ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. Справа№ 910/10699/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Зінченко Д.П.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління

на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.12.2019 (дата повного тексту 17.12.2019)

у справі № 910/10699/19 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група"

про стягнення 4 557 270, 88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В серпні 2019 року Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група" (далі за текстом - відповідач) про 4 557 270, 88 грн.

Позов обґрунтовано неналежним освоєнням суми попередньої оплати за договором підряду № 127 від 23.04.2018.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №910/10699/19 клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволено частково; позов залишено без розгляду в частині позовних вимог про стягнення 846 237,94 грн. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України).

Судову ухвалу мотивовано тим, що предметом позову у даній справі є стягнення повної суми попередньої оплати за договором підряду від 23.04.2018 № 127, в той час як у межах справи № 910/3557/19 також розглядаються вимоги щодо стягнення 846 237,94 грн. попередньої оплати за вказаним договором, які входять до загальної суми сплачених позивачем коштів попередньої оплати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 10.12.2019 про залишення позову без розгляду в частині вимог про стягнення 846 237, 94 грн. скасувати, справу № 910/10699/19 повернути до господарського суду міста Києва для продовження розгляду по суті.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у матеріалах позовної заяви заступника військового прокурора Центрального регіону України у справі №910/3557/19 відсутнє належне, достатнє та об`єктивне обґрунтування суми позову, яка становить 864 237, 94 грн., а також відсутнє пояснення, звідки виникла саме така сума та яким чином вона співвідноситься із сумою попередньої оплати в розмірі 4 557 270, 88 грн., яка заявлена до стягнення в межах даної справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги та явка представників сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 справу № 910/10699/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 вказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №910/10699/19, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 12.02.2020.

В судовому засіданні 12.02.2020 представник позивача підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача у судове засідання 12.02.2020 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Будь-яких заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 73, ст. 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів у цьому зв`язку враховує правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 640/7778/18 та від 22.08.2018 у справі № 372/2230/17-ц. Так, при розгляді зазначених справ Верховний Суд зробив висновок про те, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні господарського процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права. При цьому Верховний Суд зауважив на тому, що, визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Колегією суддів також враховано, що з огляду на приписи ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ч. 1 ст. 3 і ч. 4 ст. 11 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні з позовом у справі №910/3557/19 в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління заступник військового прокурора Центрального регіону України просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» на користь Міністерства оборони України 846 237, 94 грн. попередньої оплати (авансу) за договором підряду від 23.04.2018 № 127.

При цьому, прокурор посилався на складений за результатами обстеження та перевірки фактичного виконання будівельних робіт - будівництво казарми поліпшеного планування, проведеного комісією Північним територіальним квартирно-експлуатаційне управління, акт, у якому зафіксовано невиконання в позовному обсязі першого етапу будівництва. Також, заступник прокурора послався на те, що 21.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України щодо неправомірний дій невстановлених осіб Міністерства оборони України, які, зловживаючи посадовим становищем, спільно з посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» розтратили виділені на будівництво казарм кошти та не забезпечили контроль за використанням бюджетних коштів.

Водночас, предметом позову у даній справі № 910/10699/19 є матеріально-правова вимога про стягнення всієї суми, тобто 4 557 270, 88 грн. попередньої оплати, сплаченої за договором підряду від 23.04.2018 № 127 у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» своїх зобов`язань як генпідрядника за вказаним договором. Заявлений у даній справі позов обґрунтовано тим, що позивачем як замовником в порядку, передбаченому договором підряду від 23.04.2018 № 127, будь-які виконані відповідачем будівельні роботи не приймались, а відтак відсутні підстави для здійснення їх оплати.

При цьому позов заступником прокурора у справі № 910/3557/19 заявлено в інтересах Міністерства оборони України та Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління. До того ж, заступник прокурора в позовній заяві у зазначеній справі просить стягнути суму передоплати на користь Міністерства обороги України, в той час як у справі №910/10699/19 Міністерство оборони України участі не бере, а Північне територіальне квартирно-експлуатаційне управління (позивач), як сторона договору підряду від 23.04.2018 № 127, просить стягнути спірну суму на свою користь.

Тобто, суб`єктний склад сторін у справах № 910/10699/19 та №910/3557/19 є різним. Так само, дещо відмінними є і підстави позовів у даних справах.

Окрім того, апеляційний господарський суд в даному випадку приймає до уваги і те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 16.11.2019 провадження у справі № 910/3557/19 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/10699/19 та перегляду судового рішення у справі № 911/1107/18 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, оскільки у вказаній справі розглядається питання щодо неоднакового застосування ст. 23 закону України «Про прокуратуру». Вирішення даного питання має значення для справи № 910/3557/19, оскільки відповідачем у зазначеній справі 15.04.2019 було подано клопотання про залишення позову без розгляду з підстав відсутності у прокурора процесуальної дієздатності.

Наведені вище обставини унеможливлюють вірогідність подвійного стягнення з відповідача однієї і тієї ж суми у двох різних справах.

З огляду на викладене, той факт, що позови у справах № 910/3557/19 та № 910/10699/19 в частині стягнення 4 557 270, 88 грн. попередньої оплати, сплаченої за договором підряду від 23.04.2018 № 127, не є тотожними, тобто такими, що заявлені з тих же підстав, між тими ж сторонами про той же предмет, апеляційний господарський суд вважає помилковим залишення в цій частині позову без розгляду у справі № 910/10699/19 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням зазначеного вище, ухвала господарського суду міста Києва від 10.12.2019 підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права (п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України).

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за підсумками розгляду апеляційної скарги покладаються на відповідача.

З врахуванням вимог зазначеної статті та з огляду на те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, судовий збір, сплачений скаржником при зверненні з апеляційною скаргою, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.12.2019 у справі № 910/10699/19 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про стягнення 846 237, 94 грн. скасувати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» (01601, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 5, кабінет 109, ) на користь Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (14013, м. Чернігів, вулиця О. Молодчого, будинок 17, ) 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Матеріали справи № 910/10699/19 повернути до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 13.02.2020.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко