ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2232/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовну заяву Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285, ), від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж (18000, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 166, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ПРТ Україна (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 19, )

про стягнення 91671,66 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Черкасиобленерго, від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРТ Україна про стягнення боргу на загальну суму 91671,66 грн., з яких: за спожиту активну електричну енергію - 51211,84 грн., за перевищення договірної величини споживання - 40459,82 грн.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго, від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №6074 від 23.04.2012.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 30.09.2019 о 15:30. У судовому засіданні 30.09.2019 судом винесено ухвалу в порядку ст.ст. 202, 216 ГПК України про відкладення судового засідання на 18.10.2019 об 11:30. У судовому засіданні 18.10.2019 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст.ст. 202, 216 ГПК України про відкладення судового засідання на 08.11.2019 о 12:00. У судовому засіданні 08.11.2019 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 250 ГПК України про здійснення переходу з розгляду справи №916/2232/19 за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи №916/2232/19 за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання у справі на 04.12.2019 о 12:00. У підготовчому засіданні 04.12.2019 судом винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 23.12.2019 о 14:30. Ухвалою суду від 23.12.2019 строк підготовчого провадження у справі №916/2232/19 продовжено на 30 днів; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду на 15.01.2020 о 14:45. Ухвалою суду від 15.01.2020 відкладено розгляд справи на 04.02.2020 о 15:00.

Сторони у судові засідання не з`явилися. При цьому від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, яка у судовому засіданні 04.02.2020 судом у протокольній формі задоволена. Судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення сторін про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання своїх процесуальних прав та виконання обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

23.04.2012 між ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Черкаського міського РЕМ (постачальник) та ТОВ «ПРТ Україна» (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №6074 від 23.04.2012, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача в межах дозволеної потужності (кВт), величини якої по об`єктах споживача визначені в п.6 додатку «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії зазначені в п.7 додатку «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії». Приєднана потужність у точці підключення по кожному об`єкту зазначена в п.6 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Згідно з п.2.2.2 договору постачальник зобов`язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток Обсяги постачання електричної енергії споживачу); згідно з категорією електроприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін».

Пунктами 2.3.2-2.3.4 договору передбачено, що споживач зобов`язується: дотримуватись режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок відповідно до додатків «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» та інші платежі відповідно до умов договору та чинного законодавства України.

У відповідності до п.4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Сума пені, 3% річних та сума індексу інфляції зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком. День фактичної оплати визначаються датою, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п.5.1 цього договору і оформлюються додатком до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».

За умовами п.9.4 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2012. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Якщо споживач не користується електричною енергією та не звітується на використану електричну енергію протягом 12 розрахункових періодів, постачальник має право припинити електропостачання електроенергії на об`єкти споживача та розірвати даний договір в односторонньому порядку визначеному абз.3 п.9.4 даного договору. Новий договір з таким позивачем укладається в порядку визначеному ПКЕЕ.

В матеріалах справи наявні акти розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, які складені та підписані уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені печатками.

Згідно з додатком 3 «Порядок розрахунків» розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії та інші платежі вважається період часу з 15 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. Споживач протягом перших п`яти днів поточного календарного місяця здійснює на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків повну попередню оплату вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої на розрахунковий період, згідно з додатком до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу» одним платежем за діючими тарифами. Щомісячно протягом 3-х діб після завершення розрахункового періоду споживач повинен надати постачальнику оформлені належним чином акти звірки фактичних обсягів споживання електроенергії за тарифами, диференційованими за періодами часу (у разі наявності даного обліку). За даними «Акта про використану електричну енергію» та з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж визначається обсяг фактично спожитої електричної енергії за розрахунковий період. Цей обсяг сторони фіксують в «Акті про прийняття-передавання товарної продукції», два примірники яких постачальник надає споживачу. Споживач має повернути постачальнику один примірник «Акта про прийняття-передавання товарної продукції» в наступному розрахунковому періоді. У разі несвоєчасного виконання розрахунків, обумовлених цим додатком, постачальник електричної енергії здійснює нарахування на суму загального боргу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних і встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За додатком 4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», зокрема, споживач зобов`язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, оформити відповідно: додатком «Акт про використану електричну енергію» і протягом 12-ти годин з моменту зняття показів розрахункових засобів обліку надати його постачальнику та отримати рахунок для остаточного розрахунку за використану електричну енергію. Якщо постачальник не отримав в зазначений термін даних про спожиту електричну енергію (за винятком порушення роботі розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності електроприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

В додатках №№ 5, 10, 12, 13, 14 затверджені порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії, доручення на право підписання, акт про використану електричну енергію, реквізити споживача та акт про пломбування розрахункової схеми обліку електричної енергії.

Матеріали справи містять акт технічної перевірки (контрольного огляду) засобів обліку та акт пломбування засобів обліку від 22.11.2012.

Згідно з актом зняття поточних показників лічильників електроенергії станом на 27.06.2013 показники розрахункових лічильників електроенергії за №09710072 склали 1019; за №09710079 склали 1171.

Відповідно до акту зняття поточних показників лічильників електроенергії станом на 18.09.2018, складеним за відсутності представника споживача, показники розрахункових лічильників електроенергії за №09710072 склали 4658.

За актом зняття поточних показників лічильників електроенергії станом на 18.09.2018 показники розрахункових лічильників електроенергії за №09710083 склали 6953.

У відповідності до акту зняття поточних показників лічильників електроенергії станом на 18.09.2018 показники розрахункових лічильників електроенергії за №09710079 склали 5495.

Згідно з актом зняття поточних показників лічильників електроенергії станом на 18.09.2018 показники розрахункових лічильників електроенергії за №09710065 склали 4698.

Виходячи з показників лічильників електроенергії за 2013 та 2018 роки вбачається різниця в показниках лічильників протягом цього періоду, із застосуванням тарифу вартості спожитої електричної енергії, що склало вартість активної електричної енергії у розмірі 51211,84 грн. Окрім того, позивач вважає, що з серпня 2013 року по вересень 2018 року відповідач перевищив договірні величини споживання електричної енергії, за що йому нараховано також додатково 40459,82 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Пунктом 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії №6074 від 23.04.2012 в частині сплати вартості спожитої активної електричної енергії на суму 51211,84 грн., обсяг та вартість якої відповідачем жодним чином не спростовані, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго, від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж про стягнення з відповідача 51211,84 грн. за спожиту активну електричну енергію.

Натомість щодо заявлених до стягнення 40459,82 грн. за перевищення договірної величини споживання, господарський суд виходить з наступного.

Плата за перевищення договірних величин споживання електричної енергії розрахована позивачем виходячи з того, що відповідачем не були надані відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії на 2013-2018 роки.

При цьому позивач керувався умовами укладеного у 2013 році договору та діючими на момент укладення договору Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442, які передбачали сплату споживачем постачальнику підвищеної вартості різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом.

Натомість на момент зняття позивачем у вересні 2018 року показників лічильників та нарахування плати за перевищення величин споживання електричної енергії, вищевказана постанова про затвердження Правил користування електричною енергією втратила чинність згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

При нарахуванні позивачем відповідачу 40459,82 грн. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії позивачем не доведено суду складових обрахунку розрахованої плати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, так само як не доведено правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення сум за перевищення договірних величин, а отже позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та недоведеними, задоволенню відповідно не підлягають.

За таких обставин позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго, від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж у даній справі підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 51211,84 грн. за спожиту активну електричну енергію, в решті позову слід відмовити.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго, від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРТ Україна (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 19, ) на користь Публічного акціонерного товариства Черкасиобленерго (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 285, ), від імені якого діє Черкаський міський район електричних мереж (18000, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 166, ) 51211 /п`ятдесят одну тисячу двісті одинадцять/ грн. 84 коп. за спожиту активну електричну енергію та 1073 /одну тисячу сімдесят три/ грн. 26 коп. судового збору.

3.В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повний текст складено 17 лютого 2020 р.

Суддя Ю.С. Бездоля