РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2020справа №910/13019/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/13019/19

за позовом громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 1016; ідентифікаційний код 42502769)

до підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» (02140, м. Київ, вул. Гришка, 7; ідентифікаційний код 23744453)

про стягнення 187 785 грн.,

за участю представників:

позивача - Сербуль О.Ю. (довіреність від 15.08.2019 №б/н);

Хлєбнікова С.Г. (довіреність від 15.08.2019 №б/н);

відповідача - Томарова І.Є. (адвокат; ордер від 01.11.2019 серія КВ №804357).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» (далі - Спілка) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» (далі - Підприємство) 250 380 грн. збитків (паушальної суми).

Позов мотивовано тим, що:

- 15.07.2019, 15.08.2019 та 19.08.2019 представником Спілки Чередніченком Євгеном Івановичем (в актах вказано, що представники ресторану «McDonald's» відмовилися підписувати акти) проведено фіксації використання об`єктів суміжних прав у ресторані «McDonald's» (м. Київ, вул. Боричів узвіз, 10-А), у зв`язку з чим складено акти відповідно №26/07/19, №31/08/19 та №42/08/19, якими зафіксовано факти, що свідчать про використання відповідачем в його приміщенні фонограм та зафіксованих у них виконань;

- 13.08.2019 позивач надіслав на адресу відповідача лист від 12.08.2019 №12/08/19/7, в якому проінформував Підприємство про дію частини третьої статті 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» та про те, що легалізацію використання способом публічного виконання фонограм та зафіксованих у них виконань можна здійснювати виключно через єдину в Україні акредитовану організацію колективного управління в зазначеній сфері, а саме через Спілку;

- з боку Підприємства мало місце регулярне порушення суміжних прав, яке полягає в у тому, що користувач (відповідач) здійснював свою господарську діяльність без укладання договору про використання об`єктів суміжних прав саме в сфері публічного виконання, а отже без отримання належного дозволу на таке використання і без виплати роялті належному суб`єкту, тобто акредитованій організацій колективного управління;

- отже, Спілка, через ухилення Підприємства від свого обов`язку укласти з позивачем договір про використання об`єктів суміжних прав недоотримала суму роялті, яка випливає із базового тарифу, передбаченого тарифами позивача, що розміщені на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (на даний час - Міністерство економічного розвитку, торгівлі і сільського господарства України, далі - Міністерство), а саме на суму, що відповідає 50 мінімальним місячним заробітним платам;

- паушальна сума, яку відповідач повинен сплатити позивачу, має складати 60 мінімальних місячних заробітних плат у зв`язку з тим, що відповідачем умисно допущені порушення прав на об`єкти суміжних прав, саме в сфері публічного виконання, останньому надсилалася вимога щодо усунення допущених порушень, але вимога проігнорована.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 11.11.2019 подав суду відзив на позов, в якому зазначив про те, що:

- Спілкою не доведено факту незаконного використання відповідачем об`єктів суміжних прав;

- позивач не довів право на позов про захист суміжних прав та стягнення збитків, оскільки наказ Міністерства від 29.05.2019 № 912 про акредитацію Спілки як єдиної організації колективного управління в сфері розширеного колективного управління автоматично втратив силу на підставі рішення суду, яким скасовано наказ Міністерства від 04.01.2019 №8;

- Підприємство сплачувало винагороду за публічне сповіщення громадській організації «Об`єднання колективного управління «Оберіг» (далі - Організація), оскільки 01.10.2017 Підприємством та Організацією укладено договір №61/11/17-П (далі - Договір №61/11/17-П) про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань; строк дії Договору №61/11/17-П продовжувався додатковими угодами; на підставі додаткової угоди від 20.09.2019 №8 до Договору №61/11/17-П відповідач та Організація вирішили розірвати Договір №61/11/17-П за взаємною згодою з 01.10.2019 (останнім днем чинності вважається 30.09.2019);

- позивачем не доведено використання в закладі «McDonald's» тих виконань та фонограм, на які вказує Спілка;

- Спілка не має права збирати винагороду за публічне виконання фонограм, які звучали в закладі Підприємства, і стягувати збитки з огляду на те, що Організація отримала від ОСОБА_2 (псевдонім ОСОБА_2 ) заяву про вилучення майнових прав, адресовану Спілці; в заяві від 10.05.2019 ОСОБА_2 вилучив повністю належні йому права на виконання та фонограми з управління позивача; аналогічну заяву від 10.05.2019 Організація отримала від ОСОБА_4 (псевдонім ОСОБА_4), який також вилучив повністю належні йому права на виконання та фонограми з управління позивача; дані заяви надіслані із супровідним листом від 18.07.2019 №25 на адресу позивача і 22.07.2019 вручені останньому;

- на думку відповідача, з моменту вручення заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позивач належним чином повідомлений про вилучення повністю належних суб`єктам суміжних прав на виконання та фонограми з управління Спілки, а тому позивач з 22.07.2019 не мав право збирати винагороду чи подавати позов про захист суміжних прав на виконання та фонограми тих осіб, які вилучили права з управління;

- позивачем не доведено чотири складові цивільного правопорушення, на підставі яких можливо здійснити стягнення збитків з відповідача.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.09.2019 позовну заяву Спілки залишено без руху та встановлено позивачу семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з призначенням судді Блажівської О.Є. членом Вищої ради правосуддя розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду міста Києва від 02.10.2019 №05-23/2477 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/13019/19, за результатами якого справу передано на розгляд судді Марченко О.В.

01.10.2019 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 25.09.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.11.2019.

Позивач 06.11.2019 подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 187 785 грн.

У підготовчому засіданні 11.11.2019 судом перевірено дотримання позивачем вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду; оголошено перерву до 09.12.2019.

22.11.2019 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив про те, що:

- існує акредитована організація колективного управління саме в сфері публічного виконання фонограм та зафіксованих у них виконань. Зазначена організація уповноважена займатись розширеним колективним управлінням у згаданій сфері; добровільне колективне управління в цій же сфері не допускається; до початку використання фонограм та зафіксованих у них виконань користувач (відповідач) повинен був укласти договір з акредитованою організацією колективного управління та сплачувати їй роялті; такий свій обов`язок відповідач не виконав;

- на підтвердження того, що в закладі Підприємства використовувались фонограми та зафіксовані в них виконання Спілка надала суду належні і допустимі доказами (аудіовідеофіксації, акти фіксації, чеки); те, що такі види доказів є належними і допустимими, підтверджено сотнями судових рішень Верховного Суду та Вищого господарського суду Україні;

- в результаті того, що відповідач не слідував приписам закону, позивач зазнав збитків в розмірі 50-ти мінімальних місячних заробітних плат, що прямо слідує з чинних тарифів Спілки, які були встановлені в порядку, передбаченому законодавством, та розміщені на сайті Міністерства;

- жодного вилучення фонограм та зафіксованих у них виконань, про які пише відповідач у відзиві на позов, не відбулось і не могло відбутись на дати, коли мали місце фіксації; Договір №61/11/17-П взагалі не діяв щодо об`єктів суміжних прав на дати, коли мали місце фіксації;

- наказ про затвердження Положення про комісію з акредитації втратив чинність 07.10.2019 (в день винесення постанови апеляційного адміністративного суду у справі №640/6326/19); і цей аспект взагалі не стосується тих організацій, які до того часу вже отримали акредитацію, а стосується тільки майбутніх конкурсів; Спілка знаходиться в Реєстрі організацій колективного управління в якості акредитованої організації колективного управління.

03.12.2019 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вказав про те, що позивач не довів, що Підприємство здійснило публічне виконання тих фонограм і виконань, які вказані в позові і за які Спілка просить суд стягнути збитки; крім того, Спілка не надала суду жодного доказу, який би спростував наведені відповідачем заперечення і фактично визнала, що позивач не має обов`язку доводити які фонограми звучали, бо Підприємство має обов`язок платити позивачу винагороду за будь-які звуки, які були відтворені у закладі.

Відповідач 06.12.2019 подав суду клопотання про долучення доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/13019/19 до судового розгляду по суті на 13.01.2020.

Позивач 09.01.2020 подав суду заяви з процесуальних питань, в яких виклав пояснення щодо доводів відповідача.

Представники позивача у судовому засіданні 13.01.2020 оголосили вступне слово та підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 ГПК України докази у справі, у тому числі переглянув відеозапис, поданий позивачем на підтвердження використання Підприємством об`єктів суміжних прав у ресторані «McDonald's».

У судовому засіданні 13.01.2020 оголошено перерву до 03.02.2020.

22.01.2020 позивач подав суду заяви, в яких заперечив стосовно доводів відповідача щодо суті спору та поданих відповідачем заяв ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , надав пояснення стосовно досліджених у судовому засіданні 13.01.2020 доказів, та подав судову практику в подібному спорі.

03.02.2020 суд після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 03.02.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Міністерство наказом від 04.01.2019 № 8, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2019 за № 77/33048, затвердило Положення про комісію з акредитації організацій колективного управління.

Наказом Міністерства від 29.05.2019 № 912 організацію колективного управління - Спілку акредитовано у сфері розширеного колективного управління - право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, строком на три роки.

Відповідач посилається на те, що наказ Міністерства від 29.05.2019 № 912 автоматично втратив чинність, оскільки окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 08.08.2019 у справі №640/6326/19 задовольнив адміністративний позов Громадської організації «Об`єднання Кінематографістів «Кіно-Логос» і визнав протиправним та нечинним наказ Міністерства від 04.01.2019 № 8 та зобов`язав Міністерство юстиції України виключити з Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів України зазначений наказ Міністерства; Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 07.10.2019 у справі № 640/6326/19 залишив без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів втрати чинності чи визнання недійсним наказу від 29.05.2019 № 912; втрата чинності наказом Міністерства від 04.01.2019 № 8 свідчить про те, що Положення про комісію з акредитації організацій колективного управління вже не діє.

Отже, як на момент фіксування фактів використання об`єктів суміжних прав (15.07.2019, 15.08.2019 і 19.08.2019), так і на даний час Спілка включена до Реєстру організацій колективного управління і є єдиною в Україні акредитованою організацією колективного управління, діяльність якої стосується, зокрема, надання дозволів у сфері публічного виконання фонограм та зафіксованих в них виконань.

13.08.2019 позивач надіслав на адресу відповідача лист від 12.08.2019 №12/08/19/7, в якому проінформував Підприємство про дію частини третьої статті 20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» та про те, що легалізацію використання способом публічного виконання фонограм та зафіксованих у них виконань можна здійснювати виключно через єдину в Україні акредитовану організацію колективного управління в зазначеній сфері, а саме через Спілку.

15.07.2019, 15.08.2019 та 19.08.2019 представником Спілки Чередніченком Є.І. проведено фіксації використання об`єктів суміжних прав у ресторані «McDonald's» (м. Київ, вул. Боричів узвіз, 10-А), у зв`язку з чим складено акти відповідно №26/07/19, №31/08/19 та №42/08/19, якими зафіксовано факти, що свідчать про використання відповідачем в його приміщенні фонограм та зафіксованих у них виконань.

Так, в акті від 15.07.2019 № 26/07/19 вказано, що 15.07.2019 в ресторані «McDonald's» публічно виконувалися фонограми та зафіксовані в них виконання:

ОСОБА_5 «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

ОСОБА_6 «ІНФОРМАЦІЯ_2»;

ОСОБА_5 «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

ОСОБА_7 «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_4»;

ОСОБА_9 «ІНФОРМАЦІЯ_5» (ОСОБА_13);

ОСОБА_10 «ІНФОРМАЦІЯ_6»;

ОСОБА_11 «ІНФОРМАЦІЯ_7»;

ОСОБА_12 «ІНФОРМАЦІЯ_8»;

ІНФОРМАЦІЯ_9 «ІНФОРМАЦІЯ_10».

В акті від 15.08.2019 № 31/08/19 вказано, що 15.08.2019 в ресторані «McDonald's» публічно виконувалася фонограма та зафіксоване в ній виконання ОСОБА_14 «ІНФОРМАЦІЯ_11» original.

В акті від 19.08.2019 № 42/08/19 вказано, що 19.08.2019 в ресторані «McDonald's» публічно виконувалися фонограми та зафіксовані в них виконання:

ОСОБА_15 «ІНФОРМАЦІЯ_12» (Original mix);

ОСОБА_16 «ІНФОРМАЦІЯ_13»;

ОСОБА_17 «ІНФОРМАЦІЯ_14» (Accapel mix);

ОСОБА_18 «ІНФОРМАЦІЯ_15» (Original);

ОСОБА_19 «ІНФОРМАЦІЯ_16» (Extended).

У відзиві Підприємство посилалося на те, що відсутні докази, що особа, яка здійснює відеозапис, дійсно є Чередніченко Є.І . ; відсутні докази, що фонограми, вказані в актах фіксації, були встановлені під час перебування особи в закладі «McDonald's»; не зафіксовано момент, коли особа запускала мобільні додатки «Shazam» чи «SoundHound», а також відсутні будь-які зображення у відеозаписах, що вказували б на те, що триває процес розпізнавання протягом перебування особи у закладі.

Разом з тим, фіксація здійснювалася Чередніченком Є.І. на підставі довіреності від 10.07.2019, якою останньому Спілка надала право, зокрема: виявляти в межах території України юридичних та/або фізичних осіб, які використовують об`єкти авторського права та/або суміжних прав, сприяти їх залученню до співробітництва зі Спілкою; виявляти факти та здійснювати фіксацію/актування (збирати докази) неправомірного використання об`єктів авторського та/або суміжних прав.

Перебування Чередніченка Є.І. у ресторані «McDonald's» підтверджується і фіскальними чеками від 15.07.2019 № 0077 (15 год. 32 хв.), від 15.08.2019 № 0051 (13 год. 51 хв.) і від 19.08.2019 № 0138 (14 год. 18 хв.); факт публічного виконання фонограм і зафіксованих в них виконань засвідчується також відеозаписами на дисках (з відеокамери Sony Handycam model № DCR 610 2008), якими підтверджено час і місце використання саме у закладі «McDonald's» фонограм; якість відеозапису та безперервна зйомка дає підстави виключити можливість монтажу.

Відеозаписом підтверджено, що фонограми і зафіксовані в них виконання відтворюються саме за допомогою наявних у закладі колонок.

Поряд з цим, в актах зазначено, що «визначення музичних творів здійснювалось безпосередньо на місці за допомогою програм та/або Shazam - які знаходяться у вільному доступі. Ці данні додатково перевіряються методом порівняння зразків музичних творів, записаних на відеозвукозаписі, і ті самі зразки - розміщені на сервісі You Tube на підставі стандартної (відкритої) ліцензії You Tube в мережі Інтернет».

З відкритих джерел у мережі Інтернет, які містять пояснення роботи алгоритму розпізнавання музики, який використовується в комп`ютерних програмах «Shazam» і «Sound Hound» (наприклад, ІНФОРМАЦІЯ_17, ІНФОРМАЦІЯ_18ІНФОРМАЦІЯ_19) вбачається, що:

наявний алгоритм розпізнавання музики гарантує не точність, а вірогідність правильного розпізнання музики, допустимий відсоток якої встановлюють/налаштовують розробники комп`ютерної програми;

програма записує невеликий фрагмент звуків через мікрофон пристрою (телефона) і обробляє їх через власний математичний алгоритм, шукаючи співпадіння;

алгоритм може розпізнати лише ті музичні композиції, які завантажені в базу музичних композицій програми;

якщо алгоритм не може розпізнати мелодію з найбільшою вірогідністю, він шукає мелодію з меншою вірогідністю, але яка має найбільше співпадінь за тими критеріями, які закладені в математичний алгоритм програми.

У судовому засіданні 13.01.2019 судом за участю представників сторін здійснювався перегляд наявних на поданих Спілкою дисках доказів відеофіксації незаконного, на думку позивача, використання зазначених в актах фіксації об`єктів суміжних прав. У вказаному засіданні як судом, так і представниками сторін використовувалася програма «Shazam» для розпізнавання фонограм. З усіх зазначених в актах фонограм і зафіксованих в них виконань судом розпізнано (виявлено співпадіння з актом) один об`єкт.

Разом з тим, судом оглянуто (заслухано) й поданий відповідачем диск з аудіозаписами фрагментів фонограм, які звучали в ресторані 15.07.2019, 15.08.2019 і 19.08.2019 та назви яких зазначено в актах, та фрагментів фонограм, які, за твердженням Підприємства, дійсно використовувалися в названі дати відповідачем.

З поданого відповідачем диску вбачається, що в ресторані «McDonald's» використовувалися такі фонограми:

15.07.2019: виконавець ОСОБА_4, композиції «ІНФОРМАЦІЯ_20», «ІНФОРМАЦІЯ_21», «ІНФОРМАЦІЯ_22» і «ІНФОРМАЦІЯ_23»;

15.08.2019: виконавець ОСОБА_4, композиції «ІНФОРМАЦІЯ_24», «ІНФОРМАЦІЯ_25», «ІНФОРМАЦІЯ_26» і «ІНФОРМАЦІЯ_27»; виконавець ОСОБА_2, композиція «ІНФОРМАЦІЯ_28»;

19.08.2019: виконавець ОСОБА_4, композиції «ІНФОРМАЦІЯ_29», «ІНФОРМАЦІЯ_30», «ІНФОРМАЦІЯ_31», «ІНФОРМАЦІЯ_32», «ІНФОРМАЦІЯ_33» і «ІНФОРМАЦІЯ_34».

Підприємство звернулося до Організації з проханням провести аналіз відеозаписів, долучених до актів фіксації для отримання підтвердження чи дійсно в закладі звучали фонограми, вказані в актах; відповіді не отримало.

Підприємство уклало з Організацією Договір №61/11/17-П; Організація була зареєстрованою організацією колективного управління на момент укладення договору і діяла на підставі свідоцтва від 08.07.2003 №1/2003 та свідоцтва від 31.07.2003 №1.

Предметом Договору №61/11/17-П було надання невиключного права на публічне виконання на території України творів, майнові права на які передані Організації у колективне управління, а також інших творів, за використання яких Організація має право збирати винагороду. Також дозвіл охоплював публічне виконання опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань на території України.

На підставі Договору №61/11/17-П Підприємство зобов`язувалося виплачувати Організації винагороду за використання об`єктів авторського та суміжних прав. Договір поширювався на заклади мережі «McDonald's», у тому числі й заклад за адресою: вул. Боричів узвіз, 10-А.

Додатковою угодою від 28.09.2018 № 3 сторони погодили продовжити строк дії Договору №61/11/17-П до 21.04.2019, а додатковою угодою від 19.04.2019 № 5 - до 31.07.2019.

25.04.2019 Організація внесена до Реєстру організацій колективного управління як уповноважена у будь-якій сфері добровільного колективного управління.

Додатковою угодою від 02.05.2019 № 6 строк дії Договору №61/11/17-П продовжений до 31.12.2019; виплату винагороди вирішено здійснювати лише за об`єкти авторського права.

На підставі додаткової угоди від 20.09.2019 №8 Підприємство та Організація вирішили розірвати Договір №61/11/17-П за взаємною згодою з 01.10.2019 (останнім днем чинності вважається 30.09.2019).

Власником майнових суміжних прав на всі фонограми та виконання, які звучали в ресторані 15.07.2019, 15.08.2019 і 19.08.2019 окрім одної, є ОСОБА_4 (псевдонім ОСОБА_4).

ОСОБА_2 (псевдонім ОСОБА_2 ) є власником майнових суміжних прав на фонограму «ІНФОРМАЦІЯ_28».

02.05.2019 відповідач уклав ліцензійні договори з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , якими вказані правовласники за винагороду надали ліцензіату - Підприємству невиключну ліцензію на використання на території України кожної з фонограм та зафіксованих в них виконань (пункт 1.1 договорів); перелік фонограм і зафіксованих в них виконань наведений в переліках до договорів (у переліку наявні всі спірні об`єкти суміжних прав). За договорами Підприємство зобов`язалося здійснити виплату винагороди за публічне сповіщення фонограм із записами виконань до 31.12.2019.

З поданих суду 06.12.2019 платіжних доручень № 26881 і № 26882 вбачається, що 02.12.2019 Підприємство сплатило по 2 500 грн. відповідно ОСОБА_2 і ОСОБА_4 .

За твердженням відповідача, ОСОБА_2 ( псевдонім ОСОБА_2 ) і ОСОБА_4 ( псевдонім ОСОБА_4 ) через Організацію надіслали Спілці заяви про вилучення належних їм прав на виконання та фонограми з управління позивача.

Обидві заяви надіслані із супровідним листом Організації від 18.07.2019 № 25 і 22.07.2019 вручені Спілці (як вбачається з роздруківки з сайту Укрпошти).

Опис вкладення в лист Підприємством наданий не був, а тому отримання заяв про вилучення заперечується позивачем.

Разом з тим, Спілка не надала суду будь-якого іншого листа Організації, отриманого позивачем 22.07.2019; згідно з частиною першою статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; тому суд виходить з того, що власники об`єктів суміжних прав надіслали Спілці заяви про вилучення їх прав з управління позивача.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону України «Про захист авторського права і суміжних прав», виключне право - це майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до пункту «б» статті 35 Закону України «Про захист авторського права і суміжних прав» об`єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є фонограми, відеограми.

Згідно з пунктами «а» і «б» частини першої статті 36 Закону України «Про захист авторського права і суміжних прав» суб`єктами суміжних прав є: виконавці творів, їх спадкоємці та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо виконань; виробники фонограм, їх спадкоємці (правонаступники) та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо фонограм.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про захист авторського права і суміжних прав» передбачено, що первинними суб`єктами суміжних прав є виконавець, виробник фонограми, виробник відеограми, організація мовлення.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 40 Закону України «Про захист авторського права і суміжних прав» до майнових прав виробників фонограм і виробників відеограм належить їх виключне право на використання своїх фонограм, відеограм і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам відтворення (пряме і (або) опосередковане) своїх фонограм і відеограм у будь-якій формі і будь-яким способом.

Згідно з пунктами «а» - «в» частини першої статті 42 Закону України «Про захист авторського права і суміжних прав» допускаються використання виконань, фонограм, відеограм, програм мовлення, їх фіксація, відтворення і доведення до загального відома без згоди виконавців, виробників фонограм, відеограм і організацій мовлення у випадках, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону щодо обмеження майнових прав авторів літературних, художніх і наукових творів, якщо задовольняються такі умови:

відтворення зазначених об`єктів здійснюється виключно з метою навчання чи наукових досліджень;

право на відтворення, передбачене у пункті "а" цієї частини, не поширюється на експорт відтворених примірників фонограм, відеограм, програм мовлення за межі митної території України;

за суб`єктами суміжних прав зберігається право на справедливу винагороду з урахуванням кількості відтворених примірників.

Статтею 1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» надано визначення розширеному колективному управлінню, яке є колективним управлінням майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організація колективного управління є неприбутковою організацією, утворюється в організаційно-правовій формі громадського об`єднання (громадська організація або громадська спілка) зі статусом юридичної особи, єдиним видом діяльності якої є виконання завдань і функцій, визначених статтею 12 цього Закону.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» принципами діяльності організацій колективного управління є ефективне управління - організації колективного управління забезпечують збирання, розподіл та виплату доходу від прав правовласникам у найбільш швидкий, ефективний і точний спосіб та лише з обґрунтованими витратами.

Частинами шостою і сьомою статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» передбачено, що правовласники мають право вилучати свої майнові права з управління організації колективного управління, крім випадків, передбачених цим Законом.

Колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав здійснюється у виді добровільного, розширеного та обов`язкового колективного управління.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції:

1) укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав;

3) збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам;

4) звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація;

5) забезпечують ведення реєстру правовласників, реєстру об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами щодо яких управляє організація;

6) здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління.

Згідно з частинами третьою і п`ятою статті 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організації колективного управління не мають права провадити підприємницьку діяльність і здійснюють лише господарську діяльність, що не має на меті одержання прибутку, з метою досягнення своїх статутних цілей.

Розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Розширене колективне управління передбачає право правовласників вилучати повністю або частково належні їм права на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав з управління акредитованої організації колективного управління в порядку, передбаченому цим Законом.

Розширене колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно в таких сферах, зокрема: право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою.

Частинами восьмою, дев`ятою, одинадцятою і дванадцятою статті 13 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» передбачено, що правовласники мають право на підставі письмової заяви вимагати вилучення своїх майнових прав з управління організації колективного управління, припинення дій щодо надання дозволів на використання їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, дій щодо збирання винагороди за використання їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (далі - заява про вилучення). У заяві про вилучення зазначаються майнові права, які вилучаються з управління організації, та перелік об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

У заяві про вилучення правовласники зазначають перелік об`єктів, щодо яких подається заява, та правові підстави набуття майнових прав на ці об`єкти.

У разі подання правовласниками до організації колективного управління заяви про вилучення щодо їхніх об`єктів авторського права і (або) суміжних прав організація зобов`язана протягом шести місяців з дня отримання таких заяв виплатити правовласникам, які звернулися із заявою про вилучення, належну їм винагороду, внести відповідні зміни до договорів із користувачами, припинити управління щодо відповідних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав (припинити дії щодо надання дозволів на використання відповідних об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, дії щодо збирання винагороди за їх використання, дії щодо звернень до суду за захистом прав правовласників щодо цих об`єктів тощо) та розмістити на своєму веб-сайті інформацію про таке вилучення із списком правовласників, які здійснили вилучення, та переліком об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, щодо яких здійснено вилучення.

Організація колективного управління не має права відмовляти правовласникам у вилученні майнових прав з управління, за умови дотримання ними порядку вилучення, передбаченого цією статтею.

Правовласники можуть також вилучити свої майнові права з управління організації, що акредитована для здійснення розширеного колективного управління правами. У такому разі на території України управління майновими правами, вилученими з колективного управління, може здійснюватися правовласником.

Відповідно до частин першої і другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною першою статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 рекомендацій президії Вищого господарського суду від 01.04.94 № 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів пов`язаних з відшкодуванням шкоди» (з подальшими змінами і доповненнями) встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Отже, за загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно з підпунктами «а» і «b» пункту 1 статті 240 Угоди про Асоціацію

між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (Угоду ратифіковано із заявою Законом № 1678-VII від 16.09.2014) сторони гарантують, що коли судові органи встановлюють збитки:

вони беруть до уваги всі відповідні аспекти, зокрема негативні економічні наслідки, у тому числі втрачені прибутки, які понесла потерпіла сторона, будь-які недобросовісні доходи, одержані порушником і, у відповідних випадках, інші фактори, відмінні від економічних, зокрема моральна шкода, спричинена правовласнику порушником; або

як альтернативний варіант до підпункту (a) цього пункту, вони можуть у відповідних випадках встановити збитки як паушальну суму на базі таких елементів, як принаймні сума роялті або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного права інтелектуальної власності.

Частиною другою статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписом частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом враховано в тому числі статті 76 - 79 ГПК України щодо належності, допустимості, достовірності і вірогідності доказів.

Відповідно до частин першої - третьої статті 83 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 194 ГПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 210 ГПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

ВИСНОВКИ

Спілка звернулася до суду на захист своїх прав, порушення яких полягало, на думку позивача, в тому, що користувач (відповідач) здійснював свою господарську діяльність без укладання договору про використання об`єктів суміжних прав саме в сфері публічного виконання, а отже без отримання належного дозволу на таке використання і без виплати роялті належному суб`єкту, тобто акредитованій організацій колективного управління - Спілці; Спілка, через ухилення Підприємства від свого обов`язку укласти з позивачем договір про використання об`єктів суміжних прав, недоотримала суму роялті, яка випливає із базового тарифу, передбаченого тарифами позивача, що розміщені на офіційному сайті Міністерства; відповідач повинен сплатити позивачу паушальну суму.

Разом з тим, виходячи з того, що:

- організації колективного управління, у тому числі Спілка:

мають принцип роботи, що передбачений статтею 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» - збирання, розподіл та виплата доходу від прав правовласникам у найбільш швидкий, ефективний і точний спосіб;

не мають права провадити підприємницьку діяльність і здійснюють лише господарську діяльність, що не має на меті одержання прибутку, з метою досягнення своїх статутних цілей (частина перша статті 12 названого Закону);

звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація;

- Спілка звернулася до суду в своїх інтересах, на захист своїх прав на отримання роялті (хоча, враховуючи наведене вище, винагороду повинні отримувати власники виключних майнових прав на об`єкти суміжних прав (можливо, через Спілку));

а отже, Спілка не має права звертатися до суду з таким позовом.

Крім того, звертаючись до суду з позовом про стягнення збитків, за загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права - Спілка, має довести наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Так, протиправна поведінка, на думку позивача, виявлялася в тому, що в його закладі - ресторані звучали фонограми і зафіксовані в них виконання без виплати винагороди.

Разом з тим, в даному випадку як відсутній факт правопорушення (звучали не ті фонограми, які зазначені в актах фіксації), так і винна неправомірна поведінка відповідача, оскільки: в ресторані «McDonald's» публічно використовувалися фонограми і виконання, права на які Підприємство отримало на підставі договорів від 02.05.2019 з власниками виключних майнових суміжних прав на ці об`єкти - ОСОБА_4 ( псевдонім ОСОБА_4 ) і ОСОБА_2 (псевдонім ОСОБА_2 ); зазначені особи вилучили (як встановлено судом) свої права з управління Спілки; з моменту надсилання (22.07.2019) і отримання Спілкою (25.07.2019) заяв про вилучення прав пройшло на момент прийняття судом рішення зі справи більше шести передбачених частиною одинадцятою статті 13 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» місяців, протягом яких Спілка повинна була припинити управління щодо відповідних об`єктів суміжних прав та розмістити на своєму веб-сайті інформацію про таке вилучення із списком правовласників, які здійснили вилучення, та переліком об`єктів суміжних прав, щодо яких здійснено вилучення.

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити повністю.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору і послуг адвоката Спілки слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 1016; ідентифікаційний код 42502769) до підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» (02140, м. Київ, вул. Гришка, 7; ідентифікаційний код 23744453) про стягнення 187 785 грн.

2. Судові витрати зі сплати судового збору і послуг адвоката позивача покласти на громадську спілку «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 1016; ідентифікаційний код 42502769).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.02.2020.

Суддя О.В. Марченко