РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2020Справа № 910/17052/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «ОТІС»

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5»

про стягнення 250 954,64 грн

за участю представників сторін:

від позивача Войніканіс-Мирський Я.С. (адвокат за ордером КС № 546862 від 09.01.2020)

від відповідача Козачук Н.Ю. (адвокат за ордером КВ № 726366 від 30.12.2019)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2019 року Приватне акціонерне товариство «ОТІС» (надалі - ПрАТ «ОТІС», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5» (далі - ОСББ «Наш дім Прирічна 5», відповідач) про стягнення 250 954,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити послуги, надані позивачем за договорами № D24M 1831 від 12.12.2017 та № D2 4Т 955 від 29.12.2017.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 250 954,64 грн, з яких:

1) 142 155,02 грн - основний борг, 36 496,78 грн - пеня, 24 166,89 грн - штраф, 3 543,18 грн - 3% річних за договором № D24M 1831 від 12.12.2017;

2) 39 179,78 грн - основний борг, 2 624,93 грн - пеня, 1 786,77 грн - штраф, 1 001,29 грн - 3% річних за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/17052/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.01.2020.

03.01.2020 до суду надійшов поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивач всупереч вимогам процесуального законодавства та власним твердженням, наведеним у позовній заяві, не долучив до матеріалів справи акти приймання-передачі робіт за весь час дії укладених сторонами договорів та документи, що підтверджують оплату відповідачем таких робіт (послуг). Крім того, відповідач вказав, що строк позовної давності для вимог про стягнення пені та штрафу, нарахованих на заборгованість за червень та жовтень 2018 року за договором № D24M 1831 від 12.12.2017, сплив, підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків не свідчить про його переривання.

10.01.2020 судом відкладено розгляд справи на 23.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2020 повідомлено ОСББ «Наш дім Прирічна 5», як відповідача, про наступне судове засідання, призначене на 23.01.2020.

20.01.2020 до суду надійшла подана позивачем відповідь на відзив, у якій позивач заперечив твердження відповідача про відсутність письмових доказів, які підтверджують обставини, покладені в обґрунтування позовних вимог. Позивач вказав, що у відзиві відсутні посилання на неналежну якість послуг, наданих позивачем на підставі договорів № D24M 1831 від 12.12.2017 та № D2 4Т 955 від 29.12.2017. Крім того, позивач зазначив, що відповідачем у відзиві не оспорюється розмір основного боргу, пені, штрафу та 3% річних, заявлених позивачем до стягнення. Позивач також навів заперечення на твердження відповідача про те, що підписання сторонами акту звірки взаємних розрахунків не свідчить про переривання строку позовної давності.

23.01.2020 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 30.01.2020.

24.01.2020 до суду надійшли подані позивачем письмові пояснення щодо допущених описок у долученому до позовної заяви розрахунку позовних вимог.

У судовому засіданні 30.01.2020 позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу. У судовому засіданні 31.01.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

12.12.2017 між ОСББ «Наш дім Прирічна 5» (Замовник) та ПрАТ «ОТІС» (Виконавець) був укладений договір про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № D24M 1831 (далі - Договір з технічного обслуговування).

Відповідно до цього Договору Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з технічного обслуговування (форма повне- далі - ТО) ліфтів, визначених у Додатку № 1 до Договору (далі - Обладнання), а Замовник зобов`язується приймати належним чином надані послуги та оплачувати їх відповідно до умов Договору (п. 1.1 Договору з технічного обслуговування).

Відповідно до п. 2.2 Договору з технічного обслуговування сторони погодили, що датою початку надання Послуг є дата укладення Договору. Послуги надаються до закінчення строку дії Договору.

Згідно з п.п. 8.1, 8.2 Договору з технічного обслуговування цей Договір набирає чинності з дати його укладення Сторонами та діє до 31.12.2018, однак у будь-якому разі до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. Якщо жодна із Сторін не заявить про бажання припинити Договір не менш як за 1 (один) місяць до дати його припинення, Договір вважається пролонгованим на той же строк на тих самих умовах.

Пунктом 2.3 Договору з технічного обслуговування передбачено, що за результатами надання Послуг у відповідному місяці, але в будь-якому випадку не пізніше 1 (першого) числа місяця наступного за звітним, Виконавець надає Замовнику два примірники Акта наданих послуг, підписані уповноваженим представником Виконавця.

Замовник зобов`язаний розглянути, підписати та повернути Виконавцю один примірник Акта наданих послуг або надати обґрунтовану письмову відмову від його підписання протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання. Після усунення обґрунтованих зауважень, Виконавець надає відкориговані Акти Замовнику повторно (п. 2.4 Договору з технічного обслуговування).

У п. 3.1 Договору з технічного обслуговування сторони погодили, що вартість Послуг за місяць за цим Договором складає 20 394,00 грн, крім того ПДВ 20% - 4 078,80 грн, що разом складає 24 472,80 грн. Вартість Послуг щодо кожної окремої одиниці Обладнання вказана у Додатку № 1 Договору.

Положеннями п. 3.4 Договору з технічного обслуговування на Замовника покладений обов`язок оплатити вартість Послуг за відповідний місяць до 5 (п`ятого) числа наступного місяця.

Відповідно до п. 3.6 Договору з технічного обслуговування кошти, сплачені Замовником понад вартість наданих Послуг або без зазначення призначення платежу, зараховуються Виконавцем як погашення заборгованості (починаючи з найдавнішого періоду), а у разі відсутності заборгованості - як авансова оплата Послуг наступного місяця.

Крім того, 29.12.2017 між ОСББ «Наш дім Прирічна 5» (замовник) та ПрАТ «ОТІС» (підрядник) був укладений договір на виконання ремонтних робіт № D2 4Т 955 (далі - Договір на виконання ремонтних робіт).

Пунктом 1.1 договору на виконання ремонтних робіт передбачено, що протягом строку дії Договору Підрядник зобов`язується виконувати ремонтні (відновлювальні) роботи ліфтів (далі - Роботи), ескалаторів та траволаторів Замовника (далі - Обладнання), а Замовник зобов`язується приймати Роботи та оплачувати їх відповідне до умов Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору на виконання ремонтних робіт Перелік Обладнання, обсяг, строки, вартість окремих Робіт за цим Договором додатково погоджуються Сторонами у Специфікації за формою додатку №1 до цього Договору. Належним чином оформлені та підписані Сторонами Специфікації є додатковими угодами до Договору та його невід`ємними частинами.

Згідно з п. 4.1 Договору на виконання ремонтних робіт (в редакції додаткової угоди № 1 від 09.07.2018) загальна ціна Договору складає вартість усіх Робіт, виконаних протягом строку його дії відповідно до підписаних Сторонами Специфікацій, але не може перевищувати 200 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 33 333,33 грн. Цим Сторони підтверджують, що загальна ціна Договору є орієнтовною та не створює обов`язку Замовника замовити відповідний обсяг Робіт протягом строку дії Договору. Перевищення Загальної ціни Договору можливе лише після внесення відповідних змін до Договору шляхом укладення додаткової угоди.

Положеннями п. 4.5 Договору на виконання ремонтних робіт передбачено, що оплата вартості Робіт, погоджених Сторонами в окремій Специфікації, здійснюється Замовником у порядку, визначеному нижче, крім випадків, коли такою Специфікацією встановлено інші умови оплати:

- 70% вартості Робіт за відповідною Специфікацією сплачується протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання такої Специфікації (п. 4.5.1).

- 30% вартості Робіт за відповідною Специфікацією сплачується протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання Сторонами Акта виконаних робіт за такою Специфікацією (п. 4.5.2).

У п.п. 8.1, 8.2 Договору на виконання ремонтних робіт сторони домовились, що цей Договір набирає чинності з дати його укладення Сторонами та діє протягом 1 (одного) календарного року, однак у будь-якому разі до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. Якщо жодна із Сторін не заявить про бажання припинити Договір не менш, як за 1 (один) місяць до дати його припинення, Договір вважається пролонгованим на той же строк на тих самих умовах. Сторони погодили, що Договір може бути автоматично пролонговано не більше двох разів.

У подальшому 26.06.2019 сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № D24M 1831 від 12.12.2017, згідно з умовами якої:

- Сторони домовились розірвати договір № D24M 1831 від 12.12.2017 за взаємною згодою Сторін з 01.07.2019 року. Зобов`язання Сторін припиняються з моменту його розірвання, окрім фінансових зобов`язань Замовника щодо сплати заборгованості за Договором, яку Замовник зобов`язується погасити (п. 1);

- Сторони підтверджують наявність заборгованості Замовника за послуги з технічного обслуговування ліфтів, надані Виконавцем відповідно Договору, у розмірі 157 881,70 грн з урахуванням ПДВ (п. 2).

У поданій ним позовній заяві позивач надав пояснення та вказав, що вказана у додатковій угоді № 1 від 26.06.2019 до договору про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № D24M 1831 від 12.12.2017 заборгованість у розмірі 157 881,70 грн - це загальна сума заборгованості за договором з технічного обслуговування (без врахування вартості робіт, виконаних у червні 2019), а також за договором на виконання ремонтних робіт, що відображена у підписаному сторонами акті звірки взаємних розрахунків за грудень 2017 року - травень 2019 року. При цьому дійсний розмір заборгованості за договором з технічного обслуговування станом на момент його розірвання становив 142 155,02 грн.

Судом встановлено, що позивач протягом періоду з січня по червень 2019 року надав відповідачу послуги з технічного обслуговування і ремонту ліфтів на загальну суму 143 777,10 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі виконаних робіт № 421 М 1831 від 28.01.2019, 28.02.2019, 29.03.2019, 27.04.2019, 31.05.2019, 27.06.2019. Відповідач, у свою чергу, оплатив надані послуги частково, а саме в сумі 1 622,68 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за 22.05.2018. Отже, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором № D24M 1831 від 12.12.2017 становить 142 155,02 грн.

Викладене також підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків за грудень 2017 року - травень 2019 року, з якого вбачається, що позивачем за весь указаний період надано послуг на загальну суму 438 471,00 грн, відповідачем здійснено оплати на загальну суму 319 769,08 грн, відповідно, заборгованість становить 118 701,92 грн, а з урахуванням послуг, наданих позивачем у червні 2019 року на суму 23 453,10 грн, що не були оплачені відповідачем на момент вирішення спору, заборгованість становить 142 155,02 грн (438 471,00 - 118 701,92 + 23 453,10).

Судом також встановлено, що позивач протягом січня, травня, серпня та грудня 2018 року, а також січня 2019 року надав відповідачу послуги з ремонтних робіт ліфтів на загальну суму 79 607,78 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт від 05.01.2018, 31.05.2018, 22.08.2018, 23.08.2018, 07.12.2018, 28.12.2018, 24.01.2019. Відповідач, у свою чергу, оплатив надані йому позивачем послуги частково, а саме на суму 40 428,00 грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача за 29.01.2018, 30.03.2018, 23.04.2018, 04.05.2018, 22.08.2018, 23.08.2018, 20.12.2018. Викладене також підтверджується підписаним обома стонами актом звірки взаємних розрахунків за період грудень 2017 року - травень 2019 року. Отже, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017 становить 39 179,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 142 155,02 грн за договором № D24M 1831 від 12.12.2017 та у розмірі 39 179,78 грн за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 36 496,78 грн та штраф у розмірі 24 166,89 грн за договором № D24M 1831 від 12.12.2017, а також пеню в розмірі 2 624,93 грн та штраф у розмірі 1 786,77 грн за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач послуги, надані позивачем, оплатив частково, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

У п.п. 5.3, 5.4 договору договір з технічного обслуговування сторони домовились, що у разі прострочення оплати наданих Послуг, Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення. У разі прострочення оплати наданих послуг на понад 45 (сорок п`ять) календарних днів Замовник додатково сплачує Підряднику штраф у розмірі 10 (десять) % від суми простроченої заборгованості.

У п.п. 5.3, 5.4 договору на виконання ремонтних робіт сторони домовились, що у разі прострочення оплати виконаних робіт, Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення. У разі прострочення оплати робіт на понад 30 (тридцять) календарних днів Замовник додатково сплачує Підряднику штраф у розмірі 10 (десять) % від вартості виконаних робіт.

Щодо заявленого позивачем строку позовної давності суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 по справі № 910/618/18).

Згідно з ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

У п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" розяснено, що правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом слід мати на увазі таке. У дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Водночас, акт звірки взаємних розрахунків за період грудень 2017 року - травень 2019 року підписаний сторонами без зазначення дати його підписання, а відтак, може свідчити про нявність у відповідача заборгованості, проте не надає можливості встановити, коли конкретно вчинені боржником такі дії, спрямовані на підписання вказаного акту звірки взаємних розрахунків, і чи вчинені вказані дії в межах строку позовної давності, у звязку з чим суд не бере до уваги зазначений акт, як документ, що свідчить про переривання строку позовноїдавності.

Здійснивши власний розрахунок пені з урахуванням періодів її нарахування, визначених позивачем, а також з урахуванням наведених рекомендацій Верховного Суду щодо обрахунку строку позовної давності, суд встановив, що розмір пені за порушення грошових зобов`язань за договором № D24M 1831 від 12.12.2017 становить 32 481,71 грн, а за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017 - 2 588,02 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

З розрахунку позовних вимог, долученого позивачем до позовної заяви вбачається, що позивач нараховує штраф за договором № D24M 1831 від 12.12.2017 на заборгованість за послуги, надані у червні, жовтні, листопаді та грудні 2018 року, а також січні - червні 2019 року, тобто за послуги, надані не лише протягом спірного періоду, але й за попередні періоди, коли послуги були оплачені відповідачем несвоєчасно. При цьому судом встановлено, що строк позовної давності для нарахування штрафу на заборгованість за червень 2018 року на момент звернення позивача до суду сплив.

Здійснивши власний розрахунок штрафу за договором № D24M 1831 від 12.12.2017 на заборгованість за жовтень, листопад та грудень 2018 року, а також січень - червень 2019 року на загальну суму 217 196,10 грн, суд встановив, що розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача, становить 21 719,61 грн.

З розрахунку позовних вимог, долученого позивачем до позовної заяви, вбачається, що позивач нараховує штраф за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017 на заборгованість у розмірі 17 867,78 грн за послуги, надані у грудні 2018 року та січні 2019 року (акти від 28.12.2018, 24.01.2019 та 25.01.2019), тобто на ту заборгованість, для якої строк позовної давності для нарахування штрафу на момент звернення позивача до суду не сплив.

Перевіривши розрахунок штрафу за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017, наданий позивачем, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Таким чином, вказана позовна вимога підлягає задоволенню в розмірі, заявленому позивачем, а з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 1 786,77 грн.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3 543,18 грн за договором № D24M 1831 від 12.12.2017 та 3% річних у розмірі 1 001,29 грн за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних за договором № D24M 1831 від 12.12.2017 за визначений позивачем період, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Таким чином, вказана позовна вимога підлягає задоволенню в розмірі, заявленому позивачем, а з відповідача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 3 543,18 грн.

Крім того, перевіривши розрахунок 3% річних за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017 за визначений позивачем період суд встановив, що їх розмір становить 999,98 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача: 1) основного боргу в розмірі 142 155,02 грн, пені в розмірі 32 481,71 грн, штрафу в розмірі 21 719,61 грн та 3% річних в розмірі 3 543,18 грн за договором № D24M 1831 від 12.12.2017; 2) основного боргу в розмірі 39 179,78 грн, пені в розмірі 2 588,02 грн, штрафу в розмірі 1 786,77 грн та 3% річних в розмірі 999,98 грн за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5» (04213, м. Київ, вул. Прирічна, буд. 5, ідентифікаційний код 40826893) на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 37, ідентифікаційний код 14357579) основний борг у розмірі 142 155,02 грн (сто сорок дві тисячі сто п`ятдесят п`ять грн 02 коп.), пеню в розмірі 32 481,71 грн (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн 71 коп.), штраф у розмірі 21 719,61 грн (двадцять одна тисяча сімсот дев`ятнадцять грн 61 коп.), 3% річних в розмірі 3 543,18 грн (три тисячі п`ятсот сорок три грн 18 коп.) за договором № D24M 1831 від 12.12.2017; основний борг у розмірі 39 179,78 грн (тридцять дев`ять тисяч сто сімдесят дев`ять грн 78 коп.), пеню в розмірі 2 588,02 грн (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім грн 02 коп.), штраф у розмірі 1 786,77 грн (одна тисяча сімсот вісімдесят шість грн 77 коп.), 3% річних в розмірі 999,98 грн (дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн 98 коп.) за договором № D2 4Т 955 від 29.12.2017, судовий збір у розмірі 3 666,81 грн (три тисячі шістсот шістдесят шість грн 81 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 17.02.2020.

Суддя О.Г. Удалова