УХВАЛА

про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, відмову у задоволенні клопотань про витребування доказів

м. Київ

25.02.2020Справа № 910/18181/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" (79014, вул. Ніщинського,буд.35, м. Львів)

до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (01001, вул. Грушевського, буд.1 Д, Київ 1)

про визнання недійсним договору

Суддя Бондаренко Г.П.

Секретар судового засідання Лебович А.О.

Представники сторін:

від позивача: Шубак О.І. (ордер серія ВС № 1015028 від 05.02.2020);

від відповідача: Ананійчук О.А., довіреність № 128 від 26.09.19;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" (далі - позивач), звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач) про визнання недійсним договору поруки №4 МІ12090И/П від 08.11.2016.

Звертаючись до суду із позовною заявою, позивач зазначає, 08.11.2016 між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 4С16114Г на отримання позики у розмірі 460 000 000,00 грн для фінансування своєї поточної господарської діяльності. Згодом між позивачем та відповідачем було укладені наступні договори поруки, а саме:

- договір поруки № 4СІ14308И/П від 08.11.2016, згідно якого ТОВ "Софт-Яльянс" поручився перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виконання ТОВ "Скайбуд ЛТД" своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом за кредитними договорами №4С14311И та №4С14308И від 09.09.2014;

- договір поруки № 4МІ12090И/П від 08.11.2016, згідно якого ТОВ "Софт-Яльянс" поручився перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виконання ТОВ "Меноріта" своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом за кредитними договорами № 4М15015И від 27.01.2015, №4М14041М від 29.01.2014, №4М12090И від 27.03.2012;

- договір поруки № 4 М11303И/П від 08.11.2016, згідно якого ТОВ "Софт-Яльянс" поручився перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виконання ТОВ "Меноріта" своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом за кредитними договорами № 4М16023Д від 28.04.2016, № 4М12051И від 09.02.2012, № 4М13241И від 16.04.2013, № 4М12114И від 05.04.2012, № 4М15062И від 20.02.2015, № 4М14166И від 19.02.2014, № 4М11303И від 28.04.2011;

- договір поруки № 4К12048И/П від 08.11.2016, згідно якого ТОВ "Софт-Яльянс" поручився перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виконання ТОВ "Картсервіс" своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом за кредитними договорами № 4К12048И від 09.02.2012, №4К12213И від 23.07.2012;

- договір поруки № 4Д12105И/П від 08.11.2016, згідно якого ТОВ "Софт-Яльянс" поручився перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виконання ТОВ "Дізар" своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом за кредитними договорами №4Д12105И від 04.04.2012, № 4Д14164И від 17.02.2014, №4Д15063И від 20.02.2015, №4Д13256И від 19.04.2013, №4Д13521И від 23.08.2013;

- договір №4Р12253И/П від 08.11.2016, згідно якого ТОВ "Софт-Яльянс" поручився перед ПАТ КБ "Приватбанк" за виконання ТОВ "Річ-Ойл" своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом за кредитними договорами №4Р3392И від 25.06.2013, №4Р13391И від 21.06.2013, №4Р122593И від 11.10.2012.

У зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем умов п. 8, 10. Договорів поруки, останній, за твердженням позивача, не мав на меті передати позивачу документи, що підтверджували наявність забезпечення зобов`язань попередніх боржників у вигляді цінних активів, а лише використовувало інформацію про такі активи для спонукання позивача укласти кредитний договір та договори поруки з метою виконання плану трансформації (реструктизації) кредитного портфеля відповідача (на виконання вимог Національного Банку України), чим ввів позивача в оману про існування у АТ КБ "Приватбанк" договорів, укладених для забезпечення права вимоги за кредитними зобов`язаннями попередніх боржників у розмірі, що суттєво перевищує розмір заборгованості за кредитом, та спонукав позивача до укладення з ним договору поруки № 4М12090И/П від 08.11.2016, згідно якого позивач поручився перед відповідачем за виконання ТОВ "Меморіта" своїх зобов`язань перед банком з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, визначені кредитним договором.

Звертаючись до суду із позовною заявою, позивач просить визнати недійсним договір поруки № 4М12090И/П від 08.11.2016.

26.12.2019 Суд залишив позовну заяву без руху, встановив позивачеві строк - 5 днів на усунення недоліків.

08.01.2020 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, якою останній усунув недоліки, встановлені даною ухвалою суду.

13.01.2020 Суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, справу ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 25.02.2020.

05.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позов.

25.02.2020 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшло два клопотання про витребування доказів, а також клопотання про залучення до у часті у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Також від позивача надійшли документи, а саме витяги з фінансової звітності відповідача за 2016 рік та рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2018 у справі № 910/7514/18.

25.02.2020 в судове засідання представники сторін з`явились.

Представник позивача надав пояснення щодо поданого ним клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Меноріта» в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Клопотання по залучення третьої особи обґрунтоване тим, що рішення в цій справі може вплинути на права або обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Меноріта» щодо відповідача у справі, зокрема, у випадку визнання недійсним договору поруки, у останнього з`явиться право вимагати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Меноріта» виконання своїх обов`язків за кредитними договорами, в частині, виконаній позивачем.

Частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 555 Цивільного кодексу України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.

Таким чином, у разі звернення з позовом поручителя до кредитора про визнання договору поруки недійсним поручителю необхідно повідомити особу боржника про розгляд справи та подати клопотання про його залучення до участі у справі, з огляду на наступне.

Господарським процесуальним кодексом, а саме статтею 51 Господарського процесуального кодексу України внормовано встановлена наслідки незалучення особи на чиї права та обов`язки може вплинути рішення суду.

Так, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно такої третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити третю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. В інакшому разі, тобто розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Частиною 2 статті 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

У випадку задоволення позовних вимог щодо визнання договору поруки недійсним відповідач може пред`явити вимоги про стягнення заборгованості по кредиту з Товариства з обмеженою відповідальністю «Меноріта».

Таким чином, у випадку визнання договору поруки недійсним боржник повинен буде сплатити суму боргу кредитору а також повернути кошти, сплачені поручителем банку.

Згідно частини 2 у разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Розглянувши клопотання, Суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню та ухвалив залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Меноріта» (ідентифікаційний код: 36575022; 49100, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 120), в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Суд переходить до розгляду клопотань позивача про витребування доказів № б/н від 03.02.2020.

Клопотання обґрунтоване тим, що позивач немає змоги надати рішення Правлінням Національного банку України № 323-рш/БТ від 05 жовтня 2016 року «Про залучення аудиторської компанії для підтвердження результатів діагностичного обстеження та вжитих банком заходів» та план реструктуризації (трансформації) кредитного портфеля для спростування позиції відповідача, викладеної у відзиві щодо твердження, що надані позивачем докази не містять жодних згадок про укладення спірних договорів в межах трансформації кредитного портфелю банку під наглядом Національного банку У країни на виконання рішення Правлінням Національного банку У країни № 323-рш/БТ від 05 жовтня 2016 року.

Позивач зазначає, що згадане рішення Правління Національного банку України, серед іншого передбачало: надання на розгляд Національного банку України протягом 5-ти робочих днів з дня отримання цього рішення план реструктуризації (трансформації) корпоративного кредитного портфеля на ринкових умовах шляхом переведення існуючих кредитів на операційні компанії, які мають реальні та прозорі джерела погодження доходів, з визначенням чітких термінів погашення цих кредитів та оформленням додаткового забезпечення, для забезпечення досягнення позитивного значення капіталу Банку з урахуванням вимог постанов № 260, № 103/БТ та № 351.

Оскільки Рішення Правління Національного банку України, є банківською таємницею Позивач позбавлений можливості надати згадані документи суду.

Суд, розглянувши подане клопотання, зазначає, що у позові позивач зазначає про рішення Правління Національного банку України № 323-рш/БТ від 05 жовтня 2016 року «Про залучення аудиторської компанії для підтвердження результатів діагностичного обстеження та вжитих банком заходів» та звертає увагу позивача на положення статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Так, знаючи про наявність такого рішення та враховуючи, що рішення є банківською таємницею мав подати клопотання про витребування доказу разом з поданням позову, а посилання на твердження відповідача, викладене у відзиві про те, що надані позивачем докази не містять жодних згадок про укладення спірних договорів в межах трансформації кредитного портфелю банку під наглядом Національного банку У країни на виконання рішення Правлінням Національного банку У країни № 323-рш/БТ від 05 жовтня 2016 року не є достатньою підставою для поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказу. Крім того, Суд зазначає, що позивачем при поданні даного клопотання не заявлялося прохання поновити процесуальний строк.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України випливає, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку, а всі заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадку, якщо особа не клопоче про поновлення або продовження даного строку.

Розглядаючи клопотання позивача № б/н від 21.02.2020 про витребування копій документів, що підтверджують обов`язки боржника за кредитним договором, Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одними із основних засад господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Проте, всупереч встановленим вимогам позивач лише посилається на те, що позивачу не було відомо про посилання відповідача на невиконання поручителем в повному обсязі обов`язків боржника за кредитним договором, а також те, що витребувані документи становлять банківську таємницю, що є недостатньою підставою для поновлення строку та витребування даних документів, оскільки представник позивач не вчиняв дій, спрямованих отримання даних документів, зокрема звернення з адвокатським запитом.

Крім того, позивач на момент подачі позову не був позбавлений можливості подати клопотання про витребування таких документів.

Таким чином, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів на підставі того, що останні подані з порушенням порядку, встановленого статтями 80,81 Господарського процесуального кодексу України. Разом з тим відмовити у поновленні пропущеного процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів № б/н від 21.02.2020.

Щодо клопотання відповідача про витребування у позивача документів на підтвердження мети та обставин укладення Договору поруки № 4М12090И/П від 08.11.2016, зокрема, але не виключно, відповідні рішення органів управління ТОВ "СОФТ-АЛЬЯНС" що були підставою для укладення оспорюваного договору, викладене у відзиві, щодо підтвердження або спростовування мети та обставин його укладення, Суд зазначає, що таке клопотання подане з порушенням статті 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не здійснив необхідні дії та не надав докази вчинення ним таких дій на отримання доказу, тому у задоволенні такого клопотання належить відмовити.

Статтею 177 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу (пункт 1 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 182 у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Частиною 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У зв`язку з залученням третьої особи, з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, дотримання процесуальних прав сторін, рівності сторін перед законом і судом, змагальності, дотримання принципів господарського судочинства та виконання завдань підготовчого провадження, Суд дійшов висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого судового засідання.

Керуючись статтями 2, 13, 42, 50, 51, 80, 81, 118, 177, 182, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання позивача про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Меноріта» (ідентифікаційний код: 36575022; 49100, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 120), в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

2. Зобов`язати позивача до 29.02.2020 направити копію позовної заяви з додатками третій особі, докази чого надати суду.

3. Запропонувати третій особі протягом 15 днів з моменту отримання даної ухавли надати пояснення щодо суті спору.

4. Відмовити у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та в поновленні пропущеного процесуального строку на подання таких клопотань .

5. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

6. Продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкласти підготовче судове засідання на 17.03.20 о 10:45 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 19. Повідомити, що явка сторін або їх уповноважених представників є обов`язковою, та про обов`язок сторін повідомляти суд про причини неявки.

7. Відповідно до частини 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає оскарженню в частині відмови у поновленні пропущеного процесуального строку.

Повний текст ухвали складено: 28.02.2020

Суддя Бондаренко Г.П.