ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 904/1759/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Багай Н. О., Дроботової Т. Б.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Фізична особа-підприємець Жушман Володимир Миколайович

представник позивача - не з`явився

відповідач - Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі"

представник відповідача - Тищенко Т. А., адвокат

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Жушмана Володимира Миколайовича на додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 (головуючий суддя Дармін М. О., судді Березкіна О. В., Кощеєв І. М.) у справі Господарського суду Дніпропетровської області за позовом Фізичної особи-підприємця Жушмана Володимира Миколайовича до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про визнання протиправним та скасування рішення комісії.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 23.04.2018 Фізична особа-підприємець Жушман Володимир Миколайович (далі - Позивач, ФОП Жушман В. М.) звернувся до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - Відповідач, Товариство) з позовом про скасування рішення комісії Товариства з розгляду акта № 122470 від 28.03.2018 (далі - Рішення) про порушення ФОП Жушманом В. М. Правил користування електричною енергією, оформлене протоколом № 8/1 від 23.05.2018 (з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 08.06.2018 № 24832/18).

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішення є протиправним та прийняте з порушенням положень Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, а саме пунктів 2.6, 2.9, пункту 6.40 та статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

2. Розгляд справи судами

2.1. Справа розглядалася судами неодноразово.

2.2. Постановою Верховного Суду від 12.03.2019 касаційні скарги Позивача та Відповідача задоволено; скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

2.3. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про те, що у розрахунку повинна бути використана величина сили струму 12А замість 41А, не зазначив якими доказами підтверджується наявність згоди сторін для проведення нарахувань недоврахованої електроенергії з використанням у розрахунку зазначеної величини струму. Суди попередніх інстанцій не звернули уваги на абзац четвертий підпункту 2.9 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національною комісією регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 (далі - Методика), згідно з яким у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі, у зв`язку з цим не встановили, чи виявлено представниками Товариства відповідне місце (точки) самовільного підключення струмоприймачів (електропроводки) до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику, поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку, і не здійснили оцінку пов`язаних з цим доказів.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3.1. 19.06.2019 Господарський суд Дніпропетровської області (суддя Манько Г. В.) в задоволенні позову відмовив.

3.2. Рішення суду мотивоване тим, що порушення споживачем Прави користування електричною енергією встановлено постачальником з дотриманням вимог пункту 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання ринку електроенергії від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), Акт про порушення містить усі вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії; розрахунок обсягу та вартості цієї електричної енергії відповідає Методиці. Для розрахунку було взято значення сили струму 41 А, що відповідає одножильному мідному проводу перерізом 4 мм2, який прокладено без закладання в трубу, оскільки в Акті про порушення вказано, що самовільне підключення виконано мідним проводом перерізом 4 мм2, зазначення про те, що провід мав декілька жил або, що самовільне підключення виконано декількома одножильними проводами, які закладені в трубу, Акт про порушення не містить. Суд дійшов висновку про те, що самовільне підключення було виконано перед автоматичним вимикачем 6 А, наявність у схемі самовільного підключення цього автоматичного вимикача не може вплинути на обсяг електричної енергії, який буде проходити через провід самовільного підключення.

4. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4.1. 04.11.2019 Центральний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 скасував; ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив, визнав недійсним та скасував Рішення про порушення ФОП Жушманом В. М. "Правил користування електричною енергією", яким визначено до сплати за недораховану активну електроенергію 102 657,48 грн, оформлене протоколом № 8/1 від 23.05.2018.

4.2. Постанова суду мотивована тим, що в Акті про порушення відсутня вказівка на те, в якій саме частині цього кабелю здійснено самовільне підключення, враховуючи, що згідно з абзацом 4 підпункту 2.9 Методики у разі виявлення у споживача порушень Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж. Акт мав містити детальний опис місця розташування точки підключення з посиланням на орієнтири, за допомогою яких можна встановити де саме здійснено з`єднання. Акт також не містить інформації щодо вчинення представниками енергопостачальника дій, необхідних для виявлення прихованої електропроводки, а саме використання спеціальних технічних засобів та/або здійснення часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, як і не містить інформації щодо вчинення споживачем дій, які не надали можливості представникам енергопостачальника виявити місце самовільного підключення. В Акті не зазначено поперечної площі перерізів та матеріалів всіх проводів (кабелів), які зображені на схемі електропостачання споживача, оформлені додатком до Акта, та використані в системі підключення, зокрема, використаного до облікового автоматичного перемикача 6А, до якого за схемою було здійснено самовільне підключення, отже Акт про порушення складено з порушенням пункту 4.6 Методики.

В Акті про порушення №122470 від 28.03.2018 відсутні дані щодо виявленої точки підключення, що, в свою чергу, виключає можливість проведення нарахувань обсягів та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ згідно з пунктом 2.9 Методики за формулою 2.7 та 2.8, у зв`язку із чим, рішення комісії Товариства з розгляду Акта про порушення ФОП Жушманом В.М. "Правил користування електроенергією", яким визначено до сплати за недораховану активну електроенергію 102 657, 48 грн, оформлене протоколом № 8/1 від 23.05.2018, підлягає визнанню недійсним, а позовні вимоги, відповідно такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

5. Короткий зміст заяви

5.1. 08.11.2019 Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням, в якому просив ухвалити рішення про відшкодування Позивачу фактично понесених судових витрат на правову допомогу у розмірі фактично сплаченої частини 19 750 грн.

6. Короткий зміст додаткової постанови суду апеляційної інстанції

6.1. 21.11.2019 Центральний апеляційний господарський суд клопотання Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених Позивачем, задоволено; заяву Позивача про відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, задоволено частково; стягнуто з Товариства на користь Позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000.

6.2. Додаткова постанова мотивована тим, що порівняльний аналіз наданих акта розрахунку правової допомоги 07.11.2019 та акта розрахунку сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката дає підстави для висновку, що вони взаємопідтверджують надання послуг 17.11.2018, 11.01.2019, 18.02.2019, 18.06.2019, 15.10.2019, 04.11.2019 та 07.11.2019 на загальну суму 4 000, 00 грн. За іншими актами неможливо встановити, які саме послуги були надані Позивачу, тому заявлені до стягнення 12 500 грн визнаються непідтвердженими та необґрунтованими. Суд встановив, що за складання процесуальних документів у справі представником Позивача фактично отримано 2 900 грн.

Також визнав обґрунтованими доводи Відповідача, викладені у клопотанні про зменшення судових витрат, щодо невідповідності якості складених документів заявленій вартості та, відповідно, про завищення адвокатом Позивача вартості наданих послуг, у зв`язку з чим зазначене клопотання задовольнив, зменшивши розмір витрат до 2 000 грн.

7. Короткий зміст вимог касаційної скарги

7.1. Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 скасувати, ухвалити нове рішення, яким клопотання про відшкодування фактично сплачених витрат на правову допомогу задовольнити, стягнувши з Відповідача на користь Позивача 19 750, 00 грн.

8. Доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі

8.1. Скаржник не погоджується з оцінкою суду апеляційної інстанції якості наданих адвокатом Позивача послуг, що свідчить про порушення судом статті 126 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

8.2. Суд апеляційної інстанції не врахував порядок здійснення розрахунків між сторонами, передбачений Договором про надання правової допомоги.

9. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

9.1. 06.01.2020 Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 залишити без змін.

9.2. Позивач не надав суду детальний перелік всіх робіт, виконаних адвокатом. що є порушенням частини третьої статті 126 ГПК України.

10. Позиція Верховного Суду

10.1. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

10.2. Згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

10.3. Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.

10.4. Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду з апеляційною скаргою Позивач просив взяти до уваги те, що докази понесених витрат будуть ним надані після оголошення судового рішення у справі.

10.5. Частинами першою, другою статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

10.6. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

10.7. Відповідно до частини третьої статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

10.8. Позивач подав до апеляційного господарського суду заяву (клопотання) про відшкодування понесених витрат на правову допомогу. До заяви додано акти розрахунків фактичної вартості правової допомоги (т. 3 а. с. 190) та акти розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) (т. 3 а. с. 191), складеного (виконавцем) адвокатом Якименком С. Г. та (клієнтом) ФОП Жушманом В. М. за Договором № 371/18 від 16.11.2019, примірник якого також був доданий до цього клопотання.

10.9. Суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з актом розрахунку вартості правової допомоги 17.11.2018 надано вид допомоги "складання клопотання Днепрапгоспсуд видеоконференцию" вартістю 200 грн. За актом розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) 17.11.2018 сторони підтвердили взаєморозрахунок на 3 000 грн.

10.10. Відповідно до акта розрахунку вартості правової допомоги від 11.01.2019 надано вид правової допомоги "складання касаційної скарги" вартістю 2 000 грн і за актом розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) 11.01.2018 сторони підтвердили взаєморозрахунок на 2 000 грн.

10.11. Згідно з актом розрахунку вартості правової допомоги 18.02.2019 надано наступний вид допомоги "усунення недоліків кас скарги-сплати судового збору, супровідний лист, відправлення" вартістю 200 грн. За актом розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) 11.01.2018 сторони підтвердили взаєморозрахунок на 200 грн.

10.12. Відповідно до акта розрахунку вартості правової допомоги від 18.06.2019 надано наступний вид правової допомоги "явка в Днепр, очікування, участь у судовому засіданні суду 1 інстанції" вартістю 400 грн. За актом розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) 18.06.2018 сторони підтвердили взаєморозрахунок на 1 000 грн.

10.13. Згідно з актом розрахунку вартості правової допомоги 15.10.2019 надано наступний вид допомоги "явка в Днепр, очікування, участь у судовому засіданні суду апсуду" вартістю 1600 грн. За актом розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) 18.06.2018 сторони підтвердили взаєморозрахунок на 1 600 грн.

10.14. Відповідно до акта розрахунку вартості правової допомоги від 04.11.2019 надано наступний вид правової допомоги "явка в Днепр, очікування, участь у судовому засіданні суду апсуду" вартістю 2000 грн. За актом розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) 04.11.2018 сторони підтвердили взаєморозрахунок на 500 грн.

10.15. Згідно з актом розрахунку вартості правової допомоги 07.11.2019 надано наступний вид допомоги "складання клопотання судвитрати" вартістю 800 грн. За актом розрахунків (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) 07.11.2018 сторони підтвердили взаєморозрахунок на 500 грн.

10.16. За наслідками порівняльного аналізу зазначених актів суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ці документи взаємопідтверджують надання послуг адвокатом на загальну суму 4 400 грн.

10.17. Водночас, суд дійшов висновку про те, що з порівняльного аналізу актів розрахунку вартості правової допомоги 07.11.2019 та актів розрахунку (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката) неможливо встановити, які саме послуги були надані Позивачу 06.11.2019, 11.12.2018, 28.12.2018, 09.01.2018, 26.03.2019, 14.04.2019, 17.04.2019, 07.05.2019, 23.05.2019, 30.05.2019, 04.07.2019, 08.10.2019 та 31.10.2019, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання в частині стягнення 12 500 грн витрат як таких, що непідтверджені та, відповідно, необґрунтовані.

10.18. Разом з цим, у клопотанні про відшкодування витрат на послуги адвоката Позивач просив стягнути на свою користь 19 750 грн фактично сплаченої частини вартості цих послуг. Втім, до вказаного клопотання Скаржник додав договір № 371 від 16.11.2018 про надання правової допомоги, акт розрахунку вартості правової допомоги, підписаний сторонами, на загальну суму 24 100 грн, в якому зазначено, які саме послуги надані адвокатом Позивачу.

10.19. Втім, перевіряючи та надаючи оцінку відповідним доказам, апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що дійсна вартість наданих адвокатом послуг визначається шляхом співставлення наданих Позивачем актів розрахунку вартості правової допомоги та розрахунку (сум фактичної оплати клієнтом послуг адвоката).

10.20. Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/16322/18.

10.21. Разом з цим, факт надання адвокатом послуг за умовами відповідного договору може бути підтверджений не лише актом приймання-передачі таких послуг, складання якого є правом, а не обов`язком сторін, про що зазначено також у вказаній постанові суду касаційної інстанції, таким підтвердженням можуть бути, у тому числі, наявні в матеріалах справи подані (підготовлені) адвокатом документи від імені сторони у справі, а також участь цього адвоката у судовому засіданні як представника цієї сторони, у разі погодження сторонами порядку розрахунків та вартості послуг, що надаються адвокатом.

10.22. Як передбачено частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

10.23. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

10.24. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

10.25. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18.

10.26. У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

10.27. Суд бере до уваги заперечення Відповідача, викладені у клопотанні про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, та вважає обґрунтованими доводи про те, що відшкодування витрат на послуги адвоката, надані до укладення сторонами відповідного договору про надання професійної правової допомоги, а також послуг, доцільність та необхідність надання яких не підтверджена, не відповідає критеріям реальності (дійсності та необхідності судових витрат), а також розумності таких судових витрат.

10.28. Втім, відповідно до акта розрахунку вартості правової допомоги, доданого до клопотання про відшкодування витрат на послуги адвоката загальна вартість наданих адвокатом послуг складає 24 100 грн, у той час як Позивач у цьому клопотанні просить відшкодувати на свою користь 19 750 грн.

10.29. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, надані адвокатом послуги підтверджені та обґрунтовані на суму, що заявлена Позивачем до відшкодування, в цій частині, відповідають критеріям реальності та розумності, отже зазначене клопотання підлягало задоволенню у повному обсязі.

10.30. Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за якою витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною /третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

10.31. На підставі наведеного доводи Відповідача, викладені у клопотанні про зменшення витрат на послуги адвоката з посиланням на відсутність доказів їх фактичного понесення Позивачем не можуть бути прийняті до уваги.

10.32. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підтвердженим є надання послуг Позивачу на суму 4 400 грн, а також про наявність підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 2 000 грн, оскільки неспівмірність заявлених витрат за надані адвокатом послуги не обґрунтовано.

10.33. За таких обставин клопотання Позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а відповідне клопотання підлягало задоволенню у повному обсязі, з підстав, наведених у цій постанові, клопотання Відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу мало бути залишено без задоволення, у зв`язку з чим додаткова постанова суду апеляційної інстанції підлягає зміні, шляхом викладення її резолютивної частини постанови в іншій редакції про задоволення зазначеного клопотання Позивача у повному обсязі на суму 19 750 грн, з огляду на що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Жушмана Володимира Миколайовича задовольнити частково

2. Додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2019 у справі № 904/1759/18 змінити, виклавши її резолютивну частину у такій редакції: "Клопотання АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених Фізичною особою-підприємцем Жушманом Володимиром Миколайовичем залишити без задоволення.

Заяву Фізичної особи-підприємця Жушмана Володимира Миколайовича про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, задовольнити.

Стягнути з АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке 22, ) на користь Фізичної особи-підприємця Жушмана Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 750 грн. 00 коп.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати наказ."

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Н. О. Багай

Т. Б. Дроботова