ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/3036/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарненський хлібозавод», м. Сарни Рівненської області

до Дочірнього підприємства «Рітейл іст», м. Ірпінь Київської області

про стягнення грошових коштів

Учасники справи у судове засідання не з`явились

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 06.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Сарненський хлібозавод» (далі позивач, ТОВ «Сарненський хлібозавод») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Дочірнього підприємства «Рітейл іст» (далі відповідач, ДП «Рітейл іст» ) про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 97 596,72грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 921,00грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 526, 530, 692 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 144, 173, 175, 193, 198 Господарського кодексу України (далі ГК України) та вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору №РІ03943 від 01.02.2019 в частині здійснення повної оплати за поставлений товар

1.2. 23.12.2019 відповідач скористався правом, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що подані позивачем видаткові накладні оформлені із порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки неможливо ідентифікувати особу представника покупця так як наявний лише підпис та нерозбірливо написано прізвище; неможливо встановити повноваження особи, яка приймала товар, оскільки відсутня посада, та будь-який документ на підтвердження повноважень. Зазначає, що відповідно до умов договору, сторони погодили оформлювати накладні у вигляді електронного документа через EDI-провайдера, завірених ЕЦП, а не у тому вигляді, які надані позивачем. Вказує на те, ТОВ «Сарненський хлібозавод» не доведено належними та допустимими доказами, що у ДП «Рітейл іст» настав обов`язок з оплати вартості поставленого товару, з огляду на відсутність доказів отримання відповідачем через EDI-провайдера від позивача електронного документа, завіреного ЕЦП позивача. Крім того, зазначає, що згідно п. 15.1 відповідного договору, сторони проводять взаємозалік зустрічних однорідних вимог, однак при здійсненні розрахунку позивач не врахував акти прийому-передачі наданих послуг по договору №ВЗРІ039543 від 01.02.2019 на загальну суму 15 089,50грн. За таких обставин, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю, а судові витрати покласти на ДП «Рітейл іст».

1.3. У відповіді на відзив, позивач заперечував проти обставини, викладених відповідачем та зазначив, що подані ТОВ «Сарненський хлібозавод» накладні оформлені у відповідності до вимог Інструкції про порядок заповнення, застосування спеціалізованої товарно-транспортної накладної на відпуск хлібобулочних виробів, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 06.06.2011 №153 та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вказує, що неістотні недоліки у відповідних накладних не є підставою для невизнання господарської операції. Крім того, вказує, що відповідач посилаючись на недоліки накладних не заперечує самого факту отримання товару. Щодо твердження відповідача про не настання строку оплати, вказує на те, що ДП «Рітейл іст», отримуючи товар, не виконало передбаченого п. 3.7 договору зобов`язання щодо направлення постачальнику через EDI-провайдера електронного документа «накладна» (COMDOC), а тому, відповідно до ст.ст. 212, 692 ЦК України та умов п. 7.9 договору, строк оплати у відповідача наставав через 30 днів з моменту фактичного отримання окремої партії товару згідно із товарно-транспортними накладними. Щодо не зарахування позивачем зустрічних однорідних вимог зазначає, що такі дії вчиняються за заявою однієї сторони. Проте, станом на день подачі відповідні на відзив ТОВ «Сарненський хлібозавод» не отримувало від ДП «Рітейл іст» заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог за договором про надання послуг №ВЗРІ039543 від 01.02.2019 суму 15 089,50грн. За таких обставин, просить позов задовольнити.

1.4. У судове засідання представник ТОВ «Сарненський хлібозавод» не з`явився, проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, яке суд на підставі ст. 42 ГПК України, визнав за можливе задовольнити.

1.5. У судове засідання представник ДП «Рітейл іст» не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (т. 2 а.с. 19). Явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42, 248 ГПК України, суд визнав за можливе продовжити розгляд справи без участі представника відповідача.

2. Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

Під час судового засідання 13.01.2020 представником ТОВ «Сарненський хлібозавод» заявлено суду клопотання про оголошення перерви у судовому засідання з метою надання заперечень, яке судом на підставі ст.ст. 119, 216 ГПК України було задоволено, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу від 13.01.2020 (протокол судового засідання від 13.01.2020).

3. Процесуальні дії у справі

3.1. Ухвалою суду від 10.12.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 13.01.2020 та запропоновано учасникам справи подати до суду у встановлений строк заяви по суті справи, передбачені ст. 161 ГПК України.

3.2. На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва. Чергове засідання призначено на 10.02.2020.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

01.02.2019 між ДП «Рітейл іст» (покупець) та ТОВ «Сарненський хлібозавод» (постачальник) укладено договір №РІ039543 (далі Договір-1), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з замовленням покупця поставити товар покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в специфікації/акційній специфікації чинній на момент замовлення товару (т. 1 а.с. 28-57).

У п. 3.7 Договору-1, сторони домовились, що після приймання товару покупець направляє постачальнику через EDI-провайдера електронний документ «накладна» (COMDOC). Документ COMDOC відображає факт приймання товару покупцем, завіряється ЕЦП покупця (підпис відповідальної особи і печатка підприємства) і відправляється постачальнику через EDI-провайдера. Дата електронного документа «накладна» (COMDOC) повинна відповідати даті фактичної поставки товару. Постачальник, після отримання від покупця через EDI-провайдера електронний документ «накладна» (COMDOC), зі свого боку завіряє «накладна» ЕЦП (підпис відповідальної особи за передачу товару та печатку підприємства) і не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів, відправляє покупцю через EDI-провайдера. Заборгованість покупця за поставлений товар виникає з моменту отримання від постачальника електронного документа «накладна» (COMDOC), завірену ЕЦП постачальнику (підпис відповідальної особи за передачу товару та печатку підприємства).

Покупець має право повернути товар, а постачальник зобов`язаний прийняти такий товару з відповідним відшкодуванням 100% сплаченої вартості або зменшенням суми належних до спати постачальнику грошових коштів. Покупець оформлює повернення товарів за допомогою накладної на повернення товарів (п.п. 3.10.2, 3.10.3 п. 3.10 Договору-1).

Перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент фактичного приймання-передачі товару в пункті поставки магазині «Фуршет магазин сімейної покупки», з обов`язком складанням покупцем електронного документа «накладна» (COMDOC) з ЕЦП покупця та відправленням постачальнику через EDI-провайдера протягом одного календарного дня з моменту фактичного приймання-передачі товару (п. 5.1 Договору-1).

Підставою для здійснення покупцем оплати за поставлений товар є виконання постачальником своїх зобов`язань за Договором, зокрема, обов`язок надати покупцю через EDI-провайдера електронний документ «накладна» (COMDOC) завірений ЕЦП постачальника, та обов`язок зареєструвати «податкову накладну» в Єдиному реєстрі податкових накладних, з дотриманням умов цього Договору, на дату настання строку оплати за товар. Покупець здійснює оплату постачальнику за поставлений товар через 30 днів з моменту отримання покупцем через EDI-провайдера від постачальнику електронного документа «накладна» (COMDOC) завіреного ЕЦП постачальника, та за умови наявності зареєстрованої постачальником «податкової накладної» в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше ніж за 2 календарних днів до настання строку оплати за товар (п. 7.9 Договору-1).

Покупець має право зменшити суму, що належить до сплати постачальнику за товар, на суму штрафних санкцій, які зобов`язаний сплатити постачальник, вартості товарів, повернутих постачальникові, наданих йому послуг, а також іншої заборгованості, що має бути сплачена постачальником згідно з цим Договором або по іншим договорам, укладених між постачальником та покупцем, шляхом проведення заліку зустрічних вимог, коли це не заборонено українським законодавством. Залік зустрічних вимог проводиться покупцем за його заявою, яка відправлена постачальнику (п. 15.1 Договору-1).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2023 (п. 11.1 Договору-1).

01.02.2019 між сторонами підписано без зауважень та скріплено печатками специфікацію товару (т. 1 а.с. 56).

На виконання умов Договору-1, в період з квітня по липень 2019 року, постачальником було поставлено ДП «Рітейл іст» товар на загальну суму 127 193,58грн, а покупцем прийнято та (або) частково повернуто товар на загальну суму 26 596,86грн, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (т. 1 а.с. 58-215), які підписані обома сторонами без зауважень та скріплені їх печатками. Таким чином, вартість поставленого постачальником покупцю товару, за вирахуванням вартості товару, який був повернутий, становить 100 596,72грн.

У свою чергу, ДП «Рітейл іст» було частково оплачено поставлений ТОВ «Сарненський хлібозавод» товар на суму 3 000,00грн, що підтверджується банківською випискою від 26.07.2019 (т. 1 а.с. 237-239). Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Водночас, 01.02.2019 між ДП «Рітейл іст» (виконавець) та ТОВ «Сарненський хлібозавод» (замовник) укладено договір №ВЗ РІ039543 (далі Договір-2), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим Договором замовник доручає виконавцеві, а виконавець зобов`язується надати замовнику за плату маркетингові послуги, вказані в пп. 1.2 даного Договору, стосовно товарів, поставлених замовником згідно з договором №РІ039543 від 01.02.2019 в мережу магазинів виконавця «Фуршет», вказаних в додатку №1 до цього Договору (т. 1 а.с. 256-259).

Вартість послуг з урахуванням ПДВ, наданих виконавцем відповідно до цього Договору, визначається із розрахунку 15% від загальної вартості поставленого замовником виконавцю товару, з урахуванням ПДВ, за поточний місяць згідно з Договором-1, укладеного між замовником та виконавцем (п.3.1 Договору-2).

Оплата за надані послуги згідно з цим Договором здійснюється шляхом зарахування зустрічних вимог, тобто зарахування належних виконавцю за ці послуги сум із грошових коштів, які виконавець зобов`язаний перерахувати замовнику за поставлений товар відповідно до Договору-1. Підставою для таких розрахунків є акт прийому-передачі наданих послуг, підписаний обома сторонами. Залік зустрічних однорідних вимог проводиться замовником без підписання сторонами додаткових документів (актів, протоколів, тощо). Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за письмовою заявою виконавця (п.3.2 Договору-2).

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2023 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно даного Договору (п. 7.1 Договору-2).

На виконання умов зазначеного Договору-2, між сторонами за допомогою електронних підписів, підписано без зауважень акти прийому-передачі виконаних робіт, а саме: № від 31.07.2019 на суму 4 690,01грн; № від 31.05.2019 на суму 3 548,23грн; № від 30.06.2019 на суму 4 355,94грн; № від 30.04.2019 на суму 2 495,32грн (т. 1 а.с. 260-267). Усього 15 089,50грн.

21.11.2019 ТОВ «Сарненський хлібозавод» направив до ДП «Рітейл іст» вимогу-претензію від 19.11.2019 №19-11/2019-РІ, у якій вимагав у семиденний строк з моменту отримання даної вимогу, погасити наявну у нього заборгованість у розмірі 97 596,72грн (т. 1 а.с. 240-241). Проте, вказана претензія залишилась відповідачем без задоволення. Доказів протилежного суду відповідачем надано не було.

5. Щодо порушеного права

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Договору-1 в частині оплати за поставлений товар, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

6. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору-1, який за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковими для виконання сторонами. Доказів протилежного сторонами суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Частиною 1 ст. 664 ЦК України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Із матеріалів справи вбачається, що як докази поставки товару за Договором-1, позивачем надано суду товарно-транспортні накладні, наявність яких, у свою чергу, не спростовується відповідачем. Проте, відповідач, зазначає, що, зокрема, товарно-транспортні накладні, на які посилається позивач, оформлені неналежним чином, а саме відсутні ідентифікуючі ознаки особи, яка їх підписала (відсутнє прізвище, посада, повноваження на отримання відповідного товару), у зв`язку з чим відсутні належні докази здійснення поставки товару. Проте, із зазначеним твердженням суд не може погодитися із наступних підстав.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як зазначено у ч.2 ст.9 вказаного Закону, зокрема, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Ураховуючи зазначене та проаналізувавши зміст відповідних накладних, суд зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію (в первинних документах), не є підставою для визнання господарської операції такою, що не відбулась, оскільки, достовірність здійснення господарських операцій за такими первинними документами підтверджується іншими належними доказами у справі, зокрема, доказами, які підтверджують перевезення товару, повернення товару або виявлення його недоліків та часткової оплати товару.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання в частині поставки товару відповідачу, а тому у відповідача виникає зустрічне зобов`язання оплатити зазначений товар.

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, ст. 691 ЦК України передбачено, зокрема, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як зазначалось вище, у п.п. 3.7, 7.9 Договору-1 сторони, зокрема, домовились, що після приймання товару покупець направляє постачальнику через EDI-провайдера підписану відповідну електронну накладну, яку, у свою чергу, повинен також підписати постачальник. Зазначена накладна є підставою для здійснення покупцем оплати за поставлений товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 526 ЦК України, виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ДП «Рітейл іст» умов п. 3.7 Договору-1, а відтак суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог ст.ст. 526 та 692 ЦК України та умов п. 7.9. Договору-1 строк оплати за отриманий товар у відповідача є таким що настав.

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов`язання в частині поставки товару відповідачу, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, підписаними сторонами без зауважень, на загальну суму 100 596,72грн, а відповідачем, у свою чергу оплачено частково вартість поставленого товару у розмірі 3 000,00грн. Таким чином, у відповідача залишилась вартість неоплаченого товару у розмірі 97 596,72грн (100 596,72-3 000,00=97 596,72).

Водночас, як встановлено судом, 01.02.2019 між сторонами було укладено Договір-2, який за своєю правовою природою є договором надання послуг та який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковими для виконання сторонами. Доказів протилежного сторонами суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На виконання умов зазначеного договору, ДП «Рітейл іст» було надано ТОВ «Сарненський хлібозавод» маркетингові послуги всього на загальну суму 15 089,50грн, що підтверджується підписними без зауважень актами прийому-передачі виконаних робіт. Доказів протилежного позивачем суду надано не було.

Згідно ч. 1 ст. 903 ГПК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, у п. 3.1 Договору-2 сторони домовились, що вартість послуг за вказаним визначається із розрахунку 15% від загальної вартості поставленого замовником виконавцю товару.

Як вставлено судом, ТОВ «Сарненський хлібозавод» здійснена ДП «Рітейл іст» поставка товару на суму 100 596,72грн, а відтак, вартість наданих відповідачем послуг позивачу становить 15 089,50грн (100 596,72х15%=15 089,50).

Відповідно до п. 3.2 Договору-2, зокрема, оплата за надані послуги згідно з цим Договором здійснюється шляхом зарахування зустрічних вимог, без підписання сторонами додаткових документів (актів, протоколів, тощо). Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за письмовою заявою виконавця.

Статтею 601 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, суд зазначає, що наявність відповідної заяви є правом сторін, а не обов`язком в силу положень ст. 601 ЦК України та умов відповідного Договору-2.

За таких обставин, твердження представника позивача про те, що для зарахування зустрічних однорідних вимог, ДП «Рітейл іст» зобов`язаний надіслати ТОВ «Сарненський хлібозавод» відповідну заяву є помилковим.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення у відповідача заборгованості у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог за Договором-1 на суму наданих послуг за Договором-2, а саме, 15 089,50грн. Таким чином, у відповідача залишилась вартість неоплаченого товару у розмірі 82 507,22грн (97 596,72-15 089,50=82 507,22). Доказів протилежного сторонами суду надано не було.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару не виконав, доказів протилежного, до прийняття рішення у справі, суду не надав. З огляду на те, що своєчасна оплата поставного ТОВ «Сарненський хлібозавод» товару є одним з основних обов`язків ДП «Рітейл іст», належне виконання якого вимагається Договором-1 та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 82 507,22грн.

7. Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то судовий збір у даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Рітейл іст» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-г, ідентифікаційний код 38903507) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарненський хлібозавод» (34500, Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Сарни, вул. Белгородська, буд. 31-а, ідентифікаційний код 00379436) 82 507,22грн (вісімдесят дві тисячі п`ятсот сім грн 22 коп) заборгованості, 1 237,61грн (одна тисяча двісті тридцять сім грн 61 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сарненський хлібозавод» (34500, Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Сарни, вул. Белгородська, буд. 31-а, ідентифікаційний код 00379436)

Відповідач: Дочірнє підприємство «Рітейл іст» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-г, ідентифікаційний код 38903507)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.02.2020.

Станом на 20.02.2020 рішення законної сили не набрало.