ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

17 лютого 2020 року м. ОдесаСправа № 916/3278/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

перевіривши апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на її подання, розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області

від 04 листопада 2019 року (повний текст складено 14.11.2019р.)

по справі № 916/3278/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

до відповідача: Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Лусіннол Холдінгс Лімітет"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СД"

2. ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. по справі №916/3278/17 (суддя Гут С.Ф.) повністю задоволено позов Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"; в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "СД" за кредитним договором №73 від 08.10.2007 р., що складає станом на 20.01.2012 р. 1 829 601,40 дол. США та 1 299 378,64 грн. перед ПАТ АБ "Укргазбанк", звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, укладеним 08.10.2007р. між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. за реєстровим №12754, а саме: домоволодіння загальною площею 637,5 кв.м. що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,06 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 (кадастровий номер :30:004:0006); встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Крім того, стягнуто з Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Лусіннол Холдінгс Лімітет" (Республіка Кіпр) на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" судовий збір у розмірі 26 597,59 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт зазначає, що сума судового збору є непомірно великою і майновий стан апелянта перешкоджає його сплаті.

Дослідивши клопотання апелянта про відстрочення від сплати судового збору у зв`язку з важким фінансовим становищем, судова колегія зазначає наступне.

За положеннями ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, судова колегія зауважує, що скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище.

За таких обставин, оскільки підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України „Про судовий збір" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову скаржнику в задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

За вимогами п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної вимоги майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи до уваги те, що розмір судового збору при поданні позову до суду першої інстанції становив 26 597,59 грн., то оскаржуючи рішення місцевого господарського суду у даній справі, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 39 896, 39грн. (26 597,59 грн. х 150 %).

Дослідивши апеляційну скаргу третьої особи - ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. по справі №916/3278/17, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтом не надано жодних доказів сплати судового збору за подання відповідної апеляційної скарги у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Водночас, згідно з ч. 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем, або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Тобто, враховуючи вищезазначене, суд, звертає увагу третьої особи на те, що в даному випадку законом визначено 2 варіанта можливості участі у судовому процесі: особисто (само представництво) або через представника.

Дослідивши подані матеріали, апеляційний суд вказує, що подані апеляційна скарга та відповідні клопотання підписані Амеліної К.В. - представником ОСОБА_1

Проте, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтом не надано жодного документу щодо підтвердження відповідних повноважень Амеліної К.В.

Отже, наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, судова колегія зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що про існування оскаржуваного рішення він дізнався випадково лише 10.02.2020р.з Єдиного державного реєстру судових рішень.

З посиланням на ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апелянт вважає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є поважними та просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Дослідивши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами ГПК України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

За положеннями ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судова колегія зазначає, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, апелянт зазначає, що він 10.02.2020р. випадково дізнався про існування оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим не міг раніше подати апеляційну скаргу.

Але, судова колегія зазначає, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2019р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Лусіннол Холдінгс Лімітет» на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17, розгляд справи призначено на 15.01.2020р.

Вказана ухвала суду апеляційної інстанції була направлена на адресу ОСОБА_1 та отримана останнім 16.12.2019р., що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 355 від 11.12.2019р., яке міститься у матеріалах справи.

Таким чином, з належного та допустимого доказу вбачається, що ОСОБА_1 дізнався про існування апеляційного перегляду рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17 ще 16.12.2019р.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта як на необізнаність про розгляд даної справи взагалі.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, у даному випадку, кінцевим строком права звернення ОСОБА_1 на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, з урахуванням святкових днів, а також, положень ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, є 8.01.2020р.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Проаналізувавши доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення та враховуючи вищевикладені положення законодавства, судова колегія зазначає, що апелянтом взагалі не наведено обставин, які стали підставою пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Саме лише посилання апелянта на норми законодавства не є належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що посилання апелянта на те, що про наявність оскаржуваного рішення він дізнався лише 10.02.2020р. не заслуговують на увагу, з огляду на відсутність будь-яких належних чи допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги встановлені апеляційним господарським судом обставини щодо неповажності підстав пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та враховуючи, що апелянтом не наведено інших об`єктивних обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, судова колегія приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що наведені апелянтом підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17 не є поважними, колегія суддів приходить до висновку про відмову у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи приписи п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17 слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Керуючись статтями 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17 та про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. у справі №916/3278/17.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя В.М. Головей

Суддя Г.П. Разюк