 31.01.2020 (вх.№780) про здійснення відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі №921/747/19.
Ухвалою суду від 04.02.2020 дане клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.02.2020 з повідомленням сторін; встановлено строк для подання заперечень.
Дані заперечення суд не бере до уваги з наступних міркувань.
Відповідно до ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Статтею 170 ГПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмового клопотання. За приписами частини другої даної статті письмові клопотання підписуються заявником чи його представником.
За ч.1 ст.7 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Згідно довідки загального відділу господарського суду електронний лист, яким ПП «Захід-Агроінвест» направлено заперечення без номеру від 11.02.2020 (вх.№1055е від 12.02.2020), електронним цифровим підписом не скріплено, що свідчить про їх неналежне оформлення. В силу вимог ч.4 ст.170 ГПК України дані заперечення підлягають поверненню без розгляду.
Згідно ч.3 ст.244 ГПК України додаткове рішення ухвалює суд протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви. Враховуючи належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду заяви, така розглядається судом в засіданні 14.02.2020.
В судовому засіданні представник заявника ТОВ «Тернопільбуд» - адвокат Печений О.П. підтримав подану заяву та зазначив, що послуги з надання професійної правничої допомоги у даній справі надавалися згідно умов укладеного між ним та ТОВ «Тернопільбуд» договору від 20.07.2018. Після ухвалення судом рішення у даній справі між сторонами договору складено 30.01.2020 Акт наданих послуг, який відображає вид та вартість послуг, наданих товариству у зв`язку з розглядом спору у даній справі.
Розглянувши подану заяву та долучені на її обґрунтування документи, матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи з такого.
Як вбачається зі змісту судового рішення від 28.01.2020, при його ухваленні питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, вирішено не було.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У судовому засіданні 28.01.2020 до закінчення судових дебатів адвокатом позивача усно повідомлено про подання суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення доказів на підтвердження понесених судових витрат.
Заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу з наданням доказів на підтвердження їх розміру адвокатом подано 03.02.2020, тобто в межах строку, визначеного ч.8 ст.129 ГПК України.
Згідно ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За змістом ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Як вбачається з матеріалів заяви, 20.07.2018 між Печеним Олександром Петровичем як Адвокатом, який діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 07 липня 2017 року серія ІФ №001201, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» як Клієнтом, укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір), відповідно до п.1.1, 2.3 якого Клієнт доручив, а Адвокат прийняв доручення про надання юридичної (правової) допомоги відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність, а саме: представництво та захист законних прав та інтересів Клієнта з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, адміністративних, провоохоронних, господарських та інших органах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах державної влади та управління, органах внутрішніх справ та прокуратури, в органах юстиції (в тому числі відділах державної виконавчої служби), податкової служби, банківських установах, з усіх питань, що стосуються Клієнта особисто, в судах всіх інстанцій і здійснювати професійну діяльність Адвоката відповідно до умов даного Договору зі всіма правами представника, (захисника) які передбачені чинним законодавством України; написання необхідних заяв, позовних заяв, скарг, клопотань та інших документів.
Пунктом 1.2 договору Адвокату для виконання доручень за цим договором надано право: від свого імені або від імені клієнта вчиняти усі процесуальні дії. В свою чергу, Клієнт зобов`язався оплатити правову допомогу в розмірі та в порядку, передбаченому договором (п.п.1.3, 3.4 договору).
Згідно п.п.4.1, 4.2 договору вартість правової допомоги встановлюється по домовленості та в межах чинного законодавства України; Клієнт оплачує вартість правової допомоги авансом у день підписання договору.
Договір набув чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В судовому засіданні адвокатом зазначено, що договір від 20.07.2018 про надання правової допомоги укладено з метою надання товариству адвокатських послуг, тобто для здійснення юридичного супроводу господарської діяльності товариства. До звернення з позовом, який розглядався у даній справі, сторонами договору було попередньо узгоджено можливий обсяг та вартість адвокатських послуг, пов`язаних саме із судовим розглядом спору щодо стягнення боргу у даній справі. Втім, остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу сторони узгодили та визначили лише після ухвалення судового рішення, про що складено Акт від 30.01.2020, в якому наведено вид наданих Адвокатом послуг та їх вартість, також підтверджено їх належну якість та прийняття Клієнтом без зауважень. Щодо деталізованого розрахунку таких послуг, зокрема, із зазначенням витраченого часу на підготовку документів, Адвокатом зазначено, що вартість послуг на правничу допомогу сторонами визначено за видом наданих послуг, а не за часом, витраченим адвокатом.
Поряд з цим, з наявних у справі матеріалів та наданих адвокатом в судовому засіданні пояснень з`ясовано, що вартість адвокатських послуг, пов`язаних з розглядом справи №921/747/19 Клієнтом не відшкодовано.
З цього приводу судом враховується наступне.
Згідно з частиною третьою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
В свою чергу, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Тобто, невід`ємною складовою процесу вирішення питання про відшкодування інших судових витрат є наявність доказів на підтвердження обсягу, вартості відповідних послуг та здійснення судом оцінки поданих доказів, зокрема, на предмет їх дійсності.
Заявником, на підтвердження обсягу наданих адвокатських послуг та їх вартості, окрім договору про надання правової допомоги та Ордеру серії ТР 3036331 від 01.11.2019, надано Акт наданих послуг від 30.01.2020, в якому зазначено, які послуги були надані адвокатом та їх вартість.
Утім, з наявного переліку послуг не вбачається, яким документам надано правову оцінку, їх обсяг, скільки часу було витрачено Адвокатом на конкретний вид робіт; не обґрунтовано необхідності надання такої послуги; не підтверджено здійснення Адвокатом правового аналізу поданого відповідачем відзиву на позов, адже у підготовчому засіданні товариством не було надано відповіді на відзив на позов.
Таким чином, на підставі наявних у справі доказів на підтвердження суми понесених позивачем витрат на адвокатські послуги суд не може здійснити їх оцінку, оскільки неможливо встановити який обсяг адвокатських послуг товариством замовлено та які було виконано адвокатом Печеним О.П. З умов договору від 20.07.2018 також неможливо встановити вказані обставини.
Наведене в сукупності унеможливлює здійснити перевірку витрат на предмет відповідності визначених статтею 126 ГПК України критеріям співрозмірності, що має наслідком відмову в покладенні таких витрат на іншу сторону.
Щодо витрат в розмірі 4500грн, що включають вартість послуг на представництво інтересів Клієнта безпосередньо в судових засіданнях, то на думку суду такі є обґрунтованими, виходячи з такого.
Участь Адвоката у трьох судових засідання є підтвердженою. Вартість представництва інтересів товариства в одному судовому засіданні сторонами визначено у розмірі 1500грн, тобто вартість послуги по представництву Клієнта у судових засіданнях склала 4500грн (3 засідання х 1500грн). В Акті від 30.01.2020 наведено розрахунок даної послуги.
За приписами статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому цим Законом. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами (ст.6 Закону).
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тобто розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Проаналізувавши наданий Акт з описом робіт, умови договору про надання правової допомоги, обставини ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог, факт участі адвоката Печеного О.П. в трьох судових засіданнях, його досвід та кваліфікацію, в сукупності з характером заявленого спору та складністю справи, суд вважає, що відображена в ньому, інформація відповідає документам, що міститься у матеріалах справи, а відтак заява позивача в цій частині підлягає задоволенню.
Згідно п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
З аналізу наведеної правової норми вбачається, що додаткове рішення це засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасовувати чи змінювати, проте він має право виправити деякі його недоліки, не пов`язані з його законністю і обґрунтованістю, зокрема, неповноту. Додаткове рішення за своїм змістом не може відрізнятися від основного рішення та долучається до нього.
Таким чином, якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він, на підставі статті ст.244 ГПК України, має право прийняти додаткове рішення зі справи, яким вирішити відповідне питання.
Керуючись ст.ст.42, 123, 124, 126, 129, 221, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль в особі Пересувної механізованої колони 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд», м.Тернопіль без номеру від 31.01.2020 (вх.№780 від 03.02.2020 про розподіл судових витрат задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватного підприємства «Захід-Агроінвест» (вул.Богданівська, 15А, м.Львів, ідентифікаційний код 32865702) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» (проспект Степана Бандери, 38, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 01268934) в особі Пересувної механізованої колони 12 Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільбуд» (проспект Степана Бандери, 38, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 01269017) 4500(чотири тисячі п`ятсот)грн понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. В іншій частині - у задоволенні заяви відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку ст.257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дати складення повного тексту судового рішення.

Додаткове рішення складено та підписано 20.02.2020.

Суддя Н.О. Андрусик