Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

13 лютого 2020 року м. Житомир Справа № 906/1036/19

Господарський суд Житомирської області у складі судді Соловей Л.А.,

при секретарі судового засідання Гекалюк О.І.,

розглядаючи справу за позовом: Закритого акціонерного товариства "Житомирські ласощі" (м.Житомир)

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (м.Київ)

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Тетяни Олексіївни (м.Житомир)

про визнання Іпотечного договору №5214Z18 від 11.12.14, договору про внесення змін і доповнень до Іпотечного договору №5214Z18 від 12.12.14 недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію,

за участю представників сторін:

від позивача: Губерт О.М., ордер серія ЖТ №054356 від 18.09.19;

Мельник Н.Й., ордер серія КС №379583 від 06.08.19;

від відповідача: Шахрай О.А., довіреність №010-00/927 від 11.02.19;

Малік Т.І., довіреність №0001000/32027-19 від 26.12.19;

від третьої особи: не з`явився,

вільний слухач: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.01.2011,

з перервою в судовому засіданні з 04.02.2020 до 13.02.2020 згідно із ст.216 ГПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом Закритого акціонерного товариства "Житомирські ласощі" до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання Іпотечного договору №5214Z18 від 11.12.14, договору про внесення змін і доповнень до Іпотечного договору №5214Z18 від 12.12.14 недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.01.20 продовжено строк підготовчого провадження, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче засідання на 04.02.20.

31.01.20 до суду від ЗАТ "Житомирські ласощі" надійшла заява про відкликання заяви про часткову відмову від позовних вимог, яка обґрунтована тим, що позивач користуючись своїм процесуальним правом подав до суду заяву від 08.01.20 про відмову від частини позовних вимог, що стосуються визнання недійсним Іпотечного договору №5214Z18 від 11.12.14, укладеного між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТДВ "ЖЛ", посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Тетяною Олексіївною, зареєстрований в реєстрі за №14179. В той же час, при ознайомленні з матеріалами справи, детально вивчивши умови укладеного 12.02.14 договору стало зрозуміло, що такі умови є невід`ємною частиною іпотечного договору №5214Z18 від 11.12.14, а тому позивач вважає, що оскарження окремо від основного іпотечного договору змін і доповнень до нього не поновить порушених прав позивача.

В судовому засіданні 04.02.20 представник позивача підтримав заяву від 31.01.20, просив не розглядати раніше подану заяву від 08.01.20 про відому від частини позовних вимог.

Також, 04.02.20 позивачем подано клопотання від 03.02.20 про витребування письмових доказів, а саме: Генеральної кредитної угоди №5213N2 від 20.12.13, а також змін та доповнень до неї, укладених ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТДВ "ЖЛ". У даному клопотанні позивач також просить поновити строк для витребування доказів.

Представники відповідача в судовому засіданні 04.02.20 зазначили про необґрунтованість клопотання позивача про витребування доказів, просили суд надати можливість ознайомитись з поданим клопотанням та подати письмові заперечення.

З метою надання можливості відповідачу подати письмові заперечення на клопотання позивача про витребування доказів, в судовому засіданні 04.02.20 оголошено перерву до 13.02.20.

07.02.20 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення від 06.02.20 №0520300/3443-20/318150 на клопотання позивача про витребування доказів, в якому зазначено, що позивачем не надано достатнього обґрунтування клопотання, не зазначено конкретних обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

В судовому засіданні 13.02.20 представники позивача підтримали клопотання про витребування у ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" Генеральної кредитної угоди №5213N2 від 20.12.13, а також змін та доповнень до неї.

Представники відповідача наполягали на безпідставності заявленого позивачем клопотання про витребування доказів, подання позивачем такого клопотання з порушенням визначених процесуальних строків та процесуальної форми.

Розглянувши подане представником позивача клопотання про поновлення строку для витребування доказів та витребування доказів від 03.02.20 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч.3 ст.164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Приписами статті 81 ГПК України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується та обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Згідно частини 2 ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Зі змісту статті 80 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що учасники справи повинні подавати докази до суду разом із поданням заяв по суті (позову, відзиву на позов, письмових пояснень) або у строк, встановлений судом для їх подачі.

Водночас процесуальний закон також надає можливість особі заявити клопотання про витребування доказів поза межами встановленого законом або судом строку, але тільки за умови, коли особа, яка його заявляє, обґрунтувала неможливість їх подання у зазначений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому, необхідно враховувати, що процесуальний закон, спрямований на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому, з огляду на що встановлено точний порядок та присічні строки вчинення процесуальних дій, чіткі стадії судового процесу, розумні обмеження, в тому числі щодо подання доказів.

Саме тому, всі процесуальні дії суду та учасників процесу повинні вчинятися своєчасно з тим, щоб під час підготовки справи до розгляду не залишилося невирішених питань, які можуть затримати розгляд справи по суті.

У клопотанні від 03.02.20 про витребування доказів позивач посилається на те, що в межах цієї справи дослідженню підлягає, зокрема, Генеральна кредитна угода №5213N2 від 20.12.13, а також можливі зміни та доповнення до неї, які визначають реальні права та обов`язки сторін, суми кредитування, строки надання кредитних коштів та строки дії основного зобов`язання, оскільки саме на її виконання укладалися спірні іпотечні договори, що забезпечували виконання відповідних зобов`язань. Як наслідок, умови Генеральної кредитної угоди можуть вплинути на об`єктивність визначення судом дійсності іпотечних договорів, що є предметом розгляду даної справи.

З метою отримання даних доказів позивач звертався до відповідача, як до сторони Генеральної кредитної угоди №5213N2 від 20.12.13, однак копій даних документів так і не отримано.

Судом встановлено, що підстави вимог позивача визначені ним в позовній заяві про визнання недійсними іпотечного договору та договору про внесення змін і доповнень до іпотечного договору з огляду на порушення вимог ст.317 ЦК України та ст.5 Закону України "Про іпотеку".

Однак позивачем в клопотанні не конкретизовано обставини, які можуть підтвердити докази, які просить витребувати позивач, в межах підстав позову.

Крім того, як вбачається зі змісту клопотання, позивач стверджує, що про наявність Генеральної кредитної угоди №5213N2 від 20.12.13 позивачу стало відомо лише під час ознайомлення 28.12.19 з матеріалами справи, однак суд вважає таке посилання необґрунтованим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 04.02.19 позивач звертався до ПАТ "Державний-експортно-імпотрний банк" із запитом №74, в якому керуючись Законом України "Про інформацію" просив надати копії Генеральної кредитної угоди серія та номер №5213N2 від 20.12.13 та Іпотечний договір №5214Z18 серія та номер 14270 від 12.12.14 (т.4, а.с.84). Також в матеріалах справи наявна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформована 11.02.19 за заявою позивача (т.2, а.с.123-200), у якій містяться відомості щодо: дати, підстави, відомості про основне зобов`язання, відомості про суб`єктів, відомості про об`єкти.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на момент звернення з даним позовом до суду, а саме - 30.09.19 позивачу було достеменно відомо про наявність Генеральної кредитної угоди №5213N2 від 20.12.13, однак відповідної заяви про витребування доказів в порядку, визначеному ст.80 ГПК України, до позовної заяви позивачем не надано.

Суд також критично оцінює посилання позивача на причини неможливості подання клопотання про витребування доказів у встановлений строк, оскільки причини, зазначені позивачем у клопотанні про поновлення строку для подання такого клопотання, не відносяться до таких, що не залежали від позивача; позивачем не наведено аргументів неможливості звернення із відповідною заявою про витребування доказів (про існування яких позивачу було відомо, зокрема, станом на 04.02.19) разом з поданням позовної заяви.

При цьому суд враховує, що в матеріалах справи наявні всі процесуальні заяви по суті спору, такі як відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, тому подання заяви про витребування доказів на даній стадії процесу не спрямоване на забезпечення своєчасності розгляду справ та правової визначеності, унеможливлення зловживання процесуальними правами та підвищення ефективності судочинства в цілому.

Враховуючи вищевстановлені обставини, проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги подані ЗАТ "Житомирські ласощі" докази, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено поважності пропуску строку для подачі клопотання про витребування доказів, а тому, суд відмовляє у його задоволенні, і як наслідок, з врахуванням вимог ч.4 ст.119 та ч.3 ст.198 ГПК України, суд відмовляє в задоволенні заяви про витребування доказів.

Розглянувши клопотання ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" №0520300/31522-19/288098 від 23.12.19 про залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 226 ГПК України суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Так, в обґрунтування клопотання відповідач вказує, що ОСОБА_2 не є особою, яка має право підписувати від імені ЗАТ "Житомирські ласощі" позовну заяву, оскільки у позивача відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_2 призначався до органів управління ЗАТ "Житомирські ласощі, а тому не має права діяти від імені позивача, представляти його відповідно до норм ГПК України (т.4, а.с.20-23).

Представники відповідача підтримали вищевказане клопотання в повному обсязі.

Представники позивача заперечили щодо задоволення клопотання відповідача, з підстав, викладених у письмовому поясненні від 15.01.20 (т.4, а.с.55-57).

Судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ЗАТ "Житомирські ласощі" є Рогаль О.К.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

З огляду на викладене, враховуючи факт наявності в реєстрі відомостей про Рогаль О.К., як керівника ЗАТ "Житомирські ласощі", що вказує на достовірність відомостей, клопотання Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

В судових засіданнях суд заслухав усні пояснення представників сторін, з`ясував щодо вчинення всіх процесуальних дій у підготовчому засіданні, передбачених ч.2 ст.182 ГПК України, та за відсутності заперечень з боку останніх, дійшов висновку, що завдання підготовчого провадження, визначені у ч.1 ст.177 цього Кодексу, виконані, підготовче провадження підлягає закриттю.

Відповідно до пунктів 18, 19 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Оскільки підстави для відкладення підготовчого засідання відсутні, письмової згоди всіх учасників справи, передбаченої ч.6 ст.183 ГПК України, сторонами не надано, суд за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (п.3 ч.2 ст.185 ГПК України).

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ч.2 ст.195 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 80, 81, 120, 121, п.3 ч.2 ст.185, 226, ст.234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про залишення позову без розгляду відмовити.

2. В задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства "Житомирські ласощі" про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів та заяви про витребування доказів відмовити.

3. Закрити підготовче провадження та призначити справу №906/1036/19 до судового розгляду по суті.

4. Призначити судове засідання на "12" березня 2020 р. о 12:00 в приміщенні господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 206.

5. Роз`яснити учасникам справи передбачене ст.207 ГПК України право подати заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Ухвала набирає законної сили 13.02.2020 та може бути оскаржена в порядку та з підстав, визначених у статтях 254-256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 18.02.2020.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - в справу

2,3- сторонам (рек. з повід)

4- третій особі ( АДРЕСА_1 ) (рек. з повід.).