ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року Справа № 926/2488/19
За позовом Керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до фізичної особи-підприємця Шупені Марії Степанівни, м. Чернівці

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області

про стягнення заборгованості з орендної плати за землю - 337026,76 грн

Суддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання - Балух-Бзовик М.В.

Представники:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Петренко В.О. - адвокат, ордер серії СЕ № 1002082 від 05.12.2019;

У судовому засіданні брали участь Балицька Р.С. - прокурор відділу забезпечення представництва в суді Чернівецької обласної прокуратури, посвідчення №032766 від 27.03.2015, діючий на підставі п.п. 10.2. Наказу Генерального прокурора України №186 від 21.09.2018; Швець О.І. - начальник ГУ ДПС у Чернівецькій області.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Керівник Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Шупені Марії Степанівни, в якому просить стягнути заборгованість за договором оренди землі №3326 від 07.12.2006 у розмірі 337026,76 грн за час користування земельною ділянкою за кадастровим номером :30:001:0048, площею 0,2076 га, яка розташована за адресою: вул. Московської Олімпіади, 3-Б, економіко-планувальна зона №30, за кодом використання до УКЦВЗ: 1.11.6 - інша комерційна діяльність.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 26.02.2014 у справі №926/955/13, яке набрало законної сили 08.07.2014 внесено зміни до договору оренди землі №3326 від 07.12.2006, який укладений між Чернівецькою міською радою та ФОП Шупенею Марією Степанівною, а саме пункт 7 договору викладено в наступній редакції: "Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі і становить 51607,08 грн". Однак, всупереч положень договору та чинного законодавства відповідач не здійснював оплату в повному обсязі за користування земельною ділянкою протягом 2014-2019 років, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі позову.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.11.2019 відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду у підготовчому засіданні на 05.12.2019 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Чернівецькій області.

Ухвалою суд від 05.12.2019 підготовче засідання відкладено на 20.12.2019.

20 грудня 2019 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовується обставинами, пов`язаними з наявністю спору між Шупенею M .С. та Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області, у зв`язку з стягненням донарахування за договором оренди землі №3326 від 07 грудня 2006, укладеним між Чернівецькою міською радою та фізичною особою-підприємцем Шупенею Марією Степанівною, на який посилається прокурор в межах цього позову.

Донарахування суми орендної плати з заявлених у позові підстав, а саме з посиланням на рішення Господарського суду Чернівецької області від 26.02.2014 у справі 926/955/13, на вимогу прокуратури здійснено Головним управління ДПС в Чернівецькій області та надіслано Шупені М.С. податкову вимогу, яку в порядку процедури адміністративного оскарження визначеної Податковим кодексом України, оскаржено до ДПС України.

Згідно з рішенням Державної податкової служби України за №1875/Ш/99-00-10-05-14 від 11.12.2019, станом на 10 грудня 2019 року, податковий борг у Шупені М.С . , відсутній.

За таких обставин, на думку відповідача, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Крім цього, відповідач зазначає, що спори з податковими органами підлягають вирішенню в порядку адміністративного, а не господарського судочинства, що є окремою підставою для закриття провадження у справі.

14 січня 2020 року позивачем надано відзив на клопотання про закриття провадження у справі (вх. № 110), 20.01.2020 прокурором - заперечення проти клопотання про закриття провадження у справі (вх. № 165).

Ухвалою від 20.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 10.02.2020 та відкладено підготовче засідання на 21.01.2020.

21 січня 2020 року від відповідача надійшли письмові пояснення до клопотання про закриття провадження у справі, у яких відповідач зазначає, що правова позиція Чернівецької міської ради щодо даного позову полягає в тому, що питання стягнення заявлених в позові сум віднесено до компетенції податкових органів та врегульовується положеннями Податкового кодексу України. На думку відповідача, цю правову позицію фактично підтримує і прокурор, оскільки до позову додано документи та розрахунки податкового органу, а також за ініціативою прокурора залучено до участі у справі Головне управління Державної податкової служби у Чернівецької області в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Відповідач звертає увагу суду на те, що Головним управлінням Державної податкової служби у Чернівецькій області заявлено до Шупені Марії Степанівни самостійні вимоги щодо предмета спору, оскільки їй видано податкову вимогу, яку в подальшому було скасовано.

Однак, Головне управління ДПС у Чернівецькій області повторно заявило до Шупені Марії Степанівни самостійні вимоги щодо предмету спору на підтвердження чого видало податкові повідомлення-рішення, які на даний час оскаржено до Державної податкової служби України.

Відтак, на думку відповідача, наявний між ним та третьою особою спір з питань стягнення донарахувань за договором оренди землі №3326 від 7.12.2006, що укладений між Чернівецькою міською радою та Шупенею Марією Степанівною , що є предметом заявленого прокурором позову.

Зазначені аргументи відповідача з посиланням на підставу позову, на додані прокурором до позову письмові докази та рішення ДПС України доводять, на думку відповідача, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та, виходячи з встановленого ДПС України, що у Шупені М.С. , станом на 10.12.2019 борг відсутній, доводить і про відсутність предмета спору.

Ухвалою від 21.01.2020 відкладено підготовче засідання 06 лютого 2020 року.

У підготовчому засіданні 06.02.2020 оголошено перерву до 10.02.2020.

У підготовче засідання 10.02.2020 позивач явку свого представника не забезпечив, що не перешкоджає проведенню засідання без його участі, оскільки в матеріалах справи міститься позиція позивача щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Присутній у підготовчому засіданні представник відповідача наполягає на задоволенні клопотання про закриття провадження у справі з урахуванням письмових пояснень від 21.01.2020.

Присутні у підготовчому засіданні прокурор та представник третьої особи вважають заявлене клопотання відповідача безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

За наслідками розгляду клопотання відповідача суд встановив, що у своєму позові прокурор посилається на обставини, пов`язані з укладенням 07 грудня 2006 року між Чернівецькою міською радою, як орендодавцем, та фізичною особою підприємцем Шупенею Марією Степанівно, як орендарем, договору оренди землі загально площею 0,2076 га, що розташована за адресою: місто Чернівці, вулиця Московської Олімпіади, 3 Б.

Прокурор зазначає, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 26 лютого 2014 року у справі 926/955/13 внесено зміни в договір оренди, виклавши пункт 7 договору в наступній редакції: «Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 49029,93 грн».

Прокурор також зазначає, що в результаті недотримання вище вказаних положень договору оренди землі, орендар не здійснював оплату в повному обсязі за користування земельною ділянкою протягом 2014-2019 років, внаслідок чого у нього утворилась заборгованості у розмірі 337026,76 грн з урахуванням індексу інфляції.

У якості правових підстав прокурор посилається на вимоги статті 173, 179 Господарського кодексу України, зазначаючи, що існуючі між сторонами правовідносини є господарськими договірними зобов`язаннями.

Також, з посиланням на вимоги статей 11, 509, 526, 530 Цивільного кодексу України прокурор зазначає, що відповідачем не належним чином виконано зобов`язання за договором оренди землі.

Прокурор зазначає, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в комунальній власності має подвійну правову природу, оскільки з одного боку є передбаченим договором оренди платежем, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою, з іншого боку є формою плати за землю, як загальнодержавний податок, на рівні із земельним податком, а тому може бути стягнута в судовому порядку органом місцевого самоврядування, як орендна плата за землю, що не було здійснено Чернівецькою міською радою та що свідчить про бездіяльність цього органу місцевого самоврядування та, відповідно, необхідність подання прокурором цього позову в інтересах територіальної громади міста Чернівці.

Залучення до участі у справі Головного управління державної податкової служби у Чернівецькій області обґрунтовується наявністю у цього органу контрольних функцій щодо справляння плати за землю державної та комунальної власності, а тому рішення у справі може вплинути на права або обов`язки з приводу стягнення плати за землю з відповідача.

Враховуючи, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту, суд звертає увагу учасників справи, що предметом позову у цій справі є грошові кошти у розмірі 337026,76 грн, визначені прокурором як заборгованість за договором оренди землі.

Відповідно, суд може констатувати відсутність предмета спору у межах справи у випадку сплати цих грошових коштів в процесі розгляду справи. Інші ж обставини на які посилається відповідач, стверджуючи про відсутність предмета спору, такі як наявність спору з податковим органом, є обставинами справи, які у випадку їх доведення, можуть розцінюватись судом як такі, що спростовують підстави позову прокурора, однак, їх ототожнення з предметом спору є невірним.

Таким чином, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо непідвідомчості цієї справи господарському суду слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 4 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із статтями 80, 84, 123, 124 ЗК Україниоргани виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок у власність або в користування, укладенні, зміні, розірванні договорів оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. У таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб`єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи й органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 4 Господарського процесуального кодексу України, підвідомчі господарським судам.

Чернівецька міськрада у правовідносинах у цій справі виступає орендодавцем земельної ділянки (органом, уповноваженим управляти майном, яке перебуває у комунальній власності), що лежить поза межами публічно-правових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З урахуванням наведених норм та виходячи із суті спору, суд зазначає, що спір, який виник між сторонами, є договірним спором, тобто спором, що пов`язаний із виконанням відповідачем умов договору в частині сплати орендної плати, і, оскільки орендна плата за землю має подвійну правову природу, орендодавець не позбавлений можливості звернутись з позовом про стягнення орендної плати до господарського суду.

Отже, даний спір є приватноправовим, і, виходячи із суб`єктного складу сторін спірних правовідносин, не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Відтак, відсутні підстави для закриття провадження у з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 231 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 20, 182, 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Шупені Марії Степанівни (вх.№2894) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.02.2020.

Суддя О.В. Гончарук