РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2020Справа № 910/14952/19

За позовомАкціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-Інвест»
простягнення 26 853,92 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" (далі - заявник, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Інвест" про стягнення 26 853,92 грн. заборгованості по договору про подачу та збирання вагонів №Л/ДН-5/17/696/Мп від 01.06.2017.

Ухвалою суду від 30.10.2019 позов залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

15.11.2019 (відповідно до конверту, в якому надійшло клопотання) позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 20.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 16.01.2020.

16.01.2020 відповідачем подана заява про поновлення строку на подання відзиву.

Подане клопотання про поновлення строку на подання відзиву задоволено судом, відзив прийнято судом до розгляду.

У відзиві відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що між сторонами договір на експлуатацію залізничної колії або договір на подачу та збирання вагонів, які б передбачали обов`язок ТОВ «Роял-Інвест» відшкодувати витрати на утримання смуги відведення не укладався, а Договір про подачу та збирання вагонів №Л/ДН-5/17/696/Мп від 01.06.2017 не є укладеним, оскільки сторони не досягли у належній формі згоди щодо істотної умови договору - ціни.

У судовому засіданні 16.01.2020 судом оголошено перерву до 11.02.2020.

30.01.2020 позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого позивач заперечив проти тверджень відповідача, викладених у відзиві.

03.02.2020 позивачем подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

10.02.2020 відповідачем подані пояснення на заперечення на відповідь на відзив. До пояснень відповідачем подані наступні докази: копія договору №12312/ЛЗ-2018 від 20.03.2018, копія претензії, копія відповіді на претензію.

Відповідно до ч.9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Оскільки подані відповідачем докази, в порушення вимог ч.9 ст. 80 ГПК України не були направлені позивачу, подані докази не беруться судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2017 між ПАТ «Українська залізниця» (далі - Позивач, Залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роял-Інвест» (далі - Відповідач, Власник) укладено договір про подачу та забирання вагонів №Л/ДН-5/17/696/Мп від 01.06.2017.

У відповідності до пункту 3 Договору по станції примикання Берегово власником під`їзної колії (Відповідачем) в смузі відведення залізниці зайнято ділянку площею 695м2.

У відповідності до підпункту 12.3 пункту 12 даного договору, власник під`їзної колії сплачує залізниці плату за примикання під`їзних колій у смузі відведення згідно розрахунку підрозділу Ужгородська дирекція залізничних перевезень і утримується щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Збори і плати вносяться в відомості плати форми ГУ-46 та накопичувальні картки ФДУ-92 (п. 12 Договору).

Так, у відповідності до підпункту 12.3 пункту 12 залізницею затверджено Розрахунок відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці на 2019 рік по всіх станціях виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» (за 1 кв м в місяць без ПДВ, протокол від 29.03.2019 №74 та розрахунок наявні в матеріалах справи). Вагони на під`їзду колію подаються після повідомлення, яке передається по тел. №42-403, 0. Вагони на під`їзду колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях навантаження, вивантаження. Про готовність вагонів до збирання власник під`їзної колії передає залізниці повідомлення за формою, встановленою правилами користування вагонами і контейнерами та по тел. №22-18, 22-15 (пункт 5,7 Договору).

Згідно з розрахунком відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці, затверджених керівництвом ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» від 29.03.2019 року, ставка збору з 01 квітня 2019 року по станції Берегово за 1 м2 становить 6,32 грн. (без ПДВ). Ця ставка зросла з 01.04.2019 року в зв`язку із підвищенням ставок податку на землю по м. Берегово.

Наказом від 29.03.2019№180 з метою збільшення доходних надходжень, враховуючі збільшення ставок податку на землю та на виконання рішення протоколу засідання комісії виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» з встановлення цін та тарифів на товари, роботи і послуги, що надаються підрозділами дирекції № від 29 березня 2019 року наказано ввести в дію з 01 квітня 2019 року ставки за відшкодування та утримання смуги відведення згідно додатку №1 до наказу.

Відповідач звернувся листом від 02.04.2019 №27 за роз`ясненням щодо обґрунтування підвищення ставок за відшкодування витрат за утримання смуги відведення.

Листом від 09.04.2019 №ДН-5-20/538 залізницею надано відповідь, що на підприємстві діють розрахунки з відшкодування витрат на утримання 1 кв м смуги відведення, виконані на підставі "Методичних рекомендацій, щодо визначення вартості робіт та послуг, які надаються за вільними (договірними) тарифами (доведені листом № ЦЗМ-12/2431 від 16.12.2011 року).

Відповідно до вимог даної методики, на підставі установчих документів, визначені коефіцієнти, що враховують сферу діяльності користувача землі.

Органами місцевого самоврядування, відповідно до статей 274 та 277 Податкового кодексу України, прийняті ставки земельного податку у 2019 році, на підставі яких визначена плата за 1 кв м землі під коліями кожній з станцій для кожного користувача землі.

Виходячи з наведеного, проведено нові розрахунки з відшкодування витрат на утримання 1кв.м смуги відведення, на підставі яких комісією Ужгородської дирекції залізничних перевезень прийнято рішення ввести в 01 квітня 2019 року ставки за відшкодування витрат на утримання смуги відведення.

Позивач вказує на наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за договором за період з червеня - жовтня 2019 року в сумі 26 354,40 грн.

17 вересня 2019 року Залізницею направлено Відповідачу претензію за №ДН-5-ДНЮ/215 про погашення заборгованості, однак відповіді не отримано, кошти не перераховано.

Згідно з пунктом 2 Статуту залізниць України зазначено, що Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 2.2 розділу 12 Правил перевезень вантажів передбачено, що до залізничних під`їзних колій належать колії, що з`єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності.

Залізничні під`їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним, транспортом загального користування.

Під`їзні колії з усіма спорудами і пристроями, локомотиви і вагони повинні утримуватись в повній справності згідно з чинними Правилами технічної експлуатації залізниць України.

Взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів.

Договори про подачу та забирання вагонів укладаються між залізницею і підприємствами, у разі обслуговування локомотивом залізниці під`їзних колій або окремих вантажних фронтів.

Договір про експлуатацію під`їзної колії і договір про подачу та забирання вагонів укладається терміном на п`ять років.

Згідно з статтею 77 Статуту залізниць України зазначено, що термін дії договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії і договору на подачу та забирання вагонів визначається сторонами. У випадку зміни технологічного устаткування або технології роботи станції чи залізничної під`їзної колії окремі пункти договору або увесь договір за вимогами однієї із сторін можуть бути переглянуті до закінчення терміну його дії.

Посилання відповідача на те, що договір про подачу та забирання вагонів №Л/ДН-5/17/696/Мп від 01.06.2017 не є укладеним, оскільки сторони не досягли у належній формі згоди щодо істотної умови ціни, судом визнається необґрунтованим.

01 червня 2017 між ПАТ «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роял-Інвест» укладено договір про подачу та забирання вагонів №Л/ДН-5/17/696/Мп від 01.06.2017. Договір підписано обома сторонами і скріплено печатками.

Перелік робіт (послуг) за вільними тарифами встановлюється відповідно до таблиці 5 пункту 32 розділу II Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (далі - Збірник тарифів).

Пункт 32 Збірника тарифів встановлює Перелік видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються залізничним транспортом за вільними тарифами (на підставі окремих договорів).

Розрахунки за роботи й послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються суб`єктами господарювання за згодою сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Вільні тарифи визначаються виходячи з кон`юнктури ринку, якості і споживчих властивостей робіт і послуг.

При реалізації послуг за вільними тарифами сторони визначають методи погодження тарифу: підписання протоколу за допомогою засобів зв`язку тощо виходячи з умов реалізації (терміновості реалізації та ін.).

Таким чином, враховуючи загальні вимоги законодавства щодо договірних відносин та норми Збірника тарифів Залізницею в пункті 3 Договору про подачу та забирання вагонів №Л/ДН-5/17/696/Мп від 01.06.2017 зазначено, що по станції примикання Берегово власником під`їзної колії в смузі відведення залізниці зайнято ділянку площею 695м2, оскільки від розміру земельної ділянки залежить плата за примикання під`їзної колії..

У відповідності до підпункту 12.3 пункту 12 даного договору, Власник під`їзної колії сплачує Залізниці плату за примикання під`їзних колій у смузі відведення згідно розрахунку підрозділу Ужгородська дирекція залізничних перевезень і утримується щомісячно до 10 числа поточного місяця.

Дані умови договору погоджені ТОВ «РОЯЛ-НВЕСТ» шляхом підписання договору.

Таким чином, плата за примикання під`їзної колії у смузі відведення залізниці визначається окремим розрахунком, а не додатковою угодою.

Так, залізницею у відповідності до підпункту 12.3 пункту 12 затверджено розрахунок відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці на 2019 рік по всіх станціях виробничого структурного підрозділу «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» (за 1 кв м в місяць без ПДВ, протокол від 29.03.2019 №74 та розрахунок). До відома власників під`їзних колій, в т.ч. і Відповідача, ставки за відшкодування витрат на утримання смуги відведення доведено наказом Ужгородської дирекції залізничних перевезень від 29.03.2019 №180.

Згідно розрахунку відшкодування витрат на утримання смуги відведення залізниці, затверджених керівництвом ВСП «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» від 29.03.2019 року, ставка збору з 01 квітня 2019 року по станції Берегово за 1 м2 становить 6,32грн. (без ПДВ). Ця ставка зросла з 01.04.2019 року в зв`язку із підвищенням ставок податку на землю по м.Берегово.

До матеріалів справи додано копії накопичувальних карток за січень - травень 2019, згідно яких з особового рахунку Відповідача списано плату за примикання під`їзних колій у смузі відведення. Накопичувальні картки підписано Відповідачем шляхом накладення електронного цифрового підпису, а отже прийнятими без зауважень та не оскаржені. Зазначення в накопичувальних картках номеру Договору як 396/М визнається технічною помилкою, оскільки суду не надано договору з таким номером, натомість кошти знімалися з рахунку по договору №696/М, оскільки накопичувальні картки підписано ТОВ «РОЯЛ-ІНВЕСТ».

Відповідачем не було вчинено будь-яких дій щодо оскарження розміру плати за примикання під`їзної колії чи умов договору щодо відшкодування цих витрат.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України, підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За висновком суду, позивачем належним чином доведені та обґрунтовані позовні вимоги про стягнення з відповідача 26 354,40 грн. заборгованості по договору про подачу та збирання вагонів №Л/ДН-5/17/696/Мп від 01.06.2017 за період з червня-жовтень 2019 року, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги про стягнення 26 354,40 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до підпункту 14.1 пункту 14 Договору за несвоєчасну оплату належних залізниці платежів, які передбачено даним договором, Власник сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми прострочки, за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Залізницею за невиконання умов договору нараховано пеню за період прострочення з 10.06.2019 по 10.10.2019 у розмірі 499,52 грн.

Так, відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог, суд дійшов до висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 499,52 грн.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, ч.9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял-Інвест» (01010, м. Київ, вул. Січневого Повстання, буд. 3-Б, код ЄДРПОУ 3428897) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, код 40075815) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) 26 354 (двадцять шість тисяч триста п`ятдесят чотири) грн. 40 коп. основної заборгованості, 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 52 коп. пені, 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.02.2020

Суддя І.І. Борисенко