ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Справа № 915/1960/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В.,

розглянувши заяву

позивача ТОВ "Трейдавтотранс" (54031, м. Миколаїв, вул. Елекстронна, 72-а) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шибко О.Л. ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" (вул. Архітектора Старова, 4, к. Е, кв. 2, м. Миколаїв, 54046, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про витребування майна з чужого незаконного володіння

у справі №915/1960/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" (54031, м. Миколаїв, вул. Електронна, буд. 72-а; ідентифікаційний код 32754814),

кредитори:

1) Фізична особа-підприємець Яковішин Ярослав Миколайович ( АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ),

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Новоградстрой" (54029, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 36),

3) Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; поштова адреса: 01014, м. Київ, вул. Дружби народів, 38),

ліквідатор: Шибко Олександр Леонідович, вул. Лягіна, 4/9, м. Миколаїв, 54001,

товарна біржа "Титул" (54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, буд. 18/5, офіс 3.9).

Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, 54001, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 107,

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" арбітражним керуючим Шибко О.Л. подано до суду заяву №02-01/39 від 10.09.2019 про:

- витребування у ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Електронна, 72а, м. Миколаїв, а саме: цілого нежитлового об`єкту, який складається із: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. 3-1. загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-І, загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1, загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємностей за літ. Т-1; споруд №2, З, 4, 8; покриття І), яке належить ТОВ "Трейдавтотранс";

- скасування запису про право власності №17133677 від 25.10.2016, внесеного державним реєстратором: приватним нотаріусом Душейко Олесего Михайлівною, ММНО, Миколаївська обл. Підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер: 1619, виданий 12.10.2016, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л.; заява про надання згоди, серія та номер: 1506, виданий 25.10.2016, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М. Підстава внесення запису: RRР-4НІ0R5АFU округ, Миколаївська обл. Форма власності: приватна Розмір частки: 1/1 Власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ", , країна реєстрації: Україна;

- визнання права власності на цілий нежитловий об`єкт, який складається зі: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. 3-1. загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-І, загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1, загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємностей за літ. Т-1; споруд №2, З, 4, 8; покриття І, розташований за адресою: вул.. Електронна, 72 а , м. Миколаїв, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" (54031, м. Миколаїв, вул.. Електронна, буд. 72-а, ідентифікаційний код 32754814).

Ухвалою суду від 17.09.2019 заяву ліквідатора залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків заяви.

Зокрема, судом зазначено, що заява №02-01/39 від 10.09.2019 не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- не містить повного найменування юридичної особи позивача, адреси його місцезнаходження, поштового індексу; ідентифікаційного коду (п.1 ч.3 ст. 162 ГПК);

- не зазначено всіх учасників провадження у справі про банкрутство;

- не зазначено ціни позову (п.3 ч.1 ст. 162 ГПК),

- не надано доказів на підтвердження надіслання копії заяви та доданих до неї документів іншим учасникам провадження у справі про банкрутство;.

- заява не містить доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 2 ч. 1 ст. 164).

26.09.2019 ліквідатором подано до господарського суду уточнену заяву про витребування майна з чужого незаконного володіння за вих. №02-01/40 від 23.09.2019, якою ліквідатор просить суд:

- витребувати у ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Електронна, 72а, м. Миколаїв, а саме: цілий нежитловий об`єкт, який складається зі: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. 3-1. загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-І, загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1, загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємностей за літ. Т-1; споруд №2, З, 4, 8; покриття І, яке належить ТОВ "Трейдавтотранс";

- зобов`язати приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесі Михайлівни, ( АДРЕСА_6 ) скасувати запис про право власності №17133677 від 25.10.2016. Підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер: 1619, виданий 12.10.2016, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л.; заява про надання згоди, серія та номер: 1506, виданий 25.10.2016, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М. Підстава внесення запису: RRР-4НІ0R5АFU округ, Миколаївська обл. Форма власності: приватна Розмір частки: 1/1 Власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ", , країна реєстрації: Україна;

- визнати право власності на цілий нежитловий об`єкт, який складається зі: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. 3-1. загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-І, загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1, загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємностей за літ. Т-1; споруд №2, З, 4, 8; покриття І, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" (54031, м. Миколаїв, вул.. Електронна, буд. 72-а, ідентифікаційний код 32754814).

Позовні вимоги обгрунтовано посиланням на норми ст. ст. 387, 388 ГПК України та мотивовано тим, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі №915/1960/15, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19.03.2019, задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», ухвалу господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 скасовано, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "Трейдавтотранс", у зв`язку з чим, підстави набуття ОСОБА_1 придбаного за відповідним договором купівлі-продажу нерухомого майна, яке вибуло з власності ТОВ "Трейдавтотранс" та його передачі останньою до статутного капіталу ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" відсутні.

До зазначеної заяви ліквідатором додано заяву про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Заяву обгрунтовано посиланням на ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та мотивовано тим, що на рахунках банкрута відсутні кошти для сплати судового збору, комітетом кредиторів відмовлено ліквідатору у створенні фонду для відшкодування витрат арбітражного керуючого, кредиторами банкрута прийнято рішення доручити арбітражному керуючому звернутися до господарського суду з клопотанням про відстрочку сплати судового збору.

03.10.2019 на електронну адресу господарського суду надійшла заява ліквідатора за вих. №02-01/46 від 03.10.2019 про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесі Михайлівни ( АДРЕСА_8 ).

Ухвалою суду від 08.10.2019 уточнену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" в особі ліквідатора Шибко О.Л №02-01/40 від 23.09.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНТЕРНАЛИОНАЛИСТ" про витребування майна з чужого незаконного володіння прийнято для розгляду в межах провадження у справі №915/1960/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс", задоволено заяву ліквідатора ТОВ "Трейдавтотранс" арбітражного керуючого Шибко О.Л. від 23.09.2019 про відстрочення сплати судового збору, відстрочено ТОВ "Трейдавтотранс" сплату судового збору за подання цієї заяви до ухвалення судового рішення за заявою, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , відмовлено в задоволені заяви ліквідатора ТОВ "Трейдавтотранс" арбітражного керуючого Шибко О.Л. від 03.10.2019 про залучення до участі у справі в якості третьої особи приватного нотаріуса Душейко А.М., судове засідання у справі призначено на 12.11.2019, встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

07.11.2019 судом постановлено ухвалу про призначення розгляду справи на 15.11.2019 у зв`язку з перебування головуючого у справі судді 12.11.2019 у відрядженні, про що повідомлено учасників справи.

12.11.2019 відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, яким відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволені позовних вимог відмовити.

Заперечення обгрунтовано посиланням на норми ст. 41 Конституції України, ст. 317 Цивільного кодексу України, п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 13 Закону України «Про господарські товариства» та мотивовано тим, що відповідач є законним власником нерухомого майна - цілого нежитлового об`єкту, розташованого по АДРЕСА_7 Миколаїв. Зазначене майно було внесено учасником товариства відповідача ОСОБА_1 до його статутного капіталу, про що зроблено відповідний у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 17133677.

12.11.2019 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача подано суду пояснення.

Третя особа заперечує проти позову посилаючись на наступне:

1) спірне нерухоме майно придбано ОСОБА_1 у ТОВ "Трейдавтотранс" за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12.10.2016, про що видано свідоцтво за №1619;

2) виходячи з приписів ст. 204 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.10.2016 є правомірним, а тому відсутні підстави для задоволення позову;

3) ліквідатор не надав доказів, що засвідчують право власності ТОВ "Трейдавтотранс" на спірне майно, а ТОВ «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ» законно набуло право власності на спірне майно, отже правові підстави для застосування ст. 387 ЦК України відсутні.

15.11.2019 судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення розгляду справи на 09.12.2019 об 11:20 год.

09.12.2019 розгляд справи відкладено на 20.01.2020 об 11:40 год.

19.12.2019 позивачем подано до господарського суду відповідь на відзив, якою позивач мотиви та заперечення відповідача та третьої особи вважає необгрунтованими посилаючись на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі №915/1960/15, залишену без змін постановою Верховного Суду від 19.03.2019, якою задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», ухвалу господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 скасовано, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна ТОВ "Трейдавтотранс".

20.01.2020 судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті на 10.02.2020 о 10:20 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.

Відповідно до ч. 1, п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

На підставі ст. 240 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В провадженні господарського суду Миколаївської області знаходиться справа №915/1960/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс".

Постановою суду від 22.12.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" визнано банкрутом за ознаками статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 27.05.2019 призначено ліквідатором ТОВ "Трейдавтотранс" () арбітражного керуючого Шибка О.Л.

Ліквідатор звернувся до Господарського суду Миколаївської області з уточненою заявою за вих. №02-01/40 від 23.09.2019 про витребування майна з чужого незаконного володіння, якою ліквідатор просить суд:

- витребувати у ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Електронна, 72а, м. Миколаїв, а саме: цілий нежитловий об`єкт, який складається зі: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. 3-1. загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-І, загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1, загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємностей за літ. Т-1; споруд №2, З, 4, 8; покриття І, яке належить ТОВ "Трейдавтотранс";

- зобов`язати приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Душейко Олесі Михайлівни, ( АДРЕСА_6 ) скасувати запис про право власності №17133677 від 25.10.2016. Підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер: 1619, виданий 12.10.2016, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л.; заява про надання згоди, серія та номер: 1506, виданий 25.10.2016, видавник: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Душейко О.М. Підстава внесення запису: RRР-4НІ0R5АFU округ, Миколаївська обл. Форма власності: приватна Розмір частки: 1/1 Власники: Товариство з обмеженою відповідальністю "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ", , країна реєстрації: Україна;

- визнати право власності на цілий нежитловий об`єкт, який складається зі: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. 3-1. загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-І, загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1, загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємностей за літ. Т-1; споруд №2, З, 4, 8; покриття І, розташований за адресою: АДРЕСА_7 , за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" (54031, м. Миколаїв, вул.. Електронна, буд. 72-а, ідентифікаційний код 32754814).

Статтею 30 ГПК України встановлено правила виключної підсудності і, зокрема, визначено, що справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

21.10.2019 набрав законної сили Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 02.02.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Трейдавтотранс" на загальну суму 3406777 грн., в тому числі визнано вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 1011515 грн. із віднесенням їх окремо до реєстру, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою суду від 14.06.2016 визнані грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 2125205,74 грн. та включені до 6 черги реєстру вимог кредиторів товариства "Трейдавтотранс".

ПАТ "Дельта Банк", не погодившись з результатами аукціону, який відбувся 11.10.2016 та на якому реалізоване майно, що знаходилось в іпотеці банку, 22.11.2016 звернувся до господарського суду із заявою від 18.11.2016 вих. №18.5/2469, в якій просив суд визнати недійсними результати аукціону, проведеного 11.10.2016 з реалізації майна банкрута у справі про банкрутство ТОВ "Трейдавтотранс".

Ухвалою суду від 02.03.2017, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2017, у задоволенні цієї заяви відмовлено, а постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017 зазначену постанову апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду заяву банку залишено без задоволення ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2017, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2017.

За результатами оскарження в касаційному порядку постанови апеляційної інстанції від 23.10.2017, постановою Верховного Суду від 26.04.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

За результатами нового розгляду, ухвалою від 04.09.2018 Господарський суд Миколаївської області у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" вих. №18.5/2469 від 18.11.2016 про визнання недійсними результатів аукціону відмовив.

При цьому судами було встановлено, що ліквідатором здійснений продаж майна банкрута, яке забезпечує вимоги ПАТ "Дельта Банк" єдиним окремим лотом, до складу майна включено: склад за літ. «Д-1», площею 167,0 кв.м; склад за Літ Е-1, площею 96,9 кв.м; щитова за Літ «Ж-1»; прохідна за Літ З-1, площею 10.0 кв.м, адміністративно-виробничі будівлі за Літ. М-1, М`-1 заг площею 77 кв.м; котельна Літ. Н-1 площею 17,6 кв.м; склад механізований за Літ О-1 площею 860,5 кв.м, навіс за Літ. П-1; вбиральні за Літ. У-1; будівлі для ємкостей за Літ. Т-1, споруд №№2, 3, 4, 8, покриття 1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_7 .

За результатами другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог ПАТ «Дельта Банк», який відбувся 11.10.2016, переможцем визнано ОСОБА_1 , яка придбала лот №32754814/1/3 за 142355,46 грн.

11.10.2016 між ТОВ "Трейдавтотранс" в особі ліквідатора Шульги Д.Л. та переможцем аукціону - фізичною особою ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.10.2016 та підписано акт про передання права власності на нерухоме майно від 12.10.2016, на підставі якого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.10.2016, реєстровий №1619.

Постановою від 29.11.2018 Південно-західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнив, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 04.09.2018 скасував, визнав недійсними результати аукціону проведеного 11.10.2016 з реалізації майна ТОВ "Трейдавтотранс".

Постанова суду апеляційної інстанції з посиланням на ч. 8 ст. 26, ч. 5 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мотивована тим, що арбітражним керуючим-ліквідатором Шульгою Д.Л. здійснено продаж майна підприємства-банкрута не частинами, як того вимагає стаття 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а у вигляді єдиного лоту, який включав цілісний майновий комплекс, що є дублюванням процедури продажу ЦМК, яка вже проводилась ліквідатором, однак з пониженням стартової ціни продажу відповідно до проведеної експертної оцінки. При цьому, апеляційний суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували обставини щодо неможливості поділити об`єкт нерухомого майна на частини. Ліквідатор, обравши вдруге спосіб продажу майна банкрута, фактично цілісним майновим комплексом, не досяг мети щодо реалізації цього майна за найвищою ціною, чим порушив приписи статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не прийняв до уваги думку кредитора-заставодержателя, вимоги якого підлягали задоволенню за рахунок цього майна, надавши перевагу рішенню конкурсних кредиторів боржника, вимоги яких могли б бути задоволені з вартості цього майна після задоволення вимог кредитора-заставодержателя.

Наведені вище висновки суду апеляційної інстанції підтримано постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.03.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 387 ЦК України, передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 у справі N 6-140цс14, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з цим висновком Верховного Суду України, що задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Згідно правових висновків, наведених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі № 910/3496/17, віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Тобто, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речево-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

За змістом п. 2.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 року №11 (чинна на даний час), наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін даного правочину, тому на особу, яка не брала участі в правочині, не може бути покладено обов`язок повернення майна за цим правочином. У зв`язку з цим, не підлягають задоволенню позови власників (володільців) майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження майна, які були вчинені після правочину, визнаного недійсним. У відповідних випадках майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, позовів відповідно до статей 387 - 390 або глави 83 ЦК України, зокрема, від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. При цьому необхідно мати на увазі, що добросовісність набувача майна в силу частини п`ятої статті 12 названого Кодексу презюмується.

Судом встановлено, що 11.10.2016 між ТОВ "Трейдавтотранс" в особі ліквідатора Шульги Д.Л. та переможцем аукціону - фізичною особою ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.10.2016 та підписано акт про передання права власності на нерухоме майно від 12.10.2016, на підставі якого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12.10.2016, реєстровий №1619.

В подальшому, 25.10.2016 ОСОБА_1 придбане за договором купівлі-продажу від 11.10.2016 нерухоме майно передала до статутного фонду ТОВ «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2019, спірне нерухоме майно зареєстровано за відповідачем - ТОВ «ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ» (), на підставі заяви ОСОБА_1 про надання згоди, номер запису про право власності 17133677.

Беручи до уваги, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі №915/1960/15, яка залишена без змін судом касаційної інстанції, було визнано недійсними результати аукціону проведеного 11.10.2016 з реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс" м. Миколаїв, у зв`язку з чим, підстави набуття ОСОБА_1 спірного нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 11.12.10.2016, яке вибуло з власності ТОВ "Трейдавтотранс" та його передачі ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ", наразі відсутні.

Отже, набуте відповідачем - ТОВ "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" спірне нерухоме майно підлягає витребуванню у власність позивача - ТОВ "Трейдавтотранс".

Зважаючи на наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що обґрунтованість та правомірність заявлених вимог в цій частині підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно позовний вимог про визнання права власності на спірне майно за ТОВ "Трейдавтотранс" суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Зазначені висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що правочин, на підставі якого спірне майно вибуло з володіння позивача, визнано судом недійсним, а інтерес позивача полягає в поверненні майна з чужого незаконного володіння до ліквідаційної маси банкрута - ТОВ «Трейдавтотранс». Належним способом захисту такого права й інтересу є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, і така вимога позивачем була пред`явлена.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі №48/340 зазначає, що у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на спірне майно за ТОВ «Трейдавтотранс».

Стосовно позовних вимог про скасування запису про право власності №17133677 від 25.10.2016 суд зазначає наступне.

У п. 143, 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 зазначено, що однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на вказане у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривні.

В силу підпункту 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство визначено спеціальний розмір судового збору - ставка судового збору складає 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з підпункту 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", об`єктом справляння судового збору є саме заява, як форма процесуального звернення у справу про банкрутство, незалежно від кількості вимог, викладених у ній.

(Правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №915/441/18).

Отже, за розгляд даної заяви господарським судом судовий збір становить 3842,00 грн, які на підставі ст. 129 ГПК України, підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ТОВ "Трейдавтотранс" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шибко О.Л. від 10.09.2019 №02-01/39 - задовольнити частково.

2.Витребувати із чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" (, вул. Архітектора Старова, буд. 4, корп. Е, кв. 2, м. Миколаїв, 54046) належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейдавтотранс".(54031, м. Миколаїв, вул. Електронна, буд. 72-а; ідентифікаційний код 32754814) нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Електронна, 72а, м. Миколаїв, а саме: цілий нежитловий об`єкт, який складається із: складу за літ. Д-1, загальною площею 167,0 кв.м.; складу за літ. Е-1, загальною площею 96,9 кв.м.; щитової за літ. Ж-1; прохідної за літ. 3-1. загальною площею 10,0 кв.м.; адміністративно-виробничої будівлі за літ. М-1, М'-І, загальною площею 77,0 кв.м.; котельної за літ. Н-1, загальною площею 17,6 кв.м., складу механізованого за літ. О-1, загальною площею 860,5 кв.м.; навісу за літ. П-1; вбиральні за літ. У-1, будівлі для ємностей за літ. Т-1; споруд №2, З, 4, 8; покриття І).

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ИНТЕРНАЦИОНАЛИСТ" (, вул. Архітектора Старова, буд.4, корп. Е, кв. 2, м. Миколаїв, 54046) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 3842,00 грн.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

6. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і підписано 21.02.2020.

Суддя В.О. Ржепецький