ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р. Справа№ 910/23246/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання: Ковган О.І.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 06.02.2020

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон комплекс"
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 05.07.2019
у справі № 910/23246/17
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАЛАЙН КАПІТАЛ ГРУП"
до за участіПриватного акціонерного товариства "КИЇВХІМПОСТАЧ" Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича
простягнення 2 847 216, 25 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАЛАЙН КАПІТАЛ ГРУП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 2 240 532,49 грн. заборгованості за Договором про розробку проектної документації на нове будівництво № 25.1/07/2013 від 05.08.2013, 111 752, 00 грн. 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання зобов`язання, 494 931,76 грн. інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2018 у справі №910/23246/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у справі №910/23246/17 рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2018 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" у повному обсязі. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" 2 240 532, 49 грн. заборгованість, 111 752, 00 грн. - 3% річних, 494 931,76 грн. - інфляційних втрат, 42 708 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 64 062,37 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

11.05.2019 до суду першої інстанції звернувся Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпін Дмитро Валентинович з заявою №57013286/938 від 11.05.2019 про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у справі №910/23246/17 заяву приватного виконавця про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення у справі №910/23246/17 задоволено. Затверджено мирову угоду на стадії виконання рішення у справі № 910/23246/17 укладену між Приватним акціонерним товариством "Київхімпостач" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Пері Україна", яке не приймало участі у справі, звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю та відмовити у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

У свою чергу, не погоджуючись з прийнятою ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон комплекс", яке не приймало участі у справі, звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю та відмовити у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/23246/17 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон комплекс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2019. Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон комплекс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у справі № 910/23246/17.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріально та процесуального права, а саме не дослідив повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАЛАЙН КАПІТАЛ ГРУП" Нензберг О.С. при затверджені мирової угоди, відповідно, вже було порушено справу про банкрутство. Також зазначено, що укладення мирової угоди, щодо прощення дебіторської заборгованості суперечить інтересам як самого боржника так і кредиторів, зокрема якими є скаржники, таким чином, мирова угода порушує його права на отримання часткового задоволення кредиторських вимог.

Сторони про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій ухвали суду.

Крім того, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.

06.02.2020 перед судовим засіданням від Приватного акціонерного товариства "КИЇВХІМПОСТАЧ" надійшов відвід судді Грека Б.М. від участі у розгляді справи.

Заява мотивована тим, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Грека Б.М. в зв`язку з тим, що представник однієї із сторін, а саме ОСОБА_1 навчався на одному курсі з сином судді Грека Б.М. та у стороннього спостерігача може складатися враження про упередженість головуючого судді за суб`єктивними критеріями.

Колегія суддів залишає відвід без розгляду, з огляду на наступне.

Водночас, зі змісту поданої заяви неможливо встановити конкретні обставини, що можуть бути підставою для відводу судді у справі.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

В силу положень частин 2 та 3 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 4 статті 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

Виходячи з системного аналізу наведених норм, судова колегія вважає, представник Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" звертаючись із заявою про відвід судді Грека Б.М. саме з викладених в ній підстав, які свідчать про завідому безпідставність відводу, вдається до зловживань процесуальними правами, наданими йому, як стороні судового процесу, з метою затягування розгляду справи.

Згідно з частиною третьою статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених справ, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держава.

Кодекс закріплює принцип здійснення судочинства на підставі рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до приписів ст. 198 ГПК України, під час розгляду справи головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійсненні учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істинного значення для вирішення спору.

Право на судовий захист передбачає наявність таких конкретних правових гарантій, які дозволяють реалізувати його в повному об`ємі та забезпечити ефективним відновлення в правах за допомогою правосуддя, що відповідає загальноправовим вимогам статті 55 Конституції України, зазначає, що кожен має право будь-яким не забороненим законними засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Вирішуючи дане питання, суд в цілях реалізації ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулась до суду, керується статтею 124-129 Конституції України та гарантують кожному судовий захист на підставі принципу незалежності судді.

Питання об`єктивності та неупередженості складу суду підлягають вирішенню в кожному конкретному випадку виходячи із фактичних обставин, а також враховуючи всі процесуальні засоби та процедури, що забезпечують виконання завдання господарського судочинства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

В деяких справах Европейського суду по правам людини, в тому числі в рішення від 26.02.1993 «Падовані проти Італії (п. 25 ст. 27) від 28.02.1993 «Фей проти Австрії» (п. 28 ст. 30 (та від 10.06.1996 «Пуляр проти Об`єднаного королівства» (п.30) на підставі тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сформовано загальні критерії неупередженості суду та встановлено доводи щодо об`єктивного та суб`єктивного критеріїв.

При вирішенні питання щодо відводу судді також враховується загально правовий принцип «Ніхто не суддя у своїй справі» «Nemo gudex in propria causu".

Так, згідно прецендентної практики Європейського суду по правам людини, порушення судом наведених принципів тягне порушення ст. 6 п. 1 Конвенції (рішення від 27.08.1991 по справі Демиколи проти Мальти, рішення від 09.11.2004 по справі Світлана Науменко проти України, рішення від 15.12.2005 по справі Кіпріалу проти Кипру.

За таких обставин колегія суддів розцінює дії Приватного акціонерного товариства "КИЇВХІМПОСТАЧ" щодо подання заяви про відвід судді Грека Б.М. від розгляду справи №910/23246/17, як зловживання своїми процесуальними правами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України, внаслідок чого подана заява підлягає залишенню без розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 підлягає скасуванню, а апеляційні скарги - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При вирішенні спору про щодо правомірності затвердження мирової угоди, слід встановити: чи мало місце порушення вимог законодавства при її затверджені, чи вплинули ці порушення на майнові вимоги скаржників, чи мало місце порушення прав і законних інтересів апелянтів, які оскаржують затвердження мирової угоди.

Частина 3 статті 215 ЦК України правом оспорювати в судовому порядку наділяє «заінтересованих осіб», які не є сторонами, але які вважають, що їх права порушені і підлягають захисту.

Отже, апелянт вправі ставити питання про скасування затвердження мирової угоди в разі доведення майнового інтересу та права на його очікування.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою від 21.12.2018 було затверджено реєстр вимог кредиторів, з яких наявні вимоги ТОВ «ПЕРІ УКРАЇНА». Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.10.2018 визнано грошові вимоги ТОВ «БЕТОН КОМПЛЕКС».

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Власний інтерес «заінтересованої особи» полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (правова позиція ВП ВС від 18.04.2018 у справі № 439/212/14-ц).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини - принципи правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»).

Окрім того, обмеження накладене на доступ до суду буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягнути (рішення Європейського суду з парв людини від 10.07.1998 у справі компанії «Тіннеллі та сини, ЛТД та інші» і «Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства», Reports 1998-IV, c 1660 пункт 72 та рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.2006 у справі «Апостол проти Грузії», заява № 40765/02).

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що скаржники є кредиторами по справі та довели наявний майновий інтерес з правом очікування, а отже, звернення з апеляційною скаргою ТОВ «ПЕРІ УКРАЇНА» та ТОВ «БЕТОН КОМПЛЕКС» є правомірним.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2017 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 2 240 532, 49 грн. заборгованості за Договором про розробку проектної документації на нове будівництво № 25.1/07/2013 від 05.08.2013, 111752, 00 грн. 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання зобов`язання, 494 931,76 грн. інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Підченко Ю.О.) від 06.04.2018 у справі № 910/23246/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 р. (повний текст складено 27.07.2018) у справі №910/23246/17 рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2018 у справі №910/23246/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ "Мегалайн Капітал Груп" у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" 2 240 532, 49 грн. - заборгованість, 111 752, 00 грн. - 3% річних, 494 931, 76 грн. - інфляційних втрат, 42 708 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 64 062,37 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

14.08.2018 Господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 видано відповідний наказ.

11.05.2019 від Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича надійшла заява № 57013286/938 від 11.05.2019 про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення.

Затверджуючи мирову угоду на стадії виконання, суд першої інстанції виходив з того, що з тексту поданої Сторонами мирової угоди вбачається, щодо дана мирова угода не суперечать закону, не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, її умови є виконуваними та при цьому не вбачається суперечності дій представників cторін інтересам осіб, яких вони представляють.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками місцевого господарського суду та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

В своїх доводах ТОВ «КИЇВХІМПОСТАЧ» зазначає, що мирова угода підписана уповноваженими особами, підписи яких скріплені печатками сторін, а саме, від ТОВ «КИЇВХІМПОСТАЧ» генеральним директором О.П. Бубон та від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" директором Нинзберг О.С.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що 06.12.2017 вже було порушено провадження у справі 916/2619/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" та призначено розпорядником майна боржника Балєву О.О.

А отже, при затвердженні мирової угоди повинна була бути згода Арбітражного керуючого в обов`язковому порядку, адже директор підприємства с моменту порушення справи про банкрутства втрачає повноваження щодо розпорядження майном в одноособовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 330 ГПК України, суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 191 цього Кодексу.

Умови мирової угоди стосуються прав та обов`язків учасників справи щодо предмета позову. На підставі частини першої статті 192 ГПК України сторони погодили умови укладеної між ними (сторонами) угоди. Мирова угода укладена в інтересах учасників справи та не суперечить вимогам чинного законодавства.

Правові наслідки припинення зобов`язання регламентовано главою 50 Цивільного кодексу. Відповідно до частини першої ст. 605 цього Кодексу зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Правоприпиняючий юридичний факт у формі договору про прощення боргу є одностороннім, тобто кредитор після укладення такого договору набуває обов`язку простити борг, а боржник - право погодитися з прощенням боргу та не виконувати зобов`язання. Водночас боржник може не погодитися з прощенням кредитором боргу та виконати зобов`язання за основним договором. Це означає, що обов`язковим моментом прощення боргу, який оформлюється договором, є наявність згоди боржника.

Внаслідок прощення боргу зміна майна кредитора негативно вплине на права осіб, які претендують на одержання задоволення за рахунок цього майна за зобов`язаннями з кредитором. Найбільш чітким з точки зору забезпечення захисту прав третіх осіб на майно кредитора, який прощає борг, є здійснення процедури визнання такого кредитора неплатоспроможним.

Цивільне законодавство встановлює принцип відповідно до якого не допускається дії особи, що вчиняються з наміром завдаючи шкоди іншій особі, а також з мотивованим правом в інших формах. Більш того, застосування прощення боргу суперечило б принципу розумності в цивільних правовідносинах.

А отже, правочин про прощення боргу за таким зобов`язанням впливає на права осіб, які претендують на одержання задоволення за рахунок цього майна.

Таким чином, апеляційний господарський суд зазначає, що для встановлення обставин щодо правомірності затвердження мирової угоди сторін місцевим господарським судом не дотримано при затвердженні мирової угоди вимог статті 192 ГПК України, зокрема досліджено умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками оскаржуваної ухвали та вважає, що місцевий господарський суд прийняв передчасне рішення про затвердження мирової угоди.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Вказані вимоги судом попередньої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не було дотримано.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон комплекс" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 - скасувати.

В задоволенні заяви приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича №57013286/938 від 11.05.2019 про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення у справі №910/23246/17 - відмовити.

Матеріали справи №910/23246/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді О.М. Остапенко

О.С. Копитова

повний текст виготовлено 14.02.2020