ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року м.Дніпро Справа № 904/3317/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Іванова О.Г., Дарміна М.О.

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

за участю представників сторін:

відповідач: Ель Ассаад Мустафа , посвідчення№ НОМЕР_1 від 01.04.2013 р., особисто;

представник позивача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2019 року про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі № 904/3317/19

за позовом Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Ель Ассаада Мустафи, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 21 806,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" звернувся до Фізичної особи - підприємця Ель Ассаада Мустафи із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 21 806,37 грн, з яких: 9 600,00 грн. основний борг, 625,67 грн інфляційні втрати, 180,70 грн 3% річних, 7 200,00 грн штрафу, 4 200,00 грн. дострокова сплата винагороди.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2019 року клопотання відповідача - Ель Ассаада Мустафи про призначення у справі № 904/3317/19 судової експертизи задоволено.

Суд призначив у справі судову експертизу, зупинив провадження у справі на час проведення експертизи та поклав оплату витрат по проведенню судової експертизи на Приватну організацію "Українська ліга авторських і суміжних прав" та ФОП Ель Ассаада Мустафу у рівних частинах.

Не погодившись з ухвалою суду про зупинення провадження у справі, позивач - Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та звільнити позивача від оплати вартості експертизи.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що зупинення провадження у справі може мати місце лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Проте, відповідач визнав факт укладання договору, надав докази часткової сплати за договором, що свідчить про відсутність необхідності у призначенні експертизи для підтвердження факту підписання ним договору та додаткових угод.

Крім того, апелянт посилається на те, що у суду були відсутні підстави для покладення витрат за проведення експертизи на сторони порівну, оскільки клопотання про проведення експертизи заявлено відповідачем і саме на нього необхідно було покласти обов`язок зі сплати за проведення експертизи.

Всі ці обставини, на його думку, є підставами для скасування ухвали суду та покладення витрат на експертизу на відповідача.

Частинами 1,2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено колегією суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) - Березкіна О.В., судді: Іванов О.Г., Дармін М.О. на 17.02.2020рік.

До суду апеляційної інстанції представник позивача не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлений в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем - фізичною особою -підприємцем Ель Ассаад Мустафа , надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржувану ухвалу - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу).

17.02.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Призначаючи у справі судову експертизу, господарський суд першої інстанції виходив з того, що для правильного вирішення цієї справи необхідно встановити чи був підписаний договір №КБР-40/02/18 від 01.02.2018 саме відповідачем, який в судовому засіданні заперечив факт його підписання.

Оскільки для вирішення даного питання необхідні спеціальні знання, суд призначив експертизу та відповідно зупинив провадження у справі, поклавши оплату експертизи на сторони порівну.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

За змістом ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи, про що суд постановляє ухвалу.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 228 ГПК України, суд на виконання наведених положень законодавства та приписів ст. 234 названого Кодексу повинен в обов`язковому порядку обґрунтувати необхідність призначення судової експертизи та навести підстави і мотиви такого призначення, зазначити обставини справи, які підлягають з`ясуванню експертом, та викласти обґрунтування неможливості з`ясування цих обставин самим судом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення з відповідача коштів у сумі 21 806,37 грн. у зв`язку з неналежним виконанням ним договору №КБР-40/02/18 від 01.02.2018, відносно підписання якого відповідач висловив свої заперечення, зазначивши в судовому засіданні про те, що він не підписував зазначений договір.

Приймаючи до уваги коло обставин, які підлягають встановленню в межах спору по даній справі, та враховуючи те, що жодною стороною не наданий висновок експерта зі спірних питань, та для встановлення справжності підпису відповідача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність призначення у даній справі експертизи, для з`ясування питання: чи виконано підпис від імені особи ( Ель Ассаад Мустафа ) у документі (договір №КБР-40/02/18 від 01.02.2018, пункт 7 та додатки до договору, а саме підпис директора) тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

При цьому, заперечення позивача щодо відсутності підстав для покладення витрат за проведення експертизи на сторони порівну, є необґрунтованими, оскільки норми господарсько-процесуального законодавства не містять положень, які б покладали оплату вартості експертизи на сторону, яка заявила таке клопотання.

В той же час, за наслідками розгляду справи у відповідності до ст.ст. 127, 129 ГПК України, суд здійснює розподіл судових витрат, у тому числі, витрат на оплату експертизи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2019 року про призначення експертизи.

Оскільки відповідачем оскаржується ухвала суду також і в частині зупинення провадження у справі, то з огляду на те, що таке зупинення обумовлено саме необхідністю призначення експертизи і є похідним від питання щодо наявності підстав для призначення експертизи, то в цій частині ухвала суду також є законною та обґрунтованою.

Відповідно до п. п. 11, 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі.

Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі до зазначено переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»- залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2019 року у справі № 904/3317/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.02.2020 року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов

Суддя М.О.Дармін