ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" лютого 2020 р. Cправа № 902/155/20

Суддя господарського суду Вінницької області Колбасов Ф.Ф., розглянувши заяву Вінницької міської ради про забезпечення майбутнього позову Вінницької міської ради до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та Вінницької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання права власності та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2020 р. до Господарського суду Вінницької області від Вінницької міської ради надійшла заява про те, що Вінницька міська рада має намір звернутися з позовом до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та до Вінницької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання права власності та скасування державної реєстрації на земельну ділянку з кадастровим № :02:052:0072 площею 0,2968 га, розташовану за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7.

В зв`язку з цим Вінницька міська рада просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Вінницькій обласній Раді, Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, приймати будь-які рішення (в тому числі організаційно-розпорядчі, щодо затвердження переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги та підготовки лоту до проведення земельних торгів) щодо земельної ділянки з кадастровим № :02:052:0072 площею 0,2968 га, розташованої за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7;

- заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації речових прав вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно об`єкта нерухомості - земельної ділянки кадастровий № :02:052:0072 площею 0,2968 га шляхом зобов`язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради внести дану заборону до Державного реєстру речових прав;

- заборони здійснювати будь-які дії з приводу внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим :02:052:0072 площею 0,2968 га, розташованої на за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, шляхом зобов`язання відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести дану заборону до Державного земельного кадастру.

В обґрунтування поданої заяви Вінницька міська рада посилається на такі обставини:

28.09.2000 р. рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №1324 за результатами розгляду клопотання Управління по експлуатації адміністративних будинків Вінницької обласної ради про оформлення права користування землею, на підставі рішень виконкому міської ради від 03.08.1967 р. №695, від 06.02.1975 р. №101, про відведення земельних ділянок під будівництво будинків, вирішено затвердити технічну документацію по інвентаризації земельної ділянки по вул. Хмельницьке шосе, 7.

Оформити Управлінню по експлуатації адміністративних будинків обласної ради право постійного користування землею на земельні ділянки площею 0,2968 га. по вул. Хмельницьке шосе, 7 для комерційних потреб.

Управлінню земельних ресурсів видати у встановленому порядку державний акт на право постійного користування землею управлінню по експлуатації адміністративних будинків обласної ради на вказану вище земельну ділянку.

Розпорядженням Вінницької обласної ради №116 від 31.08.2001 р. Управління по експлуатації адміністративних будинків обласної ради було перейменовано в Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, у зв`язку з чим Виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення №2293 від 28.12.2001 р. про оформлення за Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області права постійного користування на земельну ділянку площею 0,2968 га для комерційних потреб.

07.07.2006 р. Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,2968 га по вул. Хмельницьке шосе, 7 в м. Вінниці для комерційних потреб.

13.08.2014 р. Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області надіслало лист на адресу Вінницької міської ради з проханням змінити цільове призначення земельної ділянки - для громадських потреб.

В ході опрацювання листа Вінницькій міській раді стало відомо, що державним реєстратором речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності №5304615 від 04.04.2014 р. (на підставі рішення про внесення запису про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 12329224 від 10.04.2014 р. на земельну ділянку, розташовану у м. Вінниці, вул. Хмельницьке шосе, 7, площею 0,2968 га для комерційних потреб, кадастровий номер :02:052:0072, а саме право власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області в особі Вінницької обласної Ради.

Заявник посилається на те, що такі дії по реєстрації права власності є незаконними і такими, які порушують право власності Вінницької міської ради як власника земельної ділянки. Вказує, що відповідно до п. 2.5. рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1324 від 28.09.2000 р. Управлінню по експлуатації адміністративних будинків обласної ради було оформлено право постійного користування землею на земельну ділянку площею 0,2968 га по вулиці Хмельницьке шосе, 7, для комерційних потреб.

Розпорядженням Вінницької обласної ради №116 від 31.08.2001 р. Управління по експлуатації адміністративних будинків обласної ради було перейменовано в Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області.

07.07.2006 р. на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.12.2001 р. №2293 "Про оформлення права користування землею Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області", Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,2968 га по вул. Хмельницьке шосе, 7 для комерційних потреб серії ЯЯ № 015776, кадастровий номер :02:052:0072.

Вінницька міська рада стверджує, що вказана земельна ділянка перебуває у постійному володінні та користуванні Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області. Право власності в Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області відсутнє.

На переконання заявника, з 01 січня 2013 року розташована в межах міста Вінниці земельна ділянка, площею 0,2968 га по вул. Хмельницьке шосе, 7, яка знаходиться в постійному користуванні Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, є такою, що залишена у комунальній власності територіальної громади міста Вінниці.

Додатково заявник зазначив, що вказана земельна ділянка входить до складу земель, які відповідно до державного акту на право користування землею міста Вінниці 1962 року були передані виконавчим комітетом Вінницької обласної Ради депутатів трудящих на право користування землею виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих міста Вінниці Вінницької області Української Радянської соціалістичної республіки.

Посилаючись на те, що державі чи Вінницькій обласній раді земельна ділянка за вказаною вище адресою Вінницькою міською радою не передавалась у встановленому законом порядку, а надавалась Управлінню по експлуатації адміністративних будинків обласної ради у користування, що не дає права на розпорядження земельною ділянкою, заявник стверджує, що вищевказана земельна ділянка є власністю територіальної громади міста Вінниці в особі Вінницької міської ради.

Однак, 04.04.2014 р. представник Вінницької обласної ради Гайдайчук О.П. звернувся до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області із заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2968 га по вул. Хмельницьке шосе, 7 в м. Вінниці за територіальними громадами сіл, селищ, міст Вінницької області в особі Вінницької обласної ради та заявою про державну реєстрацію права постійного користування на вказану земельну ділянку за Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області.

10.04.2014 р. державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області Шуляк А.О. внесено запис про право власності №5304615 від 04.04.2014 р. на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 12329224 про державну реєстрацію права власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області в особі Вінницької обласної ради на земельну ділянку, що розташована у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 7, кадастровий номер :02:052:0072; та запис про інше речове право 5304691 від 10.04.2014 р. на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №12329466 про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою, що розташована у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 7, кадастровий номер :02:052:0072 за Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області.

Посилаючись на те, що з 01 січня 2013 року розташована в межах міста Вінниці земельна ділянка, площею 0,2968 га по вул. Хмельницьке шосе, 7, яка знаходиться в постійному користуванні Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, є такою, що залишена у комунальній власності територіальної громади міста Вінниці, Вінницька міська рада стверджує, що державний реєстратор безпідставно зареєстрував право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2968 га по вул. Хмельницьке шосе, 7 у м. Вінниця за територіальними громадами сіл, селищ, міст Вінницької області в особі Вінницької обласної ради, а також право постійного користування цією земельною ділянкою за Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області.

Необхідність забезпечення позову Вінницька міська рада обґрунтовує також тим, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2020 р. №199016611 вбачається, що державним реєстратором запис про інше речове право №5304691 припинено на підставі прийнятого рішення №46020987 від 19.03.2019 р. щодо припинення права постійного користування оскаржуваною земельною ділянкою за Управлінням спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області на підставі рішення Вінницької обласної ради №797 від 05.03.2019 р.

Заявник вказує, що в жовтні 2014 р. Вінницькою міською радою було подано позов до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, за участі третіх осіб - Вінницька обласна рада, Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області.

Предметом цієї справи було визнання дій протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищезазначену земельну ділянку. Вказана справа №802/3629/14-а розглядалася в порядку адміністративного судочинства. За результатами розгляду даної справи постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вирішено провадження по даній справі закрити, оскільки з дослідження матеріалів справи вбачається істотне порушення права власності територіальної громади міста Вінниці на вказану земельну ділянку через проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за територіальними громадами сіл, селищ, міст Вінницької області в особі Вінницької обласної ради.

Розглянувши дану заяву, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами про визнання права власності є достатньо обґрунтоване припущення, що речові права на спірне майно (в даному випадку земельна ділянка), можуть перейти до третіх осіб на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладено в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 910/6924/18).

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 05.03.2018 р. у справі № 910/9474/17).

З наданих Вінницькою міською радою документів вбачається, що Вінницька обласна рада мала намір, згідно проекту, прийняти рішення про затвердження переліку земельних ділянок, права оренди яких виставляються на торги та підготовку лоту до проведення земельних торгів. До вказаного переліку увійшла і земельна ділянка, яка є предметом спору.

Крім того зазначений намір підтверджується наданою позивачем копією висновку постійної комісії з питань бюджету, фінансів та обласних програм при Вінницькій обласній раді №136/13 від 30.01,2020 року, де зазначено, що вищевказаний проект рішення рекомендується винести на розгляд сесії Вінницької обласної ради.

Вінницька міська рада зазначила, що на офіційному сайті Вінницької обласної ради під №85 розміщено проект рішення про затвердження переліку земельних ділянок, права оренди які виставляються на земельні торги та підготовку лоту до проведення земельних торгів в додатку № 1 до якого зазначено про спірну земельну ділянку та вбачається, що Вінницька обласна рада має намір розпорядитися нею.

З вищезазначеного вбачається, що відповідачі вчиняли дії, направлені на перерозподіл майнових прав на земельну ділянку загальною площею 0,2968 га по вул. Хмельницьке шосе, 7 у м. Вінниця.

Окрім того, дана земельна ділянка була предметом судового спору між сторонами в адміністративній справі № 802/3629/14-а.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" Судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно із ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Оскільки у цій справі позивач звернеться до суду з позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Наданими позивачем доказами підтверджуються вчинення дій відповідача Вінницької обласної ради по зміні правового режиму спірної земельної ділянки, яка, як стверджує, позивач, є його власністю. Тому суд приходить до висновку, що незастосування заходів до забезпечення позову, обраних позивачем, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову з одночасним вибуттям земельної ділянки в користування третіх осіб не сприятиме відновленню правового становища позивача. Суд прийшов до висновку, що заявник у заяві про забезпечення позову обґрунтував причини звернення з такою заявою та подав докази наявності фактичних обставин, з якими він пов`язує застосування наведеного заходу до забезпечення позову.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин заяви, враховуючи, що майнові права на земельну ділянку можуть перейти на користь третіх осіб до моменту розгляду судом справи по суті та прийняття судового рішення, невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, на думку суду, істотно ускладнить чи унеможливить поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду. Відтак необхідність вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку спрямовано лише на збереження можливості відновлення правового становища позивача до розгляду справи по суті заявлених вимог про визнання права власності та скасування державної реєстрації такого права.

Частиною 1 статті 140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Слід зазначити, що з огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини такого звернення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Окремо слід наголосити, що обрані заходи забезпечення позову за своїм змістом не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки на цій стадії судом не оцінюється правомірність реалізації правомочностей власності відповідачами, а лише зупиняється відчуження та вчинення реєстраційних дій, спрямованих на перехід таких прав на спірну земельну ділянку.

Враховуючи предмет заявленого позову, суд вважає, що заходи забезпечення позову, про які просить позивач, є належним та допустимим заходом забезпечення позову, що стосується предмету спору у даній справі, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечує справедливий баланс інтересів учасників справи, а також гарантуватиме ефективний захист прав позивача, у випадку задоволення позовних вимог у даній справі.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу до забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, встановивши наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, враховуючи те, що такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню.

Суд при цьому доводить до відома сторін, що відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.137, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Вінницької міської ради про забезпечення позову Вінницької міської ради до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та Вінницької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання права власності та скасування державної реєстрації, - задовільнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову Вінницької міської ради до Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області та Вінницької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про визнання права власності та скасування державної реєстрації.

3. Заборонити Вінницькій обласній Раді (; адреса: 21050, м.Вінниця, вул. Соборна, будинок 70), Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (; адреса: 21036, м.Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок 7) приймати будь які рішення (в т.р. організаційно-розпорядчі, про затвердження переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги та підготовки лоту до проведення земельних торгів) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:052:0072 площею 0,2968 га, розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7.

4. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в т.р. особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації речових прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно земельної ділянки кадастровий номер :02:052:0072 площею 0,2968, розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7 шляхом зобов`язання Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради внести дану заборону до Державного реєстру речових прав.

5. Заборонити здійснювати будь-які дії з приводу внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим :02:052:0072 площею 0,2968 га, розташованої за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7 шляхом зобов`язання Відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області внести дану заборону до Державного земельного кадастру.

6. Стягувач: Вінницька міська рада: (; м. Вінниця, вул. Соборна, 59).

Боржники: Вінницька обласна рада (; адреса: 21050, м.Вінниця, вул. Соборна, будинок 70); Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (; адреса: 21036, м.Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок 7).

7. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

8. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом трьох років.

9. За приписами ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

10. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

11. Примірник ухвали, засвідчений гербовою печаткою суду, надіслати Вінницькій міській раді, копію ухвали Вінницькій обласній раді, Управлінню спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області, рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дана ухвала у справі №902/155/20 підписана та набрала законної сили 19.02.2020 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

1 - до справи;

2 - Вінницька міська рада (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59);

3 - Вінницька обласна рада (21050, м.Вінниця, вул. Соборна, будинок 70)

4 - Управління спільної комунальної власності територіальних громад Вінницької області (21036, м.Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, будинок 7).