Справа № 909/98/20
УХВАЛА

17.02.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

розглянувши заяву б/н (вх.№2556/20 від 12.02.2020)

стягувача (заявника): Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001

адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027

до боржника: Фізичної особи-підприємця Іваночко Володимира Михайловича

АДРЕСА_1

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення за кредитним договором б/н від 26.05.2011 - 10800 грн заборгованості за кредитом, 33813 грн 60 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 71270 грн 75 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов"язання за договором, 6958 грн 40 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 210 грн 20 коп. судового збору.

ВСТАНОВИВ: до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу б/н (вх.№2556/20 від 12.02.2020), у якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця Іваночка Володимира Михайловича заборгованості за кредитним договором б/н від 26.05.2011, в т.ч.: 10800 грн заборгованості за кредитом, 33813 грн 60 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 71270 грн 75 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов"язання за договором, 6958 грн 40 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 210 грн 20 коп. судового збору.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов до висновку про часткову відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У заяві АТ КБ "Приватбанк" (вх.№2556/20 від 12.02.2020), окрім суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом, заявлено до боржника вимогу щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 71270 грн 75 коп.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті ( п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України).

Процесуальний механізм наказного провадження не вимагає від суду встановлення підстав застосування до боржника пені, її розміру, періоду нарахування, строку позовної давності тощо.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 71270 грн 75 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі в частині вимог про стягнення основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії. При цьому, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 71270 грн 75 коп не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не має ознак безспірності, наявність якої є обов`язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Іваночка Володимира Михайловича ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 71270 грн 75 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором б/н від 26.05.2011.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 17.02.2020

Суддя О.В. Рочняк