ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

18.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5276/19

за позовом Фізичної особи-підприємеця МІШУК ВІТАЛІЯ ГРИГОРОВИЧА

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕТАЛОНБУДСЕРВІС"

про 528010,38грн., з яких 486750,00грн. основної заборгованості; 29878,44грн. пені; 6709,13грн. трьох процентів річних; 4672,81грн. інфляційних втрат (договір оренди №15 від 01.01.2019), з урахуванням заяви від 03.01.2020 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Сирота М.О.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Фізична особа-підприємець МІШУК ВІТАЛІЙ ГРИГОРОВИЧ (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕТАЛОНБУДСЕРВІС" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості на підставі договору оренди №15 від 01.01.2019.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5276/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019.

Ухвалою від 18.11.2019 позовну заяву залишено без руху.

02.12.2019 виявлені судом недоліки усунуто.

Ухвалою від 05.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 08.01.2020.

08.01.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 03.01.2020 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача 528010,38грн., з яких 486750,00грн. основної заборгованості; 29878,44грн. пені; 6709,13грн. трьох процентів річних; 4672,81грн. інфляційних втрат (договір оренди №15 від 01.01.2019). Ухвалою від 10.01.2020 заяву від 03.01.2020 за вих.№б/н про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

17.01.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 14.01.2020 за вих.№б/н в якій просить суд долучити оригінал платіжного доручення №5 від 13.01.2020 та докази направлення відповідачу. Вказана заява задоволена; документи долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 21.01.2020 суд вирішив перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання по справі на 18.02.2020.

07.02.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 29.01.2020 за вих.№б/н про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Короткий зміст.

Обставинами, які, на думку позивача, свідчать про ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договором є такі.

1. Протягом 9 місяців відсутня сплата орендної плати.

2. Без повідомлення позивача залишено об`єкт оренди.

3. Ігнорування пропозицій позивача врегулювати спір мирним шляхом.

4. Невиконання вимог суду.

5. Наявність заборгованості перед іншими контрагентами, що підтверджується судовими рішеннями по справі №904/2803/19 про стягнення 368821,92грн. та по справі №904/4267/19 про стягнення 1561258,71грн.

18.02.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 18.02.2020 за вих.№б/н про розгляд справи без своєї участі.

Розглянувши заяву від 29.01.2020 за вих.№б/н про забезпечення позову та доводи на її обґрунтування, господарський суд дійшов таких висновків.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 по справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками зазначеного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Проаналізувавши обґрунтування позивача господарський суд дійшов висновку, що наявність грошових зобов`язань перед іншими контрагентами не свідчить про ухилення відповідача від своїх грошових зобов`язань перед позивачем.

Відтак, господарський суд не вбачає підстав для забезпечення позову, так як не доведено наявність обставин, які спрямовані на утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Щодо заяви від 18.02.2020 за вих.№б/н про розгляд справи без участі представника позивача, господарський суд не вбачає обов`язкової участі представника позивача, у зв`язку з чим заяву визнає такою, що підлягає задоволенню.

У підготовче судове засідання, яке відбулось 18.02.2020, повноважні представники сторін не з`явились.

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу від 21.01.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 29.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 04.02.2020.

Відповідачу в ухвалі від 21.01.2020 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк для подачі відзиву по 13.02.2020.

Станом на 17.02.2020 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За результатами судового засідання, яке відбулося 18.02.2020, господарський суд дійшов висновку, що сторони надали суду всі наявні докази в обґрунтування обраних правових позицій.

Відтак, питання, визначені статтею 177 Господарського процесуального кодексу України, вирішені, учасники процесу надали суду всі наявні докази на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень і підготовче провадження може бути закрито.

Отже, підготовче засідання слід вважати закритим.

Судове засідання, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

Керуючись статтями 2, 80, 135, 177, 181-183, 185, 191, 192, 202, 232-236, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця МІШУК ВІТАЛІЯ ГРИГОРОВИЧА ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) від 29.01.2020 за вих.№б/н про забезпечення позову відмовити.

Підготовче провадження закрити.

Справу призначити до судового розгляду по суті.

Судове засідання відбудеться 16.03.2020 о 12:00год.

Явку в судове засідання повноважних представників учасників справи визнано обов`язковою.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в кабінеті №3-308 за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1. (телефон для довідок ).

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

Попередити позивача, що згідно з частиною 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Звернути увагу, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України).

Нагадати, що відповідно до частини 2 статті 192 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена, що передбачено статями 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Повний текст ухвали буде складено протягом п`яти днів з дня підписання вступної та резолютивної частин ухвали.

Ухвала набирає законної сили - 19.02.2020.

Дата підписання та складення повного тексту ухвали - 19.02.2020.

Суддя І.В. Петренко

Помічник судді В.С. Лисаченко