ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"17" лютого 2020 р. Справа № 903/741/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Миханюк М.В.

судді Коломис В.В.

судді Саврій В.А.

розглянувши апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Волинської області від 20.01.20 у справі № 903/741/19

за позовом: ОСОБА_2

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван", с.Зміїнець, Волинська область

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юванта", с.Зміїнець, Волинська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

в межах справи про банкрутство №903/330/18

за заявою Головного управління ДФС у Волинській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван", с.Зміїнець, Волинська область

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 20.01.20 року у справі №903/741/19 в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.01.2020 про відвід судді Шума Миколи Сергійовича у справі №903/741/19 відмовлено.

Не погодившись із винесеною ухвалою ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 20.01.20 року у справі №903/741/19 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про відвід судді Шума М.С. у даній справі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

За приписами ст.129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, до яких віднесено, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Крім того, доступ до правосуддя в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Так, зокрема, відповідно до п.37 рішення від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" Європейський суд з прав людини нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Частиною 1 статті 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. (ч.2 ст.254 ГПК України).

Згідно з ч.3 ст.255 ГПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Частиною 1 статті 255 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Встановлений наведеною правовою нормою перелік ухвал, що підлягають оскарженню, є вичерпним.

Отже, в даному випадку ухвалою суду Волинської області від 20.01.2020 року у справі №903/471/19 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.01.2020р. про відвід судді Шума Миколи Сергійовича у справі №903/741/19 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван", Товариства з обмеженою відповідальністю "Юванта", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки в межах справи про банкрутство №903/330/18, жодного рішення за наслідками розгляду такої позовної заяви прийнято не було. А тому, судова колегія зауважує, що ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Волинської області від 20.01.2020 року у справі №903/471/19, яка відповідно до норм процесуального законодавства не підлягає апеляційному оскарженню.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України.

Керуючись ст.ст.234, 235, 255, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Волинської області від 20.01.20 року у справі №903/741/19 повернути скаржнику - всього на 3-х аркушах та конверт.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: апеляційна скарга на 3-х аркушах та конверт.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.