ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4139/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, б. 6; )
до Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" (62370, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Солоницівка, вул. Щорса, б. 14, к. 5; )
про стягнення збитків за шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2019 року Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Затишний будинок-2006", в якій просить суд:

- стягнути з Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" на користь держави збитків за шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 120 043,07 грн.;

- стягнути з Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Приватне підприємство "Затишний будинок-2006" здійснювало забір води із свердловин без дозволу на спеціальне водокористування, тому відповідач повинен відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі №922/4139/19. Зазначено, що розгляд справи № 922/4139/19 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов (ст.251 ГПК України), строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.4 ст.250 ГПК України) та строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України. Позивачу встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання (ст. 251 ГПК України). Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених статтею 248 ГПК України.

03 січня 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від директора Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" надійшов відзив (вх.№123 від 03 січня 2020 року), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що у відповідності до акту перевірки предметом здійснення державного нагляду позивач визначив дотримання підприємством вимог в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. Тобто, позивач вийшов за межі повноважень, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104 в частині можливості проведення у спірний період планового заходу державного нагляду (контролю) виключно про дотримання вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки. Оскільки акт перевірки складений з перевищенням позивачем визначених законом повноважень, плановий захід державного нагляду (контролю) проведено у період дії мораторію, без достатніх на те правових підстав, вказаний акт перевірки не може бути допустимим доказом у справі.

13 січня 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№606 від 13 січня 2020 року), в якій просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що посадовими особами Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" було допущено посадових осіб інспекції до проведення планової перевірки .тобто відповідачем не використано свого права не допуску останніх до проведення такої перевірки. При цьому, наказ Державної екологічної інспекції України "Про затвердження річного плану здійснення державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2018 рік" від 30.11.2017 № 710 на момент проведення перевірки був чинний, доказів його протиправності та скасування в судовому порядку відповідачем не надано.

20 січня 2020 року через канцелярію господарського суду Харківської області від директора Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" надійшла відповідь на відповідь на відзив (вх.№1324 від 20 січня 2020 року), що за своїм змістом збігається із запереченнями на відповідь позивача на відзив. Зазначив, що захід державного нагляду (контролю), проведений позивачем, відбувся з порушенням принципу здійснення нагляду (контролю), що виключає можливість використання акту, складеного за результатами такого заходу.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

В період з 27.08.2018 по 07.09.2018 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області, на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 4, 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказу Інспекції від 17.08.2018 № 661/01-04 (а.с.16-17,т.1) здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватним підприємством "Затишний будинок-2006", яке здійснює діяльність із збору, очищення та постання води.

За результатами даної перевірки Державною екологічною інспекцією у Харківській області складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 661/01-04/02-09 від 07.09.2018 року (а.с.18-47,т.1).

Як зазначив позивач, відповідний акт складено з дотриманням вимог природоохоронного законодавства та на основі наданих під час перевірки документів дозвільного характеру.

Перевіркою встановлено, що Приватне підприємство "Затишний будинок-2006" надає послуги з водопостачання та водовідведення населенню та іншим абонентам. Водопостачання населенню здійснюється підприємством від 2 артезіанських свердловин, свердловина №1 резервна глибиною 80,0 м, свердловина №2 глибиною 95,0 м, які знаходяться за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Солоницівка.

Як вбачається з вказаного акту у Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" в наявності дозвіл на спеціальне водокористування від 03.02.2017 Укр.№ 03.01-10-1068 А/Хар., терміном дії до 04.11.2020.

Згідно довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Приватне підприємство "Затишний будинок-2006" здійснює наступні види діяльності за КВЕД-2010: збір, очищення та постачання води; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

До перевірки представлені наступні дозвільні документи:

- дозвіл на спеціальне водокористування від 03.02.2017 Укр.№ 03.01-10-1068 А/Хар., терміном дії - до 04.11.2020. Попередній дозвіл на спеціальне водокористування підприємством не отримувався.

Так, згідно дозволу на спеціальне водокористування від 03.02.2017 Укр.№03.01-10-1068 А/Хар. метою водокористування Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" є технологічні потреби, передача води населенню та іншим організаціям від 2-х артезіанських свердловин розташованих за адресою: с.Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області.

Листом від 04.09.2018 № 29 Приватним підприємством "Затишний будинок-2006" було повідомлено Державну екологічну інспекцію у Харківській області про наступне:

- кількість забору води за період з 29.08.2015 по 02.03.2017 - 29,4 тис. куб. метрів;

- кількість забору, води за період з 29.08.2015 по 29.08.2018 - 61,1 тис. куб. метрів;

- станом на 29.08.2018 на обслуговуванні Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" відсутні будівлі та споруди, газовикористовуюче та твердопаливне обладнання та автотранспорт;

- земельна ділянка під артезіанською свердловиною № 1, яка є комунальною власністю територіальної громади Солоницівської селищної ради, перебуває в комунальній власності територіальної громади Солоницівської селищної ради;

- мережі водовідведення, які є комунальною власністю територіальної громади Солоницівської селищної ради, перебувають на обслуговуванні Приватного підприємства "Затишний будинок-2006";

- кількість абонентів населення: багатоквартирні будинки - 218, приватний сектор - 24;

- бюджетні організації: школа -1, дитсадок -1, ДВК-109 (бюджет) - 1, ДВК-109 (виробництво) -1;

- Артезіанську свердловину № 1 на обслуговування передано 02 грудня 2006 року;

- лічильник води -ЛК-40 муфтовий, холодна вода, № 0383459 дата виготовлення 27.07.2018 (а.с.48-49,т.1).

Згідно звітів про використання води за 2015, 2016 та 2017 роки, а також журналу обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнанням на артезіанську свердловину №1 Приватним підприємством "Затишний будинок-2006" у період з 27.08.2015 по 02.02.2017 забрано з 2-ох артезіанських свердловин 36,016 тис. куб. м води з метою передачі іншим абонентам (а.с.50-55,т.1).

Як зазначає позивач, попередній дозвіл на спеціальне водокористування Приватним підприємством "Затишний будинок-2006" не отримувався за умови, що підприємство створене та здійснює діяльність з 2006 року.

Разом з тим, листом № 68 від 18.09.2018 відповідач повідомив позивача, що відповідно до звітів за період з 27.07.2015 по 31.07.2018 було добуто 61,1 тис. куб. метрів води (а.с.111-112,т.1).

Так, в ході перевірки Державною екологічною інспекцією у Харківській області встановлено, що Приватне підприємство "Затишний будинок-2006" у період з 27.08.2015 по 02.02.2017 здійснювало самовільне водокористування.

13 вересня 2018 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення планового заходу перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, позивачем винесено відповідачу припис № 76/02-21, яким зобов`язано керівника підприємства отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами) у строк до 13.03.2019 (а.с.56-58,т.1).

Відповідний припис позивачем було надіслано на адресу відповідача та отримано останнім особисто 13.10.2018, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.59,т.1).

У зв`язку з виявленими порушеннями у сфері спеціального використання підземних вод Державною екологічною інспекцією у Харківській області з урахуванням норм, передбачених Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389, розраховано шкод,у заподіяну відповідачем державі внаслідок самовільного водокористування, в розмірі 31 392,01 грн.

28.12.2018 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензією № 225, в якій пропонував відповідачу добровільно відшкодувати шкоду у розмірі 31 392,01 грн. та повідомив останнього, що при відмові від добровільної сплати збитку, заподіяного державі, протягом 10 днів з дня отримання вказаної претензії позивач буде вимушений звернутися до господарського суду Харківської області для примусового стягнення збитку (а.с.60-62,т.1).

Як зазначає позивач, відповідач після вручення вказаної претензії (повідомлення про вручення поштового відправлення №820) шкоду в добровільному порядку не сплатив.

Крім того, в ході перевірки було встановлено, що документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою загальною площею 90 кв.м під артезіанською свердловиною, включаючи зону санітарної охорони суворого режиму за місцезнаходженням: Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Солоницівка, що використовується відповідачем з метою передачі води абонентам, відсутні.

Так, судом встановлено, що Приватне підприємство "Затишний будинок-2006" здійснює діяльність з передачі води абонентам з метою постачання води, у тому числі в питних цілях.

Враховуючи виявлені факти використання підземних вод для забезпечення водою населення, відсутності державної реєстрації права на земельну ділянку (право власності, право постійного користування або право оренди), на якій розташовані артезіанські свердловини, позивачем було зроблено висновок про використання відповідачем надр (підземних вод) за відсутністю дозволу на користування такими надрами (підземними водами).

Згідно звітів за формою №2-ТП (водгосп) та журналу обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнанням на артезіанську свердловину №1, обсяг забраної води та переданої іншим споживачам, у тому числі для питного водопостачання з 2-х артезіанських свердловин у період з 27.08.2015 по 31.07.2018 становить 69,458 тис. куб. м.

В зв`язку з виявленими порушеннями у сфері використання надр позивачем, з урахуванням норм, передбачених Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389, розраховано шкоду заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) в розмірі 90 851,06 грн.

28.12.2018 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензією № 226 щодо добровільного відшкодування вищезазначеної шкоди у розмірі 90 851,06 грн. та попереджено останнього, що у разі відмови від добровільної сплати збитку, заподіяного державі, протягом 10 днів з дня отримання вказаної претензії позивач буде вимушений звернутися до господарського суду Харківської області для примусового стягнення збитку (а.с.63-66,т.1).

Як зазначає позивач, після вручення вказаної претензії (повідомлення про вручення поштового відправлення №820) відповідач не сплатив шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами.

Таким чином, внаслідок дій відповідача, в частині самовільного користування надрами (підземними водами) із артезіанських свердловин та самовільного водокористуванні, позивачем було нараховано відповідачу за заподіяння шкоди державі збитки в загальному розмірі 122 243,07 грн.

Як свідчить виписка з казначейства, 28.03.2019 та 04.07.2019 відповідачем було перераховано на рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 2 200,00 грн. за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (а.с.67,т.1).

Таким чином, залишок не відшкодованої шкоди складає 120 043,07 грн., що й стало підставою звернення позивача до суду для примусового стягнення завданої шкоди.

В свою чергу відповідач, посилаючись на припису пункту 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України зазначає, що проведення перевірки наявності та додержання умов дозволів на спеціальне водокористування, користування надрами (підземними водами) відноситься до повноважень Держекоінспекції. А отже, позивач вийшов за межі своїх повноважень у зв`язку з чим, акт перевірки не може бути допустимим доказом у справі. Також зазначив, що Приватне підприємство "Затишний будинок-2006" здійснює водопостачання населенню, чим відповідно забезпечує безпеку цивільним правам та інтересам фізичних та юридичних осіб у водозабезпеченні. В іншому випадку відсутність водопостачання спричинила б загрозу вказаним правам та інтересам. У зв`язку з чим, як зазначає відповідач, Приватне підприємства "Затишний будинок-2006" діяло у стані крайньої необхідності.

Також, відповідачем було надано до суду Дозвіл на спеціальне водокористування Укр.№ 03.01-10-1068 А/Хар. виданий 03.02.2017 Департаментом екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації на підставі клопотання з обґрунтуванням потреби у воді, висновків щодо можливості видачі дозволу на спеціальне водокористування Державної служби геології та надр України від 24.01.2017 № 1478/13/10-17 та Державного агентства водних ресурсів України від 17.01.2017 № 59/ХР/49-17 (а.с.91-101,т.1).

У вищезазначеному дозволі встановлено ліміт забору підземних вод не більше 77,393 тис. куб. м на рік, 215,912 куб. м на добу. При цьому зазначено, що облік забраної води вести в журналі за формою ПОД-11 та ПОД-12.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначення, що завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Згідно з статтею 2 Водного кодексу України, водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими актами законодавства.

Відповідно до приписів ст. 19 Конституції України органи влади можуть діяти лише у спосіб, визначений Законом.

Частиною 3 статті 5 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

В частині 2 статті 13 Цивільного кодексу України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

В пункті 1 статті 3 Господарського кодексу України унормовано, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Відповідно до статтей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Пунктом 9 частини 1 статті 44 та статті 49 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води з водних об`єктів загальнодержавного значення.

Відповідно до положень Водного кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування - це документ, який засвідчує право певного суб`єкта господарювання на користування водними ресурсами (у тому числі і тих, що відносяться до корисних).

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин.

Процедура погодження та видачі юридичним і фізичним особам дозволів на спеціальне водокористування визначається Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, що затверджений Постановою КМУ від 13.03.2002р. №321 (далі - Порядок №321).

Пунктом 5 Порядку №321 передбачені обов`язкові реквізити дозволу, один з яких є термін, на який видано дозвіл. Дозвіл скріплюється печаткою та підписом керівника органу, що його видав.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Разом з тим, статтею 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що питне водопостачання - діяльність, пов`язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання.

Частиною 5 статті 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що у разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Відповідно до статті 56 Кодексу України про надра одним із основних вимог в галузі охорони надр є додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Проте, в матеріалах справи не міститься дозволів чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність у відповідача як дозволу на спеціальне водокористування за період з 27.08.2015 по 02.02.2017 та і спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до частини 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 110 Водного кодексу України передбачено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема у порушенні правил спеціального водокористування.

Частиною 1 статті 111 Водного кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, - підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на Інспекцію покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, Підприємство повинно довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення. Відсутність таких такс або методик не може бути підставою для відмови у відшкодуванні шкоди.

Таким чином, відповідно до положень статті 48 ВК України відповідачем здійснювалося спеціальне водокористування, що згідно з вимогами пункту 9 частини першої статті 44 ВК України може мати місце лише за наявності дозволу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища2, ст.ст. 4, 5, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та на виконання наказу Державної екологічної інспекції України "Про затвердження річного плану здійснення державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2018 рік" від 30 листопада 2017 року №710, в термін з 27.08.2018 по 07.09.2018 заплановано проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Приватного підприємства "Затишний будинок-2006".

При цьому, наказ Державної екологічної інспекції України "Про затвердження річного плану здійснення державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2018 рік" від 30 листопада 2017 року № 710 на момент проведення перевірки був чинний, доказів його протиправності та скасування в судовому порядку в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2017 року № 1104 визначено перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", одним з яких є Держекоінспекція та її територіальні органи в частині здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки.

Розділом XI Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища» визначено заходи щодо забезпечення екологічної безпеки, до яких також входить раціональне використання природних ресурсів у відповідності до ст. 51 зазначеного Закону.

Разом з тим, Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків встановлено порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, серед іншого, у разі самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)).

Відповідно до абзацу другого пункту 1.4 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї Методики, розраховують розмір відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), здійснюється за формулою:

Зсам = 5 Ч W Ч Тар (грн.),

де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), м-3;

Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.

Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією у Харківській області згідно з положеннями Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків проведено розрахунки розміру збитків за період самовільного використання водних ресурсів.

Перевіривши надані позивачем розрахунки розміру збитків за період самовільного використання водних ресурсів відповідачем суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними.

З огляду на те, що акт планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №661/01-04/02-09 є чинним, в судовому порядку не оскаржувався, а відповідачем доказів на підтвердження відсутності вини Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" у заподіянні шкоди суду не надано, суд вважає за необхідне позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Харківській області задовольнити в повному обсязі та стягнути з Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" на користь держави збитки за шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 120 043,07 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державної екологічної інспекції у Харківській області до Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" (62370, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Солоницівка, вул. Щорса, б. 14, к. 5; ) на користь держави (на р/р UA1020208, УК у Дергачівському районі Харківської області (смт. Солоницівка), , МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», в установі банку - Казначейство України (ЕАП)) шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 120 043 (сто двадцять тисяч сорок три) грн. 07 коп.

Стягнути з Приватного підприємства "Затишний будинок-2006" (62370, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Солоницівка, вул. Щорса, б. 14, к. 5; ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, б. 6; , на р/р 1164, УК ДКСУ у м. Києві, МФО 820172) судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "17" лютого 2020 р.

Суддя Т.О. Пономаренко