ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" лютого 2020 р.Справа № 922/198/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

Без виклику представників сторін,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ від 10.02.2020р. (вх. № 4217 від 18.02.2020р.) про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Дирди Віктора Олександровича, с. Черкаський Бишкин , Фізичної особи ОСОБА_1 , с. Черкаський Бишкин
про стягнення 149 949,74 грн.
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути достроково солідарно з Фізичної особи-підприємця Дирди Віктора Олександровича, с. Черкаський Бишкин та Фізичної особи ОСОБА_1 , с. Черкаський Бишкин заборгованість за Кредитним договором №011/1397/388417 від 13.02.18р. в сумі 149 949,74 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 134 279,98 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом в сумі 74 279398 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 15 669,76 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в сумі 15 463,74 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

28.01.20р. судом направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської обл. про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Харківській області відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Балаклійський р-н, Харківської області, документ, що посвідчує особу паспорт серія НОМЕР_1 виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області у квітні 1999р.; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

10.02.20р. до господарського суду надійшла відповідь на запит.

Ухвалою суду від 11.02.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням учасників справи.

18.02.20р. позивачем подано до суду через канцелярію заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якій просить суд накласти арешту на нерухоме майно Позичальника - ФОП Дирди Віктора Олександровича, а саме на:

- Житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , що належить Дирді Віктору Олександровичу на праві приватної власності на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45504586 від 13.02.2019, Зміївська районна державна адміністрація Харківської області;

- Земельну ділянку, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0223, що належить Дирді Віктору Олександровичу на праві приватної власності на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40500735 від 05.04.2018, Зміївська районна державна адміністрація Харківської області.

Суд, дослідивши дану заяву, не вбачає підстав для її задоволення у зв`язку з наступним.

У відповідності до положень ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Також, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В обґрунтування даної заяви заявник вказує про те, що дії Позичальника, свідчать про його намір уникнути від сплати кредитної заборгованості, оскільки заборгованість Позичальника є суттєвою та становить - 149 949 грн. 74 коп., а обставини, що породили виникнення заборгованості вказують на неплатоспроможність Боржника (він не виконує взяті на себе боргові зобов`язання, відмовляється від пропонованих програм рефінансування, припинив відповідати на телефонні дзвінки працівників банку, тощо), у зв`язку з чим існують всі підстави забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Позичальнику.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, заявник обґрунтовує свою заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб або здійснення інших дій, що значно зменшить його вартість.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення». Такий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову зробив Верховний Суд у своїй постанові від 22.08.2018 р. (справа №924/150/17).

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголошує, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Крім того, у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

В пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України також наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В Постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року по справі №761/39201/18 колегія суддів зазначила, оскільки заявник не довів намірів відповідача відчужити спірне майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду, то посилання в заяві про можливість відчуження спірного майна на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення.

Проте, заявником не подано жодного доказу в підтвердження своїх доводів та аргументів, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, суд відхиляє заяву про забезпечувальні заходи з огляду на відсутність доведення співрозмірності ціни заявленого позову 149 949,74 грн. з вартісними показниками майна Позичальника - земельної ділянки та житлового будинку. В зв`язку з чим, адекватність обраних забезпечувальних заходів судом визнаються не відповідними та не доведеними заявником.

Також, суду зазначає про те, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Проте, заявником не надано суду доказів наявності у Фізичної особи-підприємця Дирди Віктора Олександровича коштів, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах.

У зв`язку з вищевикладеним, а також враховуючи, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є її обґрунтованість, заяву слід визнати такою, що не підлягає задоволенню через її необґрунтованість та ненадання доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві, а також, що заявлені заходи забезпечення є співмірними предмету позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 136, 140, 234, 254, 255, п. п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. №4217 від 18.02.20р.) Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Оскарження здійснюється в порядку визначеному ст. ст. 254-255 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 20.02.2020р.

Суддя Л.В. Шарко