ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5833/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс", с. Кочережки Павлоградського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 489 257 грн. 55 коп. за договором поставки на умовах відстрочки від 15.04.2019 № Дн150419/08 в редакції додаткових угод

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" заборгованість в сумі 489 257 грн. 55 коп., з яких: 300 000 грн. 01 коп. - основний борг, 33 353 грн. 43 коп. - пеня, 125 000 грн. 00 коп. - штраф, 30 904 грн. 11 коп. - 30% річних, відповідно до умов договору поставки на умовах відстрочки від 15.04.2019 № Дн150419/08, в редакції додаткових угод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

20.01.2020 від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог в частині стягнення штрафу і 30% річних, оскільки вважає, що одночасне стягнення штрафу та пені за одне і те саме порушення договору суперечить ст. 61 Конституції України; позивачем не наданий обґрунтований розрахунок суми 30% річних. Крім того, відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі, банківські рахунки та все майно арештовані на підставі постанови про арешт майна боржника від 03.12.2019 ВП № 60779342. Тому відповідач пропонує укласти мирову угоду, в якій передбачити умови реального розрахунку за придбаний товар. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу та 30% річних у повному обсязі. До того ж, відповідач, на підставі ч. 7 ст. 252 ГПК України, просив розглянути справу за участю його представників.

Господарський суд, розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, не вбачає підстав для його задоволення, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі дають можливість встановити обставини справи на підставі доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи, та не вимагають заслуховування усних пояснень учасників справи.

06.02.2020 від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій він заперечує проти доводів відповідача, зазначає, що одночасне стягнення штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності; у межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. Тобто, відповідач, будучи вільним в укладенні договору та у визначенні його умов, свідомо погодився на одночасне застосування штрафу і пені. Крім того, позивач надав додаткові пояснення щодо розрахунку 30% річних. До того ж, позивач зазначив, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження скрутного фінансового становища. Позивач повідомив, що жодних проектів мирової угоди до нього на розгляд від відповідача не надходило, також були відсутні будь-які переговори стосовно укладення такої угоди.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв"язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору; факт поставки товару; строк оплати; наявність часткової оплати; наявність прострочення оплати.

На підтвердження обставин, які є предметом доказування у даній справі, позивач надав до матеріалів справи такі докази:

- копію договору поставки на умовах відстрочки від 15.04.2019 № Дн150419/08 з додатком;

- копію рахунку-фактури № Дн000222 від 15.04.2019;

- копії додаткових угод № 000000784 від 10.07.2019, № 000000832 від 21.08.2019 з додатками;

- копію видаткової накладної № Дн000001 від 03.05.2019;

- копії коригування цін № 784 від 10.07.2019, № 832 від 21.08.2019;

- копії виписок банку за 03.06.2019, 20.09.2019, 10.10.2019, 17.10.2019, 24.10.2019.

На спростування обставин, які є предметом доказування у даній справі, відповідач надав до матеріалів справи такі докази:

- копію постанови про арешт майна боржника від 03.12.2019 ВП № 60779342.

Так, судом встановлено, що 15.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" (покупець) укладено договір поставки на умовах відстрочки № Дн150419/08 (далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору продавець зобов"язується продати та передати у власність покупця товар, а покупець прийняти товар і оплатити його на умовах договору.

За п. 1.2. договору найменування товару: продукти хімічного виробництва.

Відповідно до п. 1.3. договору загальна кількість та вартість товарів, що підлягають поставці, визначаються Специфікаціями, що є невід"ємними додатками до договору.

Поставка товару здійснюється на умовах ЕХW, згідно Інкотермс 2010 (п. 2.1. договору).

Місце поставки: склад продавця, згідно додатку до договору (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 2.4. договору передача товару здійснюється на умовах, визначених у Специфікаціях, що є невід"ємними додатками до договору.

Відповідно до п. 4.1. договору оплата товару здійснюється в строк, визначений у Специфікації, та має бути перерахована на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунку-фактури. Зобов"язання з оплати вважаються виконаними з моменту зарахування коштів у повному обсязі на рахунок продавця. Сторони можуть визначити в Специфікації грошовий еквівалент ціни товару в іноземній валюті - у доларах США (Євро), за курсом продажу (АSК) долару США (Євро) за гривню, що склався на момент закриття торгів у міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http://minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті підписання Специфікації.

За п. 4.2. договору у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті розрахунку за товар (його частину), вартості долару США (Євро) в національній валюті у порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладання відповідної Специфікації, то неоплачена ціна товару, яку має сплатити покупець, змінюється та покупець зобов"язаний здійснити її перерахунок самостійно за формулою, визначеною цим пунктом.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України до моменту повної оплати товару вартості долару США (Євро) в національній валюті у порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладання відповідної Специфікації, ціна неоплаченого товару може змінюватись пропорційно зміні вартості долара США (Євро) на вимогу продавця в односторонньому порядку за формулою, визначеною цим пунктом.

Сторони погодили, що перерахована продавцем вартість неоплаченого товару за пунктом 4.3. договору є обов"язковою для покупця. У випадку зміни ціни товару в порядку, передбаченому п. 4.3. договору, два екземпляри додаткової угоди про зміну ціни товару підписуються продавцем та направляються покупцю на підписання. Покупець зобов"язаний підписати додаткову угоду і повернути її подавцю не пізніше 5 календарних днів від дня її одержання.

Згідно з п. 6.1. договору прийом-передача товару за кількістю та якістю проводиться в місці передачі товару. Факт поставки та передачі товару від продавця до покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних (або актів прийому-передачі) повноважними представниками сторін.

Відповідно до п. 6.3. договору приймання товару за кількістю та якістю проводиться покупцем у присутності уповноваженого представника продавця в момент отримання товару від продавця. Покупець зобов"язаний перевірити комплектність, цілісність тари, а також відсутність ознак пошкодження або псування товару. Приймання товару покупцем за кількістю підтверджується видатковою накладною.

Згідно з п. 7.2. договору сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також 30% річних від простроченої суми.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання (п. 9.1. договору).

Специфікацією № 1 від 15.04.2019 сторони узгодили найменування товару, його кількість, загальну ціну товару у гривні та доларовому еквіваленті, умови і строк поставки, умови оплати. Зокрема, предметом поставки був товар - суперфосфат амонізований, Білорусь, у кількості 25 т; нітрат амонію, Польща, у кількості 30 т; загальна ціна товару становила 614 500 грн. 00 коп.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 614 500 грн. 00 коп., що підтверджується підписаною сторонами без будь-яких зауважень видатковою накладною № Дн000001 від 03.05.2019 (а.с. 24).

Надалі, умови Специфікації № 1 від 15.04.2019 змінювались шляхом укладення додаткових угод № 000000784 від 10.07.2019 та № 000000832 від 21.08.2019.

Так, згідно зі змінами, внесеними до Специфікації № 1 від 15.04.2019 додатковою угодою № 000000832 від 21.08.2019, загальна ціна поставленого товару складає 680 575 грн. 05 коп.; умови оплати: в термін до 20.09.2019 (п. 3); відвантаження товару - до 03.05.2019.

Відповідно до коригування цін № 784 від 10.07.2019 та № 832 від 21.08.2019 вартість поставленого позивачем товару акцептована відповідачем і становить 680 575 грн. 05 коп.

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару виконав частково, сплативши 03.06.2019 54 500 грн. 00 коп., 20.09.2019 126 075 грн. 04 коп., 10.10.2019 100 000 грн. 00 коп., 17.10.2019 50 000 грн. 00 коп., 24.10.2019 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 27-49).

У зв`язку з цим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 300 000 грн. 01 коп.

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

На підставі п. 7.2. договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 33 353 грн. 43 коп., за період з 21.09.2019 по 02.12.2019, штраф у розмірі 125 000 грн. 00 коп. та 30% річних у розмірі 30 904 грн. 11 коп., за період з 21.09.2019 по 02.12.2019.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки на умовах відстрочки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Враховуючи умови п. 3 Специфікації № 1 від 15.04.2019, з урахуванням додаткової угоди № 000000832 від 21.08.2019, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлений товар у строк до 20.09.2019.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач частково розрахувався за поставлений позивачем товар на загальну суму 380 575 грн. 04 коп., у звязку з чим заборгованість становить 300 000 грн. 01 коп.

Враховуючи викладене, заборгованість за поставлений товар у розмірі 300 000 грн. 01 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.2. договору сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку штрафу порушень чинного законодавства і умов договору судом не встановлено, у звязку з чим штраф у розмірі 125 000 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

За розрахунком суду, пеня за період з 21.09.2019 по 02.12.2019 (з урахуванням того, що кількість днів за період з 17.10.2019 по 23.10.2019 становить 7, а не 38) складає 23 543 грн. 84 коп. та підлягає стягненню з відповідача. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, відповідно до п. 7.2. договору сторони досягли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів покупець сплачує на користь продавця 30% річних від простроченої суми.

За розрахунком суду, 30% річних за період з 21.09.2019 по 02.12.2019 (з урахуванням того, що кількість днів за період з 17.10.2019 по 23.10.2019 становить 7, а не 38) складають 21 986 грн. 31 коп. та підлягають стягненню з відповідача. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення 300 000 грн. 01 коп. основного боргу, 23 543 грн. 84 коп. пені, 125 000 грн. 00 коп. штрафу, 21 986 грн. 31 коп. - 30% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Твердження відповідача про те, що одночасне стягнення штрафу та пені за одне і те саме порушення договору суперечить ст. 61 Конституції України, суд вважає безпідставними, оскільки можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" (51450, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Кочережки, вул. Жовтнева, 30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (02660, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ) 300 000 грн. 01 коп. (триста тисяч грн. 01 коп.) основного боргу, 23 543 грн. 84 коп. (двадцять три тисячі п"ятсот сорок три грн. 84 коп.) пені, 125 000 грн. 00 коп. (сто двадцять п"ять тисяч грн. 00 коп.) штрафу, 21 986 грн. 31 коп. (двадцять одна тисяча дев"ятсот вісімдесят шість грн. 31 коп.) 30% річних та 7 057 грн. 95 коп. (сім тисяч пятдесят сім грн. 95 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 11.02.2020

Суддя І.А. Рудь