СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" лютого 2020 р. Справа № 917/1365/19

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентбейс-Д» Алегрі Віталія Львовича, м. Київ (вх. №3781 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.11.2019 по справі № 917/1365/19 (суддя Кльопов І.Г.; повний текст рішення складено та підписано 18.11.2019) та на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 19.11.2019 по справі № 917/1365/19 (суддя Кльопов І.Г.; повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.11.2019)

за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентбейс-Д», м. Київ (вул. Євгена Сверстюка, 21, офіс 83-Д, м. Київ, 02002, )

про стягнення 62416,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Кременчуцької міської ради Полтавської області, яка звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентбейс-К» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 62416,02грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідач в період у період з 29.12.2016 по 22.01.2019 (включно) використовував земельну ділянку без правовстановлюючих документів, орендну плату за договором не сплачував, хоча земельна ділянка використовувалася для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі зі складом (літера Д), що знаходиться адресою: тупик 7-й Хорольський, 3/24 в м.Кременчуці Полтавської області, що призвело до неотримання Кременчуцькою міською радою Полтавської області доходу у вигляді орендної плати за землю, який остання могла б отримати у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.11.2019 у справі № 917/1365/19 позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю» Рентбейс-К» задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентбейс-Д» на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 62 416,02 грн. за період з 29.12.2016 по 22.01.2019 (включно).

19.11.2019 Господарським судом Полтавської області ухвалено додаткове рішення у справі № 917/1365/19, за яким стягнуто з відповідача на користь позивача 1921,00 грн. судового збору.

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентбейс-Д» Алегрі В.Л. не погодився з ухваленими у даній справі рішеннями та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення від 14.11.2019 та додаткове рішення від 19.11.2019 Господарського суду Полтавської області у справі № 917/1365/19 та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження даних рішень суду першої інстанції, в обґрунтування якого зазначено, що вперше апеляційна скарга була подана відповідачем з дотриманням строків на апеляційне оскарження, визначених частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодекс України. Проте ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 була залишена без руху, у зв`язку із ненаданням скаржником доказів сплати судового збору та доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачу листом з описом вкладення. Дана ухвала надійшла на адресу відповідача 23.12.2019 та була отримана охоронцем підприємства, що підтверджується відповідною розпискою в повідомленні про вручення поштового відправлення № 901, яке міститься в матеріалах справи, а також конвертом, в якому було отримано дану ухвалу, та роздруківкою із офіційного веб-сайту Укрпошти щодо поштового відправлення, що додані до апеляційної скарги. В цей час єдина посадова особа відповідача, яка мала повноваження на усунення недоліків, а саме ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентбейс-Д» Алегрі В.Л. знаходився за межами території України (з 26.12.2019 по 14.01.2020), що підтверджується відповідними відмітками у його паспорті громадянина України для виїзду за кордон, копія якого додана до апеляційної скарги. Про надходження ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 про залишення апеляційної скарги без руху ліквідатору стало відомо лише після повернення на територію України, а саме після 14.01.2020, тобто після закінчення строку, наданого судом для усунення недоліків. Більше того, ще до повернення ліквідатора відповідача на територію України, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику. Ліквідатор відповідача Алегрі В.Л., дізнавшись про результати розгляду первісно поданої відповідачем апеляційної скарги, що викладені в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020, відразу звернувся до суду апеляційної інстанції із даною апеляційною скаргою. Таким чином, відповідач стверджує, що строк на апеляційне оскарження ухвалених судом першої інстанції рішень, було пропущено ним з поважних причин, що на думку ліквідатора є підставою для поновлення пропущеного строку згідно приписів частини третьої статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд із цим, скаржник повідомив суд, що не надає доказів сплати судового збору за подачу даної апеляційної скарги, оскільки відповідач наразі господарської діяльності не здійснює і не має грошових коштів на своїх рахунках.

Відповідно до частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (частина третя статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку про задоволення вказаної заяви.

Поряд із цим, дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга відповідача не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Положеннями статті 258 Господарського процесуального кодексу України на заявників апеляційних скарг покладено обов`язок щодо надання до апеляційної скарги, зокрема, доказів сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 зазначеного Закону, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, що складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак скаржником всупереч приписам пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, сума якого, у відповідності до Закону України «Про судовий збір» становить 2881,50 грн.

Водночас, скаржник в апеляційній скарзі просить відстрочити йому сплату судового збору до 29.02.2020, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на те, що відповідач не здійснює господарську діяльність, не має грошових коштів на своїх рахунках, а єдиним джерелом фінансування потреб відповідача є особисті кошти ліквідатора. Проте ліквідатор на момент подання цієї апеляційної скарги не має можливості оплатити суму судового збору. Разом із цим, скаржник зазначив, що ліквідатор знаходиться в процесі пошуку інвестора або залучення позикових коштів, тому протягом місяця ліквідатор матиме змогу здійснити оплату судового збору.

Розглянувши вказане клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Водночас слід зазначити, що цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Однак із матеріалів справи не вбачається визначених зазначеною статтею умов, за яких суду надано право відстрочити сплату судового збору в даному випадку. Також скаржником не доведено, що він підпадає під умови, визначені вищезазначеною нормою Закону та належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо можливості надання відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, скаржником не доведено наявність передбачених чинним законодавством умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, на які посилається скаржник, не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Слід зауважити, що господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з частиною шостою статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку частини першої статті 260 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача оформлена з порушенням пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Східного апеляційного господарського суду,-

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рентбейс-Д» Алегрі Віталія Львовича, м. Київ (вх. №3781 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.11.2019 по справі № 917/1365/19 та на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 19.11.2019 по справі № 917/1365/19 залишити без руху.

2.Заявнику апеляційної скарги впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, шляхом подачі Східному апеляційному господарському суду належних доказів сплати судового збору в сумі 2881,50 грн. за встановленими реквізитами (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/).

3.Роз`яснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова