ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.2020р. Справа №905/2220/19

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, 108, )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, )

про стягнення 36975 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м.Авдіївка про стягнення штрафу в розмірі 36975 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про масу вантажу у вагоні №55420608, визначена Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» у накладній №50516053, не відповідала масі, встановленій внаслідок проведення контрольної перевірки станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 36975 грн.

Ухвалою суду від 09.12.2019р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/2220/19, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві від №11/10/1066 від 19.12.2019р. проти задоволення позовних вимог заперечив з посиланням на те, що залізницею вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень щодо зазначеної відправником маси вантажу у залізничній накладний №50516053, внаслідок чого, на думку відповідача, відсутні підстави для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» заявленої до стягнення суми штрафу.

У відповіді б/н від 03.01.2020р. на відзив Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» позивач зазначав про безпідставність викладених у відзиві тверджень, та посилався на наявність у перевізника права перевіряти правильність відомостей, які зазначені відправником у накладній, а також на те, що невідповідність маси вантажу підтверджена належним доказом - комерційним актом №460005/963 від 04.07.2019р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статтею 37 вказаного Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно із п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, а також ст.23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до п.п.2.1, 2.2 цих Правил графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг», «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно із ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2011р. Міністерства транспорту України, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Як свідчать матеріали справи, 03.07.2019р. Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було направлено за залізничною накладною №50516053, зокрема, у вагоні №55420608 вантаж - кокс доменний (вологий) (вантажоодержувач - Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»).

Крім того, вказана накладна містила наступні відомості:

- маса вантажу - 39500 кг;

- спосіб визначення маси - на вагонних вагах (100 т) заводський №950300157/07260R-07-08 (п.26 накладної №50516053);

- ким завантажено вантаж у вагон (контейнер) - вантажовідправником (п.28 накладної №50516053).

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень та заперечень. При цьому, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відтак, з оформленням та підписанням накладної №50516053 Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» засвідчило, зокрема, що маса вантажу (нетто) у вагоні №55420608 становила 39500 кг.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу приписів п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ст.86 наведеного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ст.ст.13, 86, 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом заявником повинно бути доведено, що визначена відповідачем у накладній №50516053 маса вантажу у вагоні №55420608 не відповідала дійсній масі вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ч.1 ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як встановлено судом, під час прибуття вагону №55420608 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, останньою була проведена перевірка маси вантажу у вказаному вагоні, за результатами якої виявлена невідповідність фактичної маси вантажу тій масі вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №50516053, про що складено акт загальної форми АРМ ПКО №42177 від 03.07.2019р.

Згідно з комерційним актом №460005/963 від 04.07.2019р. контрольне переважування вагону №55420608 здійснювалось на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №4226190, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під №099 (держповірка 13.12.2018р., огляд-перевірка 13.06.2019р.); у вагоні №55420608 тара - 24000 кг, нетто - 39500 кг; фактично брутто - 72350 кг, тара з документу - 24000 кг, нетто - 48350 кг, що понад документу на 8850 кг; в комерційному відношенні навантаження навалом, шапкою, вище рівня бортів на 30 см; вантаж маркований повздовжньою смугою вапном, що відповідає перевізному документу; навантаження та маркування не порушені, виїмок, поглиблень немає; в технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, просипання вантажу немає; при повторному зважуванні дані не змінилися.

Наразі, відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки №099 станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (власник - Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»), держповірка цих ваг здійснювалась 13.12.2018р., огляд-перевірка - 13.06.2019р., ваги були визнані придатними для застосування.

Одночасно, відповідно до п.10 Правил складання актів, затверджених наказом №334 від 28.05.2002р. Міністерства транспорту України, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, комерційні акти повинні підписати три працівники залізниці. Однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційних актів й інших працівників залізниці.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018р. у справі №910/3930/17, від 18.06.2018р. у справі №910/11397/17.

Спірний комерційний акт підписано наступними особами: заст. начальника станції Тетерею О.М., приймальниками поїздів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та приймоздавальником заводу ОСОБА_3

За висновками суду, комерційний акт №450003/2/8 від 09.01.2019р. за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, внаслідок чого приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Крім того, судом враховано, що спірний вантаж прибув у завантажених засобами відправника вагонах, в комерційному відношенні без порушень. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу в накладній саме відправником. При цьому, відповідачем всупереч вимог ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено, а судом не встановлено наявності обставин оскарження відправником відомостей, які відображені у комерційному акті.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №55420608 тій масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №50516053.

Відповідно до п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Як вказує позивач та проти чого відповідач в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не заперечує, провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №55420608 становила 7395 грн, внаслідок чого з урахуванням приписів ст.118 Статуту залізниць України розмір штрафу становить 36975 грн (7395 грн * 5).

Викладені у відзиві твердження не приймаються судом до уваги як такі, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та обставинами, встановленими судом.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1921 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, 108, ) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 36975 грн, а також судовий збір в сумі 1921 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 07.02.2020р.

Повний текст рішення складено та підписано 12.02.2020р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця