ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Справа № 906/465/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Раєцький А.О. адвокат, Рогаль О.К.

відповідача: представник не з`явився

органу ДВС: Дідківський А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), на ухвалу господарського суду Житомирської області (скарга на бездіяльність відділу ДВС), постановлену 03 грудня 2019 року, повний текст складено 09.12.2019

у справі № 906/465/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс"

до Державного підприємства "Житомирторф"

про стягнення 130983,50 грн

орган стягнення Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03.12.2019 у справі № 906/465/17, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс» (вх. № 02-19/71/19 від 15.11.2019) на неправомірну бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у справі № 906/465/17 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Дідківського А.С., яка полягає у неподанні до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, що необхідні для перерахування ТОВ «Технополіс» коштів, стягнутих рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі № 906/465/17.

Закрито провадження у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс» (вх.№ 2-19/71/19 від 15.11.2019) на неправомірну бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у справі № 906/465/17 в частині вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Дідківського А.С. ВП №54562074 про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2019; зобов`язання начальника Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області Невмержицького О.О. усунути порушення (поновити порушене право заявника) - подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, що необхідні для перерахування ТОВ «Технополіс» коштів, стягнутих рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 справі № 906/465/17 за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду згідно положень п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Приймаючи дану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що з аналізу змісту ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» при встановленні державним виконавцем факту неможливості виконання рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження» через обмеження встановленні Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» і спливу шестимісячного строку з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є підстави для переходу до процедури виконання рішення за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з цим, судом першої інстанції встановлено, що 20.11.2019 начальником Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2019. В послідуючому Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області на адресу Державної казначейської служби України надіслано для подальшого виконання оригінал наказу № 906/465/17, виданий 16.08.2017 Господарським судом Житомирської області. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження в частині вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання усунення порушення /а.с. 145-148/.

Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019 у справі № 906/465/17 скасувати частково в частині визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Дідківського А.С. та ухвалити нове рішення про закриття провадження у цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що стягувач оскаржує прийняте державним виконавцем рішення, а саме постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 23.10.2019 з підстав невірного застосування положень Закону у зв`язку з введенням мораторію, а тому у виконавця в даному випадку бездіяльність відсутня, а є лише неправомірні дії/рішення щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувану. Разом з тим, порушене право заявника усунуте відразу після надходження скарги до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області, та до розгляду справи в судовому засіданні і прийняття ухвали від 03.12.2019 по справі № 906/465/17, а тому у діях державного виконавця відсутня триваюча пасивна поведінка, щодо неподання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» /а.с. 168-170/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019 у справі № 906/465/17, розгляд справи призначено на 05.02.2020 об 11:00 год. /а.с. 160-162/.

27.01.2020 ТОВ «Технополіс» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 737/20), в якому позивач (стягувач) заперечує проти апеляційної скарги ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області /а.с. 195-197/.

Також, 27.01.2020 ТОВ «Технополіс» в порядку ст. 52 ГПК України подано до суду заяву про процесуальне правонаступництво (вх.№ 271/20), в якій просить замінити орган ДВС та його посадову особу, рішення та бездіяльність якого оскаржується - Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального упраління юстиції у Житомирській області Дідківського А.С. на його правонаступника - Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківського А.С. /а.с. 193-194/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2020, залучено до участі у справі № 906/465/17 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), як правонаступника Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області; розгляд справи відкладено на 17.02.2020 об. 15:00 год. /а.с. 218-220/.

В судовому засіданні 17.02.2020 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дідківський А.С. повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив ухвалу Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019 у справі 906/465/17 скасувати в частині визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця.

Представники ТОВ «Технополіс» заперечували проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просили оскаржувану ухвалу суду від 03.12.2019 у справі № 906/465/17 залишити без змін.

Відповідач ДП «Житомирторф», явку повноваженого представника в призначене судове засідання 17.02.2020 не забезпечив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином /а.с.226/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 05.02.2020 явка представників сторін в судове засідання 17.02.2020 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника ДП «Житомирторф», оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення державного виконавця та представників позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі № 906/465/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс» до Державного підприємства «Житомирторф» про стягнення 130 983,50 грн - задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Житомирторф» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс» 76 310,45 грн - інфляційних та 7 553,64 грн - 3 % річних, а також 1 257,96 грн сплаченого судового збору. В решті позову відмовлено.

16.08.2017 Господарським судом Житомирської області на виконання зазначеного рішення від 25.07.2017 у справі № 5004/442/11 року видано наказ.

21.08.2017 ТОВ «Технополіс» звернулось до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира із заявою від 18.08.2017 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 906/465/17 від 16.08.2017.

08.09.2017 постановою старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 54562074 з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 16.08.2017 про стягнення з ДП «Житомирторф» на користь ТОВ «Технополіс» заборгованості у загальному розмірі 85 122,05 грн.

09.10.2017 старшим державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/витрат виконавчого провадження на загальну суму разом із основною сумою боргу 131 534,59 грн.

06.11.2018 старшим державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про передачу виконавчого провадження, згідно з якою матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 906/465/17 від 16.08.2017 передано до Лугинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області.

10.12.2018 начальником відділу Лугинського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову ВП 54562074 про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 906/465/17 від 16.08.2017. Копію даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження супровідним листом № 32/614 від 10.12.2018.

21.01.2019 начальником відділу Лугинського районного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову, якою виконавче провадження № 54562074 з примусового виконання наказу № 906/465/17 від 16.08.2017 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47750937 на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження».

12.02.2019 начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову ВП 54562074 про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 906/465/17 від 16.08.2017.

Згідно з вимогою державного виконавця № 3-2/4829 без зазначення дати, зобов`язано ТОВ «Технополіс» в 5-денний термін з дня отримання вимоги повідомити залишок заборгованості за виконавчим документом № 906/465/17 від 16.08.2017.

23.10.2019 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Житомирській області Дідківський А.С., керуючись п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа № 906/465/17 від 16.08.2017 стягувану.

Як вбачається із постанови від 23.10.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець встановив, що пунктом 1-3 Розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02.10.2019 № 145-ІХ, визначено, що Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пункту 1 розділу II цього Закону, який вводиться в дію одночасно з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства. Забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

15.11.2019 на адресу Господарського суду Житомирської області надійшла скарга ТОВ «Технополіс» (вх. № 02-19/71/19 від 15.11.2019) на неправомірну бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Дідківського А.С. у справі № 906/465/17, в якій скаржник просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Дідківського А.С. №54562074 про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2019;

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Дідківського А.С., яка полягає у неподанні до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, що необхідні для перерахування ТОВ «Технополіс» коштів стягнутих рішенням господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі № 906/465/17;

- зобов`язати начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Невмержицького О.О. усунути порушення (поновити порушене право заявника) - подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, що необхідні для перерахування ТОВ «Технополіс» коштів стягнутих рішенням господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 справі № 906/465/17 за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Звертаючись до суду із скаргою, ТОВ «Технополіс» вказувало на те, що всупереч ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавче провадження № 54562074 з виконання наказу № 906/465/17, виданого Господарським судом Житомирської області, не було виконано протягом шести місяців з передачі його до ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області, зокрема, старшим державним виконавцем не було вчасно вжито заходів для виконання судового рішення за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою від 20.11.2019 начальником ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2019 на підставі абз.4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення суду можливе в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою від 21.11.2019 старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області відновлено виконавче провадження № 54562074 з примусового виконання наказу № 906/465/17 від 16.08.2017 на підставі ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Копію даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження супровідним листом № 32/17699 від 21.11.2019.

В послідуючому відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області на адресу Державної казначейської служби України супровідним листом № 3.2/17806 надіслано для подальшого виконання оригінал наказу № 906/465/17, виданий 16.08.2017 Господарським судом Житомирської області та копії матеріалів виконавчого провадження № 54562074 на 40-арк.

27.11.2019 старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області, керуючись п.9 ч.1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з направленням виконавчого документа № 906/465/17 від 16.08.2017 до Державної казначейської служби, виніс постанову про зупинення виконавчого провадження № 54562074.

03.12.2019 року Господарським судом Житомирської області за наслідками розгляду скарги ТОВ «Технополіс» (вх. № 02-19/71/19 від 15.11.2019) на бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області щодо примусового виконання наказу від 16.08.2017 року у справі 906/465/17 прийнято оскаржувану ухвалу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України та ст.326 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні положення містить ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 327 ГПК України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби, та регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі. Вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи встановлені ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», згідно з ч.1 якої виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, ч.3 ст.4 вказаного Закону передбачено, що протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Сукупний аналіз ч. ч. 2 та 3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в контексті визначеної в преамбулі мети його прийняття дає підстави для висновку про те, що не виконання в межах процедури примусового виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду зумовлює його виконанню за рахунок коштів, передбачених відповідною бюджетною програмою у випадках:

- встановлення державним виконавцем підстав для повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.п. 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що в частині випадків, передбачених п.п. 2-4 згідно ч. 2 ст. 37 цього Закону повинен бути складений відповідний акт протягом десяти днів з моменту встановлення таких підстав, але не пізніше шести місяців з моменту відкриття виконавчого провадження;

- незалежно від наявності/відсутності підстав для повернення виконавчого документа процедура повинна бути ініційована державним виконавцем не пізніше шести місяців з моменту відкриття виконавчого провадження.

Трактування покладання можливості стягувача домогтися виконання судового рішення про стягнення коштів з державного підприємства в залежність від обов`язковості наявності підстав для повернення виконавчого документа згідно п.п. 2-4, 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» суперечить ч. 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яка не обмежується приписами ч. 3 ст. 4 цього Закону, а забезпечується процедурною регламентацією здійснення, не сприяє своєчасному виконанню судового рішення, а навпаки, відтерміновує таке виконання на невизначений час, що очевидно не відповідає практиці Європейського суду з прав людини та меті відповідного національного законодавства.

Таке «узалежнення» суперечило би положенню ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини відносно можливості втручання держави в право «мирного володіння» виключно на підставі закону, який, своєю чергою, згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п. 45 рішення «Жовнер проти України», повинен відповідати вимогам точності, ясності та передбачуваності, яке й забезпечується гарантією виконання рішення за рахунок бюджетних коштів після спливу шести місяців неефективного виконання (незалежно від причин) шляхом застосування (незастосування) примусових заходів безпосередньо к боржнику - державному підприємству.

(правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Kасаційного господарського суду від 19 березня 2019 року у справі № 13/15б-10).

За наведеного, посилання державного виконавця на встановлення факту неможливості виконання рішення у даній справі № 906/465/17 лише після набрання чинності 20.10.2019 Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 року № 145-ІХ, згідно з пунктом 3 Розділу III Прикінцеві та перехідні положення якого забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, спростовується вищенаведеним правовим висновком Верховного Суду.

Отже, враховуючи дату ухвалення постанови про прийняття виконавчого провадження ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області (12.02.2019), судова колегія апеляційної інстанції доходить висновку, що 12.08.2019 закінчився шестимісячний строк, в межах якого державний виконавець повинен був здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення по даній справі та виданого на його виконання наказу на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а з 13.08.2019 примусове виконання цього рішення повинно було здійснюватися за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, що прямо визначено у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яка встановлює особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що вимога позивача про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Дідківського А.С., яка мала місце у період з 13.08.2019 по 15.11.2019, дату звернення стягувача зі скаргою до Господарського суду Житомирської області, та полягала у неподанні до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, що необхідні для перерахування ТОВ «Технополіс» коштів, стягнутих рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.07.2017 у справі № 906/465/17, є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, колегія суддів відзначає, що сам факт неправомірної бездіяльності старшого державного виконавця під час примусового виконання наказу суду № 906/465/17 від 16.08.2017 у виконавчому провадженні № 54562074, яка виразилась у порушенні порядку вчинення дій, передбачених ч.3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», підтверджується також постановою начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області від 20.11.2019, якою скасовано постанову старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2019 через можливість виконання рішення суду в порядку вищевказаного Закону.

Отже, встановивши, що 20.11.2019 начальником Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2019 та в послідуючому Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області на адресу Державної казначейської служби України надіслано для подальшого виконання оригінал наказу № 906/465/17, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що провадження в частині вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Дідківського А.С. ВП № 54562074 про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.10.2019 та зобов`язання начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Житомирській області Невмержицького О.О. усунути порушення шляхом подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, що необхідні для перерахування ТОВ «Технополіс» коштів за рішенням суду у справі № 906/465/17 підлягає закриттю в порядку п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Судова колегія вважає, що заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, адже не спростовують наведених судових висновків, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Зокрема, доводи апелянта про те, що порушене право заявника усунуто відразу після надходження скарги до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області, а тому у діях державного виконавця відсутня триваюча пасивна поведінка, щодо неподання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не спростовують того факту, що у період з 12.08.2019 (закінчення 6-місячного строку) по 21.11.2019 (відновлення виконачого провадження) бездіяльність старшого державного виконавця призвела до невизначеності строку виконання судового рішення, яке б наразі могло бути виконано.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Ухвала Господарського суду Житомирської області від 03.12.2019 у справі № 906/465/17 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, правонаступником якого є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), на ухвалу Господарського суду Житомирської області (скарга на бездіяльність відділу ДВС) від 03 грудня 2019 року у справі № 906/465/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Житомирської області (скарга на бездіяльність відділу ДВС) від 03 грудня 2019 року у справі № 906/465/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/465/17 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "19" лютого 2020 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Савченко Г.І.