УХВАЛА

11 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 904/2336/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Черненка О.В.,

представників учасників справи:

позивача: Візір О.О.,

відповідача-1: Бондар І.А.,

відповідача-2: Тащі С.М.,

прокуратури: Мельник-Баліцька К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2019

(головуючий - Вечірко І.О., судді Кузнецов В.О., Чус О.В.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019

(суддя Ніколенко М.О.)

у справі №904/2336/18

за позовом Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області

до 1) Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Стар"

про визнання недійсним рішення тендерного комітету, оформленого протоколом №34 від 15.11.2017, договору про закупівлю послуг зі збирання, зберігання та подальшої утилізації відходів №1-12/17 від 01.12.2017,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 у справі №904/2336/18.

Під час підготовки справи до розгляду Суд з`ясував, що ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду справа №912/2385/18 разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 із посиланням на наявність виключної правової проблеми щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Зазначену правову проблему становить питання, чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Також у зазначеній ухвалі колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду навела питання щодо правових наслідків у випадку, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, не зазначив визначені законом підстави для звернення до суду, не дотримався процедури, передбаченої абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»), які потребують правового висновку Великої Палати Верховного Суду: чи свідчить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави про відсутність процесуальної дієздатності; які правові наслідки, якщо суд після відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, установить відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким позовом.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07.11.2019 прийняла до розгляду справу №912/2385/18, погодившись з висновками колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про наявність виключної правової проблеми, необхідність забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у питаннях щодо здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність єдиної правозастосовчої практики у питаннях механізму реалізації прокурором права подавати позови до суду в інтересах держави може становити порушення принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, що вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цій справі Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВД Стар" про визнання недійсними: рішення тендерного комітету Відповідача-1, оформленого протоколом №34 від 15.11.2017, та укладеного між відповідачами договору про закупівлю послуг зі збирання, зберігання та подальшої утилізації відходів №1-12/17 від 01.12.2017 на суму 1489950,00 грн.

Тобто спір у справі пов`язаний з реалізацією прокурором передбачених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" повноважень щодо представництва інтересів держави в суді.

У зв`язку з викладеним Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18, адже висновок у зазначеній справі щодо участі прокурора в судовому процесі є необхідним для правильного вирішення цієї справи, зважаючи на необхідність забезпечення сталості та єдності судової практики, дотримання принципу правової визначеності як одного із аспектів верховенства права, віднесеного до основних засад господарського судочинства.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №904/2336/18 до розгляду справи №912/2385/18 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Кролевець

Судді Н. Губенко

В. Студенець