ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5260/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Уперєвої Д.В.

та представників:

позивача Малєв В.О.;

відповідача не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексарт Груп", м. Дніпро

про стягнення 76 243,70 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство України "Міжнародний дитячий центр "Артек" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексарт Груп" про стягнення заборгованості за договорами поставки у сумі 55 515,30 грн, інфляційних втрат у сумі 16 644,60 грн та 3% річних у сумі 4 083,80 грн.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не повернув йому раніше сплачені грошові кошти за товар на загальну суму 55 515,30 грн, який позивач повернув відповідачу 30.12.2016 за видатковими накладними на повернення.

Заборгованість відповідача стала підставою для нарахування позивачем за період з 31.12.2016 по 14.06.2019 інфляційних втрат та 3% річних у сумі 16 644,60 грн та 4 083,80 грн відповідно.

Правовими підставами позову позивач зазначає статті 509, 525, 526, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України та статтю 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 16.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті було призначено на 14.01.2020, після чого у зв`язку з неявкою представників сторін розгляд справи відкладався до 10.02.2020.

Після судового засідання 14.01.2020 до суду повернулося рекомендоване повідомлення із судовою ухвалою від 16.12.2019 разом із інформацією підприємства зв`язку про її невручення внаслідок відмови одержувача.

У судове засідання 10.02.2020 представник відповідача в черговий раз не з`явився, відзиву на позов не надав, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 21.01.2020.

Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 10.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.06.2016 між Державним підприємством України "Міжнародний дитячий центр "Артек" (далі позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальність «Агро Фуд Сервіс 2015» (далі відповідач, продавець) укладено договори на поставку продуктів харчування (далі товар) № 01/2016, № 02/2016, № 05/2016, № 15/2016, № 16/2016, № 72, №76, № 79, № 81, № 83, № 86, №87, № 88, № 89, № 92 (далі - договори) та специфікації до цих договорів, у яких сторони погодили кількість та вартість товару (а.с. 17 - 124 том 1).

Відповідно до інформації з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальність «Агро Фуд Сервіс 2015» змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальність «Ексарт Груп» (а.с. 166 - 168 том 1).

Відповідно до пункту 1.1 договорів постачальник зобов`язується систематично постачати і передавати у власність покупця товар у кількості та за цінами, зазначеними у специфікаціях, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Специфікація повинна містити найменування, кількість товару, одиницю виміру, ціну за одиницю та загальну вартість товару.

За умовами пункту 2.1 договорів постачальник гарантує якість товару згідно з технічними вимогами покупця. Гарантія якості діє протягом строку, встановленого виробником товару та вказаного на упаковці товару.

За змістом пунктів 4.1, 4.2 договорів оплата за поставлений товар здійснюється в національній валюті України шляхом та у формі, що не заборонені законодавством України. У випадку здійснення розрахунку в безготівковій формі, розрахунок вважається здійсненим покупцем за умови відображення в призначенні платежу відповідного платіжного документа номеру і дати укладеного договору та номеру і дати видаткової накладної.

Розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 30 календарних днів з дати поставки.

Згідно з пунктом 5.1 договорів поставка товару здійснюється частинами відповідно до письмових або телефонних заявок покупця не більше восьми робочих годин після отримання такої заявки. Заявка повинна містити такі дані: найменування товару, кількість товару, термін поставки.

Постачальник здійснює поставку товару за кінцевим місцем призначення - Державне підприємство України «Міжнародний дитячий центр «Артек» за адресою: Україна, м. Київ, 14 лінія, Пуща-Водиця (пункт 5.2 договорів).

Датою поставки товару є дата, коли товар був переданий у власність покупця в місці поставки, що підтверджується відповідними документами (накладними, актами). Покупець зобов`язаний повернути постачальнику оригінали накладної та інших первинних документів, завірених підписом повноважного представника та печаткою покупця (пункт 5.4 договорів).

Зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту передачі товару у власність покупця у місці поставки та підписання відповідних документів (товарно-транспортних та видаткових накладних, актів приймання-передачі) (пункт 5.5 договорів).

Договори набирають чинність з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін та діють до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (пункт 10.1 договорів).

30.12.2016 позивач повернув відповідачу раніше отриманий від нього товар на загальну суму 55 515,30 грн, що підтверджується наступними накладними на повернення товару: №35 від 30.12.2016 на суму 64,80 грн, № 36 від 30.12.2016 на суму 2360,00 грн, № 34 від 30.12.2016 на суму 2365,20 грн, № 33 від 30.12.2016 на суму 3 531,60 грн, № 32 від 30.12.2016 на суму 1 652,40 грн, №31 від 30.12.2016 на суму 286,80 грн, № 30 від 30.12.2016 на суму 2 135,00 грн, № 29 від 30.12.2016 на суму 984,00 грн, № 28 від 30.12.2016 на суму 1148,00 грн, № 27 від 30.12.2016 на суму 1012,50 грн, № 26 від 30.12.2016 на суму 1 863,00 грн, № 25 від 30.12.2016 на суму 1458,00 грн, № 24 від 30.12.2016 на суму 924,00 грн, № 23 від 30.12.2016 на суму 8 930,00 грн, № 22 від 30.12.2016 на суму 8 800,00 грн, № 21 від 30.12.2016 на суму 9 000,00 грн, № 20 від 30.12.2016 на суму 9 000,00 грн (а.с. 125 141 том 1).

Отримання позивачем зазначеного товару від відповідача підтверджується товарно-транспортними, а також наступними видатковими накладними: № 9918 від 22.11.2016 на суму 810,00 грн, № 9418 від 09.11.2016 на суму 3305,00 грн, № 10298 від 01.12.2016 на суму 2365,20 грн, № 10603 від 09.12.2016 на суму 35131,60 грн, № 10866 від 15.12.2016 на суму 1652,40 грн, №8696 від 14.10.2016 на суму 3 572,40 грн, № 9440 від 09.11.2016 на суму 2170,00 грн, № 9719 від 16.11.2016 на суму 984,00 грн, № 9914 від 22.11.2016 на суму 1148,00 грн, № 10297 від 01.12.2016 на суму 1 012,50 грн, № 10605 від 09.12.2016 на суму 1863,00 грн, № 10865 від 15.12.2016 на суму 1 944,00 грн, № 10602 від 09.12.2016 на суму 11400,00 грн, № 9416 від 09.11.2016 на суму 8 930,00 грн, № 9722 від 16.11.2016 на суму 8800,00 грн, № 9913 від 22.11.2016 на суму 9000,00 грн, №10237 від 30.11.2016 на суму 9000,00 грн (том 1 а.с. 195, 196, 199, 200, 203, 204, 207, 208, 211, 212, 215, 216, 219, 220, 223, 224, 227, 228, 231, 232, 235, 236, 239, 240, 243, 244, 247, 248; том 2 а.с.1, 2, 5, 6, 9, 10).

Після повернення товару позивач звернувся до відповідача з претензіями № 236 від 26.04.2018 та № 781 від 26.12.2018 про повернення сплачених грошових коштів за повернутий ним товар на загальну суму 55 515,30 грн (а.с. 181 - 183, 186 188 том 1).

Відправлення даних претензій підтверджується наявними у справі описами вкладення до цінного листа, які за даними органу поштового зв`язку були повернуті відправнику без вручення адресату (а.с. 184-185, 189-191).

Несплата відповідачем основного боргу, заявленого позивачем до стягнення і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з оплатою товару, повернутого відповідачу й виконанням/невиконанням відповідачем зобов`язання щодо повернення, у свою чергу, позивачу грошових коштів за нього.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Укладені між сторонами договори свідчать про виникнення зобов`язань, характерних для договору поставки.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач, як покупець спірного товару, жодного доказу на підтвердження його оплати суду не надав.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що повернення товару відбулось у зв`язку з корегуванням обсягів поставки товару в межах укладених договорів.

Зазначена обставина не виключається у господарських взаємовідносинах сторін, цілком допустима в порядку зміни умов договору, однак жодних доказів щодо цього позивачем також не надано.

Крім того, видаткові накладні як на поставку, так і на повернення товару не містять посилання на долучені позивачем договори, що ставить під сумнів поставку спірного товару та його повернення саме в межах долучених до позову договорів.

У будь-якому разі обґрунтованість й законність вимог позивача потребує доведення ним факту оплати товару, за який він просить повернути йому за рахунок відповідача грошові кошти.

Отже, обов`язок відповідача як постачальника спірного товару повернути позивачу грошові кошти за отриманий у порядку повернення товар кореспондується з обов`язком покупця оплатити його.

Частинами першою, четвертою статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої та восьмої статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження оплати ним спірного товару.

За наведених обставин вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 55 515,30 грн задоволенню не підлягає, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню й похідні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Судовий збір у сумі 1 921,00 грн покладається на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексарт Груп" про стягнення 76243,70 грн відмовити повністю.

Судовий збір у сумі 1 921,00 грн покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 20-ти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.02.2020.

Суддя І.І. Колісник