ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/2243/18

за заявою ліквідатора Приватного підприємства «Трубіж Агро» (07444, Київська обл., Броварський р-н, с. Світильня, вул. Жовтнева, буд. 3-А; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубіж Агротек» (07444, Київська обл., Броварський р-н, с. Світильня, вул. Корольова, буд. 2; )

про спростування майнових дій та визнання правочину (договору) недійсним

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2243/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20; )

до боржника Приватного підприємства «Трубіж Агро» (07444, Київська обл., Броварський р-н, с. Світильня, вул. Жовтнева, буд. 3-А; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Абрамової В.Д.

За участю представників учасників у справі:

ліквідатор ПП «Трубіж Агро» арбітражний керуючий Косякевич С.О.;

від ТОВ «Спектр-Агро»: адвокат Бонтлаб В.В.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2243/18 за заявою ТОВ «Спектр-Агро» про банкрутство ПП «Трубіж Агро», провадження в якій відкрите ухвалою від 30.10.2018 за загальною процедурою в порядку ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Постановою господарського суду Київської області від 15.01.2019 визнано банкрутом ПП «Трубіж Агро» та відкрито його ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.; вирішено інші процедурні питання у справі.

На даний час провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

05.08.2019 до суду надійшла заява ліквідатора ПП «Трубіж Агро» від 02.08.2019 № 02-33/205 (вх. № 15107/19) до відповідача ТОВ «Трубіж Агротек» про спростування майнових дій та визнання правочину (договору) недійсним.

В заяві ліквідатор просить суд в порядку ст. 20 Закону про банкрутство спростувати майнову дію та визнати недійсним правочин, на підставі якого 10.04.2017 Боржником відчужено на користь ТОВ «Трубіж Агротек» рухоме майно Банкрута в кількості 28 позицій згідно переліку, та застосувати правові наслідки недійсності.

В обґрунтування заяви ліквідатор зазначає, що відповідний правочин суперечить вимогам ст. 203, 238 ЦК України, оскільки вчинений від імені Банкрута, якого Гувен Алі представляв як директор, у своїх інтересах та в інтересах Відповідача, директором та учасником якого він одночасно був.

Ухвалою суду від 12.09.2019 відкрито провадження щодо розгляду вказаної заяви, за правилами загального позовного провадження у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2243/18 про банкрутство ПП «Трубіж Агро»; підготовче засідання призначено на 15.10.2019; встановлено процесуальні строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Крім цього вказаною ухвалою задоволено клопотання ліквідатора про витребування доказів та зобов`язано ТОВ «Трубіж Агротек» надати суду документи, на підставі яких 10.04.2017 відбулось відчуження майна ПП «Трубіж Агро» на користь ТОВ «Трубіж Агротек».

В подальшому підготовче засідання неодноразово відкладалось судом, строк підготовчого провадження було продовжено.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII та згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації.

Ухвалою суду від 14.01.2020 закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 11.02.2020.

11.02.2020 в судове засідання з`явились ліквідатор Банкрута та представник кредитора у справі ТОВ «Спектр-Агро». Відповідач ТОВ «Трубіж Агротек» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що Відповідачем ТОВ «Трубіж Агротек» протягом розгляду справи до суду не було подано відзиву на заяву, вимога ухвали суду від 12.09.2019, якою витребувано докази від ТОВ «Трубіж Агротек» також залишена без задоволення.

При цьому судом встановлено, що поштова кореспонденція суду (ухвали від 12.09.2019, 15.10.2019, 05.11.2019, 03.12.2019 та 14.01.2020, адресовані ТОВ «Трубіж Агротек») повернулись до суду без вручення адресату з відмітками АТ «Укрпошта»: «за закінченням встановленого строку зберігання», «інші причини».

Вказані вище ухвали суду були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення Відповідача про дане судове провадження.

Враховуючи, що Відповідач є суб`єктом підприємницької діяльності та ухвали суду від 12.09.2019, 15.10.2019, 05.11.2019, 03.12.2019 та 14.01.2020 у даній справі направлялась за належною адресою Відповідача згідно інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та органу поштового зв`язку не вдалось вручити дане поштове відправлення адресату за вказаною адресою, а також те, що ухвали суду були оприлюднені в ЄДРСР, суд дійшов висновку, що Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Ліквідатор Банкрута та представник ТОВ «Спектр-Агро» під час судових дебатів заявлені вимоги підтримали і просили суд задовольнити заяву ліквідатора повністю.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У судовому засіданні 11.02.2020, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України та ст. 7 КУзПБ, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників у справі, дослідивши подані докази, судом встановлено наступне.

Як вже зазначено, в заяві ліквідатор просить суд в порядку ст. 20 Закону про банкрутство спростувати майнову дію та визнати недійсним правочин, на підставі якого 10.04.2017 Боржником відчужено на користь ТОВ «Трубіж Агротек» рухоме майно Банкрута в кількості 28 позицій згідно переліку, та застосувати правові наслідки недійсності у вигляді зобов`язання ТОВ «Трубіж Агротек» повернути в ліквідаційну масу майно, отримане від Боржника.

Згідно ст. 20 Закону про банкрутство, чинного станом на дату звернення ліквідатора до суду із даною заявою, правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Вказаним вище положенням ст. 20 Закону про банкрутство відповідають положення ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, який вступив в дію 21.10.2019.

Ліквідатор Банкрута в заяві зазначає, що під час виконання повноважень ліквідатора у даній справі арбітражному керуючому Косякевичу С.О. стало відомо, що 10.04.2017 були реалізовані окремі основні засоби Боржника в кількості 28 позицій на загальну суму без ПДВ 7807059,00 грн (сума, яка підлягає сплаті 9368470,80 грн), згідно переліку, наведеного ліквідатором, в т.ч.: агрегат дисковий УДА-61-20, бетонозмішувач, вироби з пластмас, лотки (касети) з отворами 242 (22*11), жатка 8-рядна, зварювальний апарат, зерновий причеп, машина для засівання табака, насосний агрегат 6-16-50, плуг ПЛН 7-45, плуг ПНЯ 4-42, плуг причіпний напівнавісний 12-ти корпусний, причіп с/г, розсадосадильна машина, сівалка причіпна механічна точного висіву 3600 16-рядна, сушарки для табака, теплиці металеві, термогени, ямокопач БАМ1,3.

Ліквідатор стверджує, що вказані основні засоби були реалізовані на користь ТОВ «Трубіж Агротек», яке є ймовірно пов`язаною особою ПП «Трубіж Агро», оскільки засновником та керівником обох підприємств значиться Гувен Алі.

Крім цього ліквідатор зазначає, що згідно банківських виписок Банкрута, ТОВ «Трубіж Агротек» не проведено розрахунку за отримане майно.

Таким чином ліквідатор в заяві зазначає про порушення ст. 92, 203, 238, 655 ЦК України при укладенні спірного правочину, стверджує про те, що правочин був вчинений виключно з метою порушення публічного порядку та моральних засад суспільства, що призвело до завдання шкоди як інтересам самого Боржника, так і інтересам його кредиторів, отже просить суд визнати правочин недійсним відповідно до ст. 215 ЦК України та ст. 20 Закону про банкрутство і застосувати наслідки недійсності правочину.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 92 ЦК України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Згідно ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що на підтвердження викладених в заяві обставин ліквідатором Банкрута до заяви додано: таблицю б/№, б/дати та без підпису з назвою «Інформація з ЄРПН», в якій серед іншого значиться інформація про вказане вище рухоме майно та найменування покупця ТОВ «Трубіж Агротек»; таблицю б/№, б/дати та без підпису з назвою «Техніка, реалізована ТОВ «Трубіж Агротек»», в якій наведено інформацію про вказане вище рухоме майно, ціну, кількість та вартість.

Будь-яких інших доказів на підтвердження заявлених вимог ліквідатором до заяви не додано.

Суд зазначає, що ліквідатором не надано доказів того, що вказане в переліку рухоме майно належало Боржнику, не надано жодного правовстановлюючого документа, або документа, що підтверджує реєстрацію права власності Боржника на відповідне майно.

Крім цього ліквідатором не надано жодного доказу на підтвердження укладення правочину між сторонами, зокрема з наданих матеріалів неможливо встановити, чи мав місце один правочин, чи декілька правочинів, тип правочину (-ів) (купівля-продаж, поставка, рента, міна тощо), умови правочину (-ів), підписантів правочину (-ів).

Суд зазначає, що надані ліквідатором Банкрута таблиці б/№, б/дати та без підпису з назвою «Інформація з ЄРПН», а також б/№, б/дати та без підпису з назвою «Техніка, реалізована ТОВ «Трубіж Агротек»», не можуть вважатися належними та допустимими доказами наявності у власності Боржника відповідного рухомого майна та не можуть підтверджувати обставини щодо можливого неправомірного відчуження такого майна.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про недоведеність заявлених ліквідатором вимог про спростування майнових дій та визнання правочину (договору) недійсним, відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ліквідатора ПП «Трубіж Агро» від 02.08.2019 № 02-33/205 (вх. № 15107/19).

Судовий збір, відповідно ст. 129 ГПК України, покладається судом на заявника.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 7, 42 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ПП «Трубіж Агро» від 02.08.2019 № 02-33/205 (вх. № 15107/19) про спростування майнових дій та визнання правочину (договору) недійсним.

2. Копію рішення надіслати учасникам у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 13.02.2020.

Суддя С.Ю. Наріжний