ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду заяви

про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

20.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6221/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від заявника (відповідача): не з`явився;

від позивача: Остапенко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали заяви Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі:

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району (смт.Черкаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області)

про стягнення суми пені, інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором постачання природного газу № 3014/1718-ТЕ-3 від 05.09.2017 у загальному розмірі 53 268 грн. 99 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2019 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району (далі - відповідач) суму пені, інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором постачання природного газу № 3014/1718-ТЕ-3 від 05.09.2017 у загальному розмірі 53 268 грн. 99 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 22 840 грн. 48 коп. - пеня;

- 14 670 грн. 51 коп. - інфляційні втрати;

- 15 758 грн. 00 коп. - 3% річних.

Також позивач просив суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача - 22 840 грн. 48 коп. - пені, 14 670 грн. 51 коп. - інфляційних втрат, 15 758 грн. 00 коп. - 3% річних та 960 грн. 50 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В подальшому, від відповідача надійшла заява щодо виконання судового рішення (вх. суду № 6511/20 від 10.02.2020), в якій він повідомив суд, що погасив заборгованість перед позивачем та виконав рішення у даній справі у повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення № 47 від 05.02.2020 на суму 53 268 грн. 99 коп. та № 48 від 05.02.2020 на суму 960 грн. 50 коп.

Від відповідача надійшла заява (вх. суду № 7712/20 від 17.02.2020), в якій він просить суд визнати судовий наказ по справі таким, що не підлягає виконанню, відповідно до приписів статті 328 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі, а також відшкодуванням суми судового збору.

На примусове виконання вказаного вище рішення суду було видано наказ від 18.02.2020.

Згідно зі статтею 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 18.02.2020 заяву Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020, виданого на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №904/6221/19, таким, що не підлягає виконанню, прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 20.02.2020.

У судове засідання 20.02.2020 з`явився представник позивача.

Представник заявника (відповідача) у вказане судове засідання не з`явився, причин нез`явлення суду не повідомив.

Слід зауважити, що з метою оперативного, належного та завчасного повідомлення учасників справи про розгляд заяви, судом здійснювалося додаткове повідомлення, шляхом надіслання телефонограм, які були отримані позивачем - 18.02.2020 та відповідачем - 18.02.2020 (а.с.79-80).

Таким чином, всі учасники справи були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду вказаної заяви.

У судовому засіданні 20.02.2020 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на недостатність часу для підготовки до даного судового засідання та неотримання документів.

Судом було відмолено у задоволенні вказаного клопотання, оскільки проплати відповідачем були здійснені 05.02.2020, отже більше ніж два тижні назад, за цей час позивач мав можливість з`ясувати та впевнитися у наявності обставин, про які зазначав відповідач (боржник) у заяві, що розглядається судом; телефонограма була передана позивачу 18.02.2020. Більше того, обставини заяви не потребують багато часу для їх вивчення, а Господарським процесуальним кодексом України визначений скорочений строк на розгляд таких заяв (у суду залишилося лише 7 днів на її розгляд), отже, суд позбавлений можливості відкласти розгляд заяви на іншу дату та належним чином повідомити учасників справи про дату наступного судового засідання (враховуючи встановлений процесуальним законом строк на виготовлення повного тексту ухвали суду, строк на її направлення сторонам, а також строк на поштовий перебіг, визначений Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, заслухавши представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача - 22 840 грн. 48 коп. - пені, 14 670 грн. 51 коп. - інфляційних втрат, 15 758 грн. 00 коп. - 3% річних та 960 грн. 50 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Отже, за вказаним рішенням суду було стягнуто загальну суму заборгованості в сумі 53 268 грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 960 грн. 50 коп.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На примусове виконання вказаного вище рішення суду було видано наказ від 18.02.2020.

В подальшому, від відповідача надійшла заява щодо виконання судового рішення, в якій він повідомив суд, що погасив заборгованість перед позивачем та виконав рішення у даній справі у повному обсязі, про що свідчать долучені до матеріалів справи платіжні доручення.

Так, в матеріалах справи наявні платіжні доручення, які підтверджують виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у повному обсязі, а саме:

- платіжне доручення № 47 від 05.02.2020 на суму 53 268 грн. 99 коп. з призначенням платежу "Згідно судового рішення № 904/6221/19, сплата пені - 22 840,48 грн. 3% річних - 15 758,00, інфляційні втрати - 14 670,51 грн. за договором постачання природного газу №3014/1718-ТЕ-3 від 05.09.2017" (а.с. 72);

- платіжне доручення № 48 від 05.02.2020 на суму 960 грн. 50 коп. з призначенням платежу "Згідно судового рішення № 904/6221/19, судовий збір за договором постачання природного газу №3014/1718-ТЕ-3 від 05.09.2017" (а.с. 73);

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною 1 статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до норма статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд відзначає, що зазначені платіжні доручення суд приймає в якості належних доказів сплати заборгованості за договором постачання природного газу № 3014/1718-ТЕ-3 від 05.09.2017, яка була предметом спору у даній справі, та повного виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 та наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 у справі № 904/6221/19, в тому числі відшкодування судових витрат.

Отже, обов`язок відповідача (боржника) у даній справі відсутній повністю у зв`язку з його добровільним виконанням відповідачем (боржником).

Згідно з частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020, виданого на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі №904/6221/19, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 235, 255, 328 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020, виданого на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі № 904/6221/19, таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020, виданий на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2020 у справі № 904/6221/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 20.02.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне текст ухвали підписаний 20.02.2020

Суддя Ю.В. Фещенко