ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5828/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Скиба Т.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 302 219,27 грн. за договором № 595/2016 від 08.04.2016

Представники:

від позивача: Кузнецов І.С., свідоцтво ЗП № 002030 від 12.02.2019 року, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення 302 219,27 грн., з яких: 294 179,35 грн. - основного боргу, 3 566,36 грн. - 3% річних, 4 473,56 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 09.01.2020 року о 11:00 год.

27.12.2019 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № б/н від 23.12.2019 року.

08.01.2020 року на електронний суд від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив.

09.01.2020 року на електронний суд від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив.

У підготовче судове засідання 09.01.2020 року представник відповідача не з`явився.

У підготовчому судовому засіданні 09.01.2020 року позивачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.01.2020 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2020 року о 12:00 год.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Крім того, господарським судом зроблено оголошення на сайті Судової влади України.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 06.02.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області не надходило, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 06.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 595/2016 від 08.04.2016, а саме в частині своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525-526, 530, 611 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- договір № 595/2016 від 08.04.2016;

- додаткова угода № 9 від 21.11.2019;

- специфікації;

- видаткові накладні.

Позиція відповідача

27.12.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що останній оплатив заборгованість у розмірі 20 885,76 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 142026 від 13.12.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК" (далі - позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (далі - відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 595/2016 від 08.04.2016.

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (надалі-товар), а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договорам умовах.

Відповідно до п. 2.1. договору поставка товару здійснюється партіями. Партія товару товар, оформлений одним товарно-транспортним документом.

Пунктом 2.4. договору встановлено, що Датою поставки Товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні Товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено "Специфікацією (Додатком).

Право власності на Товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від Постачальника до Покупця у відповідності до умов переходу права власності на Товар, визначений у Специфікаціях (Додатках).

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 294 179,35 грн., що підтверджено наявними у справі копіями видаткових накладних та специфікацій (а.с. 20-33).

Згідно п. 4.1. договору оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).

У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх обов`язків в частині своєчасної оплати за отриманий товар згідно Договору поставки № 595/2016 від 08.04.2016 у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 294 179,35 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, до звернення позивача із позовом до суду, частково оплатив на користь останнього заборгованість за поставлений товар на загальну суму 20 885,76 грн. Тобто спір в цій частині сторонами врегульовано.

За таких обставин, провадження у справі в частині вимог про стягнення 20 885,76 грн. основного боргу підлягає закриттю за відсутністю предмета спору згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставку товару у сумі 273 293,59 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 566,36 грн. за період з 08.04.2019 по 02.12.2019 та інфляційні втрати у розмірі 4 473,56 грн. за період з 08.04.2019 по 02.12.2019.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є вірними.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 3 566,36 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 473,56 грн. підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України т огляду на поведінку відповідача, а саме неявка в судові засідання часткова оплата боргу в незначній сумі лише після звернення позивача до суду та відкриття проваджененя у сраві, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (49064, м. Дніпро, вул. Маяковського, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 69а, ) 273 293,59 грн. - основного боргу, 3 566,36 грн. - 3% річних, 4 473,56 грн. - інфляційних втрат та 4 533,29 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу за договором поставки № 595/2016 від 08.04.2016 у сумі 20 885,76 грн. - закрити провадження.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.02.2020

Суддя В.Г. Бєлік