ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.02.2020 м.Дніпро Справа № 904/5853/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді Вечірка І.О., (доповідач)

суддів Кузнецова В.О., Чус О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопоставка-М» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 (суддя Васильєв О.Ю.) про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» у справі № 904/5853/18

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», м. Дніпро

про стягнення 16703845,50 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» про стягнення 12585693,69 грн заборгованості по тілу кредиту; 4118151,81 грн заборгованості по процентам за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» звернулося до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним пункту 1.2. договору № 15 від 28.03.2016 «Про внесення змін до кредитного договору № 08/109/К від 17.12.2008», укладеного між сторонами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» повернуто без розгляду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 у справі № 904/5853/18 повернуто без розгляду.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 18.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернопоставка-М» оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить скасувати оскаржувану ухвалу і передати зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» у справі №904/5853/18 на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, що за висновком скаржника є підставою для скасування оскарженої ухвали і направлення справи на розгляд до місцевого господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином Господарським процесуальним кодексом України передбачено право особи, яка не брала участі у розгляді справи оскаржити саме рішення суду першої інстанції, яким вирішено питання про її права та обов`язки.

Особа, яка не була залученою у справу має право оскаржити судове рішення лише за наявності порушення її прав, інтересів та обов`язків, тобто судом має бути розглянутий і вирішений спір про право. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи. Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17.

Оскаржуваною ухвалою не вирішувалися питання про права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопоставка-М», тому скаржник, як особа яка не є учасником даної справи, відповідно до положень статті 254 Господарського процесуального кодексу України не наділений правом оскарження ухвали суду, якою не вирішено справу по суті спору.

У пункті 37 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі застереження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та передбачати розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та визначеними цілями.

Апеляційний господарський суд зазначає, що у наведених скаржником доводах в обґрунтування вимог апеляційної скарги відсутня легітимна мета оскарження ухвали суду, а його дії спрямовані виключно на затягування судового процесу і своєчасного вирішення спору судом.

Відповідно до частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно із частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин справи, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд наголошує на тому, що завданням та основними засадами господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, з метою запобігання зловживанням скаржником процесуальними правами, недопустимості порушення прав позивача та перешкоджання розгляду справи, апеляційний господарський суд пред`явлення даної апеляційної скарги визнає зловживанням скаржником процесуальними правами, а тому вважає необхідним її повернути.

Керуючись пунктами 10, 11 частини 3 статті 2, пунктом 5 частини 5 статті 13 статтями, 43, 234, Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 у справі № 904/5853/18 Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопоставка-М» зловживанням процесуальними правами.

Повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернопоставка-М» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2019 у справі № 904/5853/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту ії підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Судді В.О. Кузнецов

О.В. Чус