РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2020Справа № 910/16302/19
За позовом Чаплинського управління водного господарства до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Постач" про стягнення 1070521,19 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін не з`явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та санкцій за договором поставки №319-Ю від 09.10.2018, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань поставити передплачений товар.

За заявою Позивача судове засідання 12.02.2020 проводиться за відсутності його повноважного представника.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі та про призначені судові засідання - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказані ухвали надсилалися рекомендованими листами.

З залучених до матеріалів справи листів, у яких Відповідачу направлялися ухвали, убачається, що дані листи було суду повернуто поштою у зв`язку з тим, працівникам пошти не вдалося вручити листи Відповідачу за вказаною у ЄДР адресою місцезнаходження.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси, на які раніше не направляв.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листів з ухвалами суду Відповідачем та повернення їх до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо їх належного отримання, тобто його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у ЄДР подає сам Відповідач.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Договору №319-Ю від 09.10.2018 з додатками, та з урахуванням змін, внесених у нього додатковою угодою №1 з новим додатком №1, специфікацією товару (далі разом - Договір) Відповідач зобов`язався поставити Позивачу до 26.12.2018, а останній - прийняти і оплатити товар: бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 / бензин не етилований АИ-95-К5-Євро та дизельне паливо ДП-Л-Євро5-В0 / паливо дизельна ДТ-Л-К5 сорт С, кількістю: А95 - 22190 л, ДП - 18810 л.

Ціна Договору (усього обсягу товару, з урахуванням зміненої специфікації) становила 1265630,40 грн.

Позивач відповідно до п. 4.2 Договору був зобов`язаний оплатити товар протягом 10ти банківських днів з дати підписання видаткової накладної на фактично поставлену партію товару, а у п. 4.3 Договору сторони домовилися про надання відстрочки платежу постачальником - не менше 30ти календарних днів.

Натомість, Відповідач зобов`язався поставити Позивачу товар до 26.12.2018 (п. 5.1 Договору) за заявками Позивача, наданими будь-яким способом.

Як убачається з залучених до справи доказів, при виконанні Договору сторони за взаємною згодою вирішити відійти від його умов, а саме:

- Позивачем замість оплати вже поставленого товару було здійснено його 100% передплату (платіжне доручення та виписка банку про рух коштів від 17.10.2018 в сумі 1265630,40 грн.), а Відповідачем дану передплату прийнято і не повернуто; матеріали справи не містять доказів протилежного;

- Відповідачем було фактично передано Позивачу не визначений Договором товар (бензин та дизпаливо) разом на суму 1265630,40 грн., а талони на отримання вказаного бензину на суму 1265630,40 грн. на АЗС, що підтверджується сукупністю наступних наданих Позивачем доказів, які, за відсутності належного спростування з боку Відповідача, визнаються судом більш вірогідними, ніж надані Відповідачем: накладна №ЛТТ-000087 від 12.10.2018, де вказано, що передається не бензин, бланки на отримання бензину.

Отже, Позивачем було оплачено отримані талони на бензин та дизпаливо у повному обсязі, що встановлено вище судом, але фактично бензин на АЗС було отримано не у повній кількості - Відповідачем було недопоставлено бензину на суму 1000971 грн., що також підтверджується сукупністю наступних наданих Позивачем доказів, які, за відсутності належного спростування з боку Відповідача, визнаються судом більш вірогідними, ніж надані Відповідачем: доповідні записки працівників Позивача про неможливість фактично отримати пальне по талонам на АЗС від 19.11.2018, 20.11.2018, 21.11.2018, 22.11.2018, 23.11.2018, 26.11.2018, 27.11.2018, 28.11.2018; акт інвентаризації бланків станом на 01.01.2019; заяви на отримання пального на АЗС; лист Відповідача до ТОВ «ТД «Сан Ойл» щодо припинення відпуску пального за його талонами з 23.10.2018; лист ТОВ «ТД «Сан Ойл» до Позивача щодо пояснення підстав припинення відпуску пального за талонам Відповідача.

Отже, попри узгоджені сторонами строки (до 26.12.2018) та місце поставки товару (АЗС), Відповідач з 19.11.2018 не зміг забезпечити фактичну поставку обумовленого бензину та дизпалива Позивачу.

Також, у матеріалах справи відсутні докази, що Відповідачем відновлено поставку бензину та дизпалива на даний час.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України)

За приписами ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, товар, передплачений Позивачем, Відповідачем повністю Позивачу поставлено не було - у встановлений Договором строк Відповідач не зміг забезпечити фактичну наявність обумовленого Договором товару на АЗС, і у матеріалах справи відсутні докази, що Відповідачем відновлено поставку на даний час.

Вимоги (претензії, листи) Позивача про належне виконання умов Договору та поставку решти палива, а у випадку не поставки - про повернення коштів, Відповідач не задовольнив, і також не повернув Позивачу вартість не поставленого товару; матеріали справи не містять доказів протилежного.

При цьому, будь-яке неотримання Відповідачем вимог (претензій, листів) Позивача, як підстава не поставки товару, або не повернення передплати, судом відхиляється, оскільки вони надсилалися за адресою офіційного місцезнаходження Відповідача згідно з ЄДР, тобто за належною адресою, відомості про яку Відповідач сам надає до ЄДР, та отже, за якою він і направлену йому кореспонденцію повинен отримувати.

Відповідачем не доведено перед судом наявність у нього на даний час правових підстав утримувати 1000971 грн. передплати за непоставлений товар, тому вказані кошти підлягають поверненню Позивачу за ст.ст. 530, 693, 1212 ЦК України, як такі, правова підстава для утримування яких відпала (товар у погоджений строк після отримання передплати не поставлено, вимогу про поставку товару та про повернення передплати товару не виконано).

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на всі встановлені судом вищенаведені обставини, позовна вимога про стягнення з Відповідача 1000971 грн. заборгованості (передплати за непоставлений товар) є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення: пені за несвоєчасну поставку товару на підставі п. 7.2 Договору; втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України за несвоєчасне повернення коштів.

Розрахунок пені, втрат від інфляції та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а саме, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування, а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 4607 грн. 20 коп. 3% річних, 54933 грн. 28 коп. пені та 10009 грн. 71 коп. інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Постач" (вул. Предславинська, 24, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 41850141) на користь Чаплинського управління водного господарства (вул. Військова, 2, смт. Чаплинка, Херсонська область,75200; ідентифікаційний код 01034 (один мільйон дев`ятсот сімдесят одну) грн. основного боргу, 4607 (чотири тисячі шістсот сім) грн. 20 коп. 3% річних, 54933 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять три) грн. 28 коп. пені, 10009 (десять тисяч дев`ять) грн. 71 коп. інфляційних втрат, а також 16057 (шістнадцять тисяч п`ятдесят сім) грн. 82 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.02.2020.

Суддя Сташків Р.Б.