ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

14 лютого 2020 року Справа № 926/2532/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., секретар судового засідання Циганчук І.В., розглянувши справу

за позовом фізичної особи - підприємця Іскрицького Сергія Олександровича

до фізичної особи - підприємця Брадуцана Андрія Дінувича

про стягнення заборгованості за поставлений товар на суму 206250 грн.

Представники:

від позивача - Іскрицький С.О., Ахтимчук С.І., ордер серія ХМ № 040020 від 02.12.2019 року

від відповідача - Брадуцан А.Д. , Саламанович О.Г., ордер серія ЧЦ № 19542 від 22.11.2019 року

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець Іскрицький Сергій Олександрович звернувся з позовом до фізичної особи - підприємця Брадуцана Андрія Дінувича про стягнення заборгованості за поставлений товар на суму 206250 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 23.09.2019 року ним було поставлено відповідачу товар (швейне обладнання) на загальну суму 206250 грн, що підтверджується видатковою накладною № 4064 від 23.09.2019 року, підписаною уповноваженими представниками сторін. Однак, відповідач вартість отриманого товару не сплатив, тому позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 206250 грн.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2019 року позовну заяву передано судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 03.12.2019 року - 11:00 год.

21.11.2019 року через канцелярію суду за вх. № 2651 надійшла заява від фізичної-особи підприємця Брадуцана А.Д. про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження, посилаючись на те, що між підприємцями така господарська операція не відбулась, а також відсутній оригінал або будь-яка інша копія видаткової накладної № 4064 від 23.09.2019 року, як доказовий документ, відповідно до якого було поставлено промислове швейне обладнання на суму 206250 грн. Також від відповідача надійшло клопотання за вх. № 3769 від 21.11.2019 року про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.12.2019 року - 11:00 год.

02.12.2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу за вх. № 2715, в якому позовні вимоги вважає безпідставними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки промислове швейне обладнання на суму 206250 грн за видатковою накладною № 4064 від 23.09.2019 року не отримував. Крім того, з поданого відзиву вбачається, що відповідач просить викликати в судове засідання свідка ОСОБА_2 , який може підтвердити, що господарська операція 23.09.2019 року не могла відбутися, оскільки вони удвох були в лісі, а також витребувати у позивача оригінал видаткової накладної № 4064 від 23.09.2019 року.

Позивачем та його представником в судовому засіданні 03.12.2019 року за вх. № 3901 подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів разом із оригіналом видаткової накладної № 4064 від 23.09.2019 року та заявлено усне клопотання про оголошення перерви у підготовчому засіданні для підготування відповіді на відзив відповідача, оскільки станом на день проведення підготовчого засідання, відзиву не отримано.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року, у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка ОСОБА_2 для допиту - відмовлено (відсутня нотаріальна заява свідка) та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12.12.2019 року - 14:30 год.

09.12.2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшла нотаріально не посвідчена заява ОСОБА_2 вх. № 2776.

Ухвалою суду від 12.12.2019 року заяву свідка ОСОБА_2 вх. № 2776 від 09.12.2019 року залишено без розгляду (заява свідка нотаріально не посвідчена) та розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 19.12.2019 року - 11:00 год.

18.12.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив за вх. № 2872 з доказами направлення відповідачу, в якій твердження відповідача, викладені останнім у відзиві, вважає безпідставними, непідтвердженими жодними належними та допустимими доказами. Крім того, позивач до відзиву додав копію договору доручення від 01.08.2019 року та копію довіреності від 01.08.2019 року в підтвердження підписання накладної № 4064 від 23.09.2019 року уповноваженим представником позивача - Книш Сергієм Романовичем.

19.12.2019 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання за вх. № 2880 про продовження строків підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з необхідністю ознайомлення з відповіддю на відзив та підготовки заперечення на відповідь.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів та розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 23 січня 2020 року - 10:30 год., відповідачу було встановлено додаткові строки для подання заперечення на відповідь на відзив, а саме - до 15.01.2020 року.

20.01.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання за вх.№ 122, в якому він просить викликати в судове засідання свідка ОСОБА_3 , яким підписано видаткову накладну № 4064 від 23.09.2019 року як уповноваженим представником позивача, для допиту з метою встановлення фактів та обставин господарської операції 23.09.2019 року.

22.01.2020 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання за вх.№ 201, в якому він просить долучити до матеріалів справи у відповідності до ст. 80 ГПК України - копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на Форд Транзит, що належить позивачу разом із доказами направленням даного свідоцтва відповідачу.

Ухвалою суду від 23.01.2020 року, у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка ОСОБА_3 для допиту - відмовлено (відсутня нотаріальна заява свідка) та розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 06 лютого 2020 року - 14:30 год. за участю представників сторін.

29.01.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання за вх.№ 210, в якому він просить суд зобов`язати ОСОБА_3 (яким підписано видаткову накладну № 4064 від 23.09.2019 року як уповноваженим представником позивача) надати нотаріально посвідчену заяву свідка, для прояснення господарської операції.

05.02.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшла нотаріальна посвідчена заява ОСОБА_2 вх. № 272.

06.02.2020 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив вх. № 278 від 06.02.2020 року з додатками - диск, відповідь на адвокатський запит від МТК «Калинівський ринок» без доказів надсилання на адресу позивача.

Ухвалою суду від 06.02.2020 року, заяву свідка ОСОБА_2 вх. № 272 від 05.02.2020 року - залишено без розгляду, у задоволенні клопотання про зобов`язання ОСОБА_3 надати нотаріально засвідчену заяву свідка - відмовлено, заперечення на відповідь на відзив вх. № 278 від 06.02.2020 року - залишено без розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 лютого 2020 року - 14:30 год.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнають та просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке:

Відповідно до видаткової накладної № 4064 від 23.09.2019 року позивачем - ФОП Іскрицьким С.О. через уповноваженого представника ОСОБА_3 (договір доручення від 01.08.2019 року, довіреність від 01.08.2019 року) поставлено відповідачу - ФОП Брадуцану А.Д. товар (швейне обладнання) на загальну суму 206250 грн. Отримання продукції ФОП Брадуцану А.Д. підтверджується його підписом на накладній та не заперечується його автентичність.

У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості, позивач направив відповідачу претензію -вимогу № 07/10 від 07.10.2019 року про сплату заборгованості в сумі 206250 грн. протягом 7 днів з моменту отримання вимоги.

Позовні вимоги не ґрунтуються на тому, що між сторонами існували правовідносини, пов`язані з укладенням договору, та те, що копії договору сторонами до матеріалів справи не надано - суд розглядає поставку такою, що була здійснена виключно по видатковій накладній.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Стаття 181 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначає загальний порядок укладання господарського договору. За частиною першою цієї статті господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

У письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. (п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору (ч. 1 ст. 641 ЦК України).

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 ЦК України).

В даному випадку сторонами було укладено в простій письмовій формі договір поставки, оскільки товар був поставлений позивачем і прийнятий відповідачем, що зафіксовано у змісті накладної про вчинення сторонами відповідних дій.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України на покупця покладено обов`язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов`язку, що не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується.

При цьому, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і, яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Враховуючи, що сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб, з урахуванням ст. 692 ЦК України, відповідач як покупець був зобов`язаний оплатити вартість товару негайно після прийняття від позивача.

Отже, за наведених обставин справи і правових норм позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості в сумі 206250 грн. є цілком обґрунтованими.

Відповідач зазначає, що видаткова накладна не містить посилання на довіреності та відсутня інформація про особу, яка поставила товар. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що господарська операція не відбулась. Суд не погоджується з такими доводами відповідача, виходячи із наступного.

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надана позивачем видаткова накладна містить прізвища, а також підписи осіб, які передали та отримали товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити.

Таким чином, надана позивачем до позову видаткова накладна відповідає вимогам вказаного закону та є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції.

Відповідач прийняв товар без будь-яких застережень, про що свідчить його підпис на накладній та не заперечується його автентичність.

В силу частини 8 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за достовірність даних, відображених в первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Разом з тим, норми Цивільного кодексу України не містять застережень, які б звільняли покупця від обов`язку оплатити отриманий товар у зв`язку з неналежним оформленням господарських операцій первинними документами.

Неточність або неповнота відповідних даних у первинних облікових документах може бути підставою для застосування до відповідальних винних осіб визначеної чинним законодавством відповідальності, втім, не звільняє покупця від обов`язку оплатити товар.

Враховуючи викладене, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону, фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Стосовно відсутності посилання в накладній на довіреність, слід зазначити, що Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (ст.9) такий реквізит не визначений як обов`язковий.

Довіреність не є первинним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її виконання, у зв`язку з чим, її відсутність в графі «Від постачальника» не може спростувати факту вчинення поставки товару та його отримання особою; відповідні довіреності можуть бути лише одним із доказів і підлягають оцінці за правилами, встановленими статтею 43 ГПК України.

Враховуючи наведене, надана позивачем до позову видаткова накладна, відповідно до статтей 76, 77 ГПК України, є належними та допустимим доказом в підтвердження факту поставки товару відповідачу.

З огляду на вищевикладене, посилання відповідача про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань з оформлення видаткової накладної як на підставу відсутності господарської операції є безпідставними та спростовуються викладеним вище.

Відповідач також зазначає, що позивачем разом із товаром не було передано покупцю товаросупровідних документів.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві (ст. 666 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, товар відповідачем прийнято без будь-яких зауважень і претензій. Доказів звернення відповідача до позивача з вимогою передати товаросупровідні документи на товар матеріали справи не містять.

Отже, відповідачем, в порушення вимог ч. 3 ст. 13 ГПК України, не доведено обставин, на які він посилається.

Також суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на відсутність у позивача товарно-транспортної накладної, оскільки відсутність у позивача товарно-транспортної накладної не може бути самостійним доказом відсутності господарської операції, натомість факт передання товару відповідачеві та, відповідно, набуття права власності на нього підтверджується видатковою накладною, крім того як вбачається з матеріалів справи позивачем для доставки товару використовувався власний транспортний засіб Форд Транзит, що підтверджується належно засвідченою копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Щодо усних доводів відповідача про взяття судом до уваги заяви свідка ОСОБА_2 , наданої як доказ в підтвердження відсутності відповідача 23.09.2019 року в м. Чернівці з 8.00 по 17.30 год., суд виходить з наступного:

Згідно ч. 2 ст. 87 ГПК України - на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Отже, коли законом чітко визначено умови виникнення тих чи інших прав або обов`язків, пояснення свідків не є тими доказами, які можуть бути покладені в основу рішення.

Показання свідків є допустимими доказами лише в тому разі, коли надані ними відомості про обставини відповідно до законодавства мають бути підтверджені саме таким способом та не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Обставини щодо отримання/неотримання або повернення товару за договором поставки, підлягають доведенню відповідними первинними документам, та не можуть встановлюватись на підставі показань свідків.

Також суд відхиляє усне посилання відповідача щодо повернення представнику позивача 24.09.2019 року отриманого товару - відсутня накладна на повернення товару.

Повернення товару оформляється накладною (типова форма М-11, затверджена наказом Мінстату від 21.06.96 р. № 193 (зазвичай з написом «Накладна на повернення»), ТТН (якщо потрібне її оформлення), актом приймання-передачі товару.

Крім того дане твердження відповідача «щодо повернення товару» повністю спростовує його твердження «щодо не отримання товару за видатковою накладною».

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що і Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнаються джерелом права в України, неодноразово вказував, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (справа "Трофимчук проти України" від 28 жовтня 2010 року), отже інші доводи відповідача судом до уваги не беруться, як явно необґрунтовані та такі, що не відносяться до предмету спору.

Згідно з ст. 86 ГПК України, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, задовольняє позовні вимоги повністю.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача повністю.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 194, 232, 233, 236 238, 240 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Брадуцана Андрія Дінувича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Іскрицького Сергія Олександровича ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_3 ) заборгованість в сумі 206250 грн. та судовий збір в сумі 3093,80 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2020 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець