РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2020Справа № 910/16689/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Київгаз»

(01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, 4Б, код 03346331)

до Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» (04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 126, код 35669360)

про стягнення 412 029, 44 грн,

Представники сторін:

від позивача Герич М.Я. за довіреністю

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Київгаз» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» про стягнення 412 029,44 грн основного боргу за договором № 3.1.703.7 про умови поставки газу Управителем для побутових потреб від 01.10.2009.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача непогашеної заборгованості перед позивачем за договором № 3.1.703.7 про умови поставки газу Управителем для побутових потреб від 01.10.2009 у заявленому розмірі, безспірність якої підтверджено в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16689/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 24.12.2019.

21.12.2019 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому учасник справи заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що на даний час поточна діяльність Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» не здійснюється, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про те, що підприємство знаходиться в стані припинення. Учасник справи вважає, що підприємство попередньо виконало кредиторські вимоги позивача шляхом включення їх до передавального акту в загальному розмірі 412 029,44 грн, що підтверджується протоколом засідання комісії з реорганізації від 06.06.2019 № 11/1, тому у задоволенні позову просив відмовити.

24.12.2019 через канцелярію суду представник позивача подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

24.12.2019 позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що до моменту внесення відомостей про припинення Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» шляхом приєднання до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» така юридична особа (відповідач) наділена цивільною правоздатністю та дієздатністю, може бути відповідачем у суді. Також позивач зазначає, що Цивільним кодексом України визначений вичерпний перелік підстав припинення зобов`язань, і такої підстави припинення зобов`язання як включення кредиторських вимог до передавального акту підприємства Цивільним кодексом України не передбачено, перебування боржника у стані припинення не припиняє його зобов`язання, тому стверджує про обґрунтованість позовних вимог.

24.12.2019 у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 16.01.2020.

У судовому засіданні 16.01.2020 представник позивача подав до суду клопотання про долучення документів до справи.

16.01.2020 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.02.2020.

У судовому засіданні 04.02.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 04.02.2020 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до ст. 120 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, беручи до уваги відсутність будь-яких повідомлень представника відповідача про причини його неявки в судове засідання 04.02.2020, та про мирне врегулювання спору між сторонами, суд вирішив розглянути дану справу за відсутності такого учасника справи.

У судовому засіданні 04.02.2020, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2009 між Публічним акціонерним товариством «Київгаз» (постачальником) та Комунальним підприємством «Куренівське Подільського району міста Києва» (управителем) було укладено Договір № 3.1.703.7 про поставки газу управителям для побутових потреб (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язувався забезпечити в інтересах Управителя транспортування (доставку) природного газу (надалі - газ) для комунально-побутового споживання населення, а Управитель зобов`язується забезпечити безперервне надання газу в якості комунальної послуги населенню (наймачам, орендарям, власникам) квартир, іншим особам, які зареєстровані в житловому приміщенні (квартира, комунальна квартира, гуртожиток), та своєчасно здійснити оплату Постачальнику вартості спожитого мешканцями газу в термін і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 5.2. Договору передбачено, що якщо Відповідач користується послугами ГІОЦ КМДА з розщепленням платежів, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяця, управитель зобов`язується забезпечувати збір та надходження до транзитного рахунку ГІОЦ грошових коштів мешканців за діючими тарифами по єдиних розрахункових документах платників комунальних послуг.

Відповідно до п. 5.3 Договору, якщо управитель не користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, управитель зобов`язується щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяця забезпечувати збір коштів та перераховувати їх на рахунок постачальника як вартість газу, спожитого мешканцями.

Згідно з п. 5.4 Договору суми коштів, які надійшли від уповноважених установ та організацій по відшкодуванню втрат за надання пільг та субсидій з оплати природного газу управитель зобов`язується перераховувати постачальнику протягом 3-х банківських днів з дня отримання.

Відповідно до п. 5.5. Договору у разі нездійснення платежів окремими мешканцями до 10 числа кожного наступного за звітним місяця, або у разі ненадходження коштів по відшкодуванню пільг та субсидій по оплаті за газ, управитель приймає на себе зобов`язання невідкладно вжити всіх правових заходів для забезпечення своєчасної оплати за спожитий газ мешканцями (уповноваженими установами та організаціями по відшкодуванню пільг та субсидій), зокрема, шляхом стягнення заборгованості, з боржників через суд.

Відповідно до п. 7.1.1. Договору постачальник має право вимагати від управителя своєчасної та в повному обсязі оплати вартості переданого йому газу для надання комунальної послуги мешканцям.

На виконання умов Договору позивач за період з грудня 2014 року по березень 2015 року (включно) поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 451 407,69 грн, що підтверджується актами прийому-передачі газу з грудня 2014 року по березень 2015 року.

Позивач зазначає, що відомостями про розподіл коштів та розрахунку заборгованості підтверджено, що відповідачем, відповідно до умов Договору № 3.1.703.7 про умови поставки газу Управителям для побутових потреб від 01.01.2009 року, з квітня 2015 року по липень 2018 року частково було здійснено оплату за поставлений газ.

Згідно розрахунку позивача, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором, у останнього виникла заборгованість у розмірі 412 029,44 грн.

Рішенням Київської міської ради №838/4902 від 23.05.2018 «Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання» вирішено реорганізувати Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» та встановлено, що Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва».

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про те, що Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» перебуває в стані припинення з 30.08.2018, строк для пред`явлення вимог кредиторів визначено до 31.10.2018, головою комісії з реорганізації відповідача призначено Копашинську С.В.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором № 3.1.703.7 про поставки газу управителям для побутових потреб від 01.10.2009 та невизнанням кредиторських вимог, позивач у березні 2019 року звернувся до Господарського суду міста Києва позовом до Комунального підприємства "Куренівське Подільського району міста Києва" в особі голови комісії з припинення Копашинської Світлани Василівни про включення вимог у розмірі 412 029,44 грн до передавального акту.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2019 у справі № 910/2705/19, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2019, та набрало законної сили 10.10.2019, позов задоволено повністю, зобов`язано Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» в особі голови комісії з припинення Копашинської Світлани Василівни включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Київгаз» у сумі 412 029,44 грн до передавального акту.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, наявність у відповідача заборгованості у сумі 412 029,44 грн. за договором № 3.1.703.7 про поставки газу управителям для побутових потреб від 01.10.2009 є встановленою обставиною, а тому в межах розгляду даної справи доказуванню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом № 11/1 засідання комісії з реорганізації Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» в особі голови комісії з припинення Копашинської Світлани Василівни від 06.06.2019 вирішено після завершення формування реєстру кредиторських вимог при складанні передавального акту підприємства включити грошові вимоги АТ «Київгаз» у загальному розмірі 412 029,44 грн. та направити акт на погодження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що передавальний акт по відповідачу не затверджений, відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесені, відповідач не є припиненим, а його приєднання до іншої особи не є завершеним.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі від 17.05.2019 у справі № 910/2705/19 встановлено заборгованість відповідача по договору № 3.1.703.7 про поставки газу управителям для побутових потреб від 01.10.2009 у розмірі 412 029,44 грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості у заявленому розмірі 412 029,44 грн боргу, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з ч. 3 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Статтею 107 ЦК України визначено, що:

- кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом (ч. 1);

- після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які ул.номуся сторонами (ч. 2).

Суд зазначає, що така форма реорганізації юридичної особи як приєднання передбачає припинення діяльності одного підприємства як юридичної особи та передачу належних йому активів та пасивів (майнових прав та зобов`язань) до іншого підприємства (правонаступника). При цьому у разі приєднання, нової юридичної особи не створюється.

Вказана форма реорганізації характеризується переходом усіх прав та обов`язків суб`єктів, що реорганізуються, в порядку універсального правонаступництва до іншої особи.

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною восьмою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Підстави припинення зобов`язань визначені у ст.ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України (припинення зобов`язання виконанням, припинення зобов`язання переданням відступного, припинення зобов`язання зарахуванням, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, припинення зобов`язання прощенням боргу, припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі, припинення зобов`язання неможливістю його виконання, припинення зобов`язання смертю фізичної особи, припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи).

Серед підстав припинення зобов`язання відсутня така підстава для припинення зобов`язання, як реорганізація юридичної особи шляхом приєднання або включення кредиторських вимог до передавального акту.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача щодо сплати заборгованості не припинились лише з огляду на здійснення реорганізації відповідача шляхом приєднання та прийняття рішення про включення грошових вимог до передавального акту.

Відповідачем не надано доказів складання та затвердження передавального акту підприємства.

Отже, враховуючи, що станом на день розгляду даної справи відповідач не є припиненим, його приєднання до іншої юридичної особи є незавершеним, передавальний акт не підписаний, а наявність у відповідача перед позивачем заборгованості у заявленій сумі 412 029,44 грн підтверджена, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що перебування відповідача в стані припинення не припинило його зобов`язання щодо сплати позивачу грошових коштів, а тому позивач вправі вимагати від відповідача як виконання зобов`язань, так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 925/1143/17.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`ул.ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» (04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 126, код 35669360) на користь Акціонерного товариства «Київгаз» (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, 4Б, код 03346331) заборгованість у розмірі 412 029,44 грн (чотириста дванадцять тисяч двадцять дев`ять грн 44 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 180,45 грн (шість тисяч сто вісімдесят грн 45 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 26.02.2020.

Суддя О.Г. Удалова