Господарський суд Рівненської області
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення/ухвали/постанови за нововиявленими обставинами

18 лютого 2020 року м. Рівне Справа № 918/519/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства фірма "Інтерекопласт" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

у справі за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області та Житомирській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Секретар судового засідання: Коваль С.М.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Пилипчук І.Ю.;

Від третьої особи ( ОСОБА_2 ): не з`явився;

Від третьої особи (РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській області): Беркута Є.В.;

Від третьої особи (ППФ "Інтерекопласт"): Діонісєв І.М.;

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2019 року Приватне підприємство - фірма "Інтерекопласт" звернулось до Господарського суду Рівненської з заявою про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 25 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 грудня 2019 року судом відкладено вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами у справі №918/519/18 до повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20 січня 2020 року відкрито провадження за заявою ППФ "Інтерекопласт" про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року за нововоявленими обставинами, судове засідання призначено на 18 лютого 2020 року.

06 лютого 2020 року від третьої особи (РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській області) надійшов відзив на заяву ППФ "Інтерекопласт" про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, відповідно до змісту яких третя особа просить суд відмовити в задоволенні заяви ППФ "Інтерекопласт" про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

14 лютого 2020 року представником заявника (ППФ "Інтерекопласт") подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судове засідання позивач (його представник) не з`явився, про місце дату та час розгляду заяви позивач повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В судове засідання третя особа яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору (його представник) не з`явився, про місце дату та час розгляду заяви позивач повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник третьої особи (РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській області) просив суд відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні представник третьої особи (ППФ "Інтерекопласт", заявник) просив суд задоволити подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову та заяви третьої особи відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків щодо заяви про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду переглянути прийняте ним судове рішення, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили за нововиявленими обставинами. Цією ж статтею визначено і підстави для такого перегляду.

Відповідно до частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з положеннями частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи. Тобто коли врахування таких обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

Вказаними процесуальними нормами не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 910/4521/14.

А отже перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою спеціальною процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

У процесуальному аспекті зазначене підтверджується також тим, що норми, якими врегульовано порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами законодавцем виокремлено в окрему главу (Глава 3 Розділу IV) Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями статті 325 Господарського процесуального кодексу України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом протягом тридцяти днів у порядку спрощеного позовного провадження.

Як на підставу перегляду рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що 16 грудня 2019 року прокурором у кримінальному провадженні було надано ОСОБА_5. (колишній голова наглядової ради відповідача) належним чином завірену копію протоколу №2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року". На переконання заявника даним протоколом спростовуються висновки судів щодо неможливості встановлення кворуму на проведених 29 квітня 2011 року зборах. Крім того заявником подано до суду заяви фізичних осіб.

Розглянувши подану заявником заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами а також надані докази, суд встановив, що наданий протокол про підсумки голосування за своєю правовою природою є новим доказом, за допомогою якого заявник має на меті переоцінити докази, яким вже була надана оцінка судом.

Суд звертає увагу, що такий доказ як протокол існував на час вирішення справи, що не заперечується заявником. При цьому заявник не довів в порядку передбаченому статтями 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, що такий доказ об`єктивно не міг бути ним одержаний (та представлений суду) на час розгляду справи в суді.

При цьому суд звертає увагу заявника, що вказаний доказ не відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності та вірогідності щодо обставин наявності кворому на відповідних загальних зборах товариства. Належним та допустимим доказом таких обставин може бути реєстр присутніх учасників на загальних зборах акціонерів. А проте такий доказ суду не був представлений.

Натомість, як видно з наданого разом із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами протоколу №2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року", його зміст по суті дублює зміст наявного в матеріалах справи та дослідженого судом протоколу № 12 від 29 квітня 2011 року. Зазначений доказ (протокол № 2) не відобраажає жодних нових обставин, що могли б вважатися нововиявленими.

Як встановлено рішенням суду в даній справі, яке набрало законної сили, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів відповідача, оформлених протоколом № 12 від 29 квітня 2011 року. Такий висновок мотивовано тим, що суду не надано доказів персонального повідомлення позивача та третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про скликання загальних зборів, що порушує їх законні права. Із такими висновками погодилися також суди апеляційної та касаційної інстанції.

Крім того, суд зазначає, що з протоколів загальних зборів від 29 квітня 2011 року №12 та №2 неможливо встановити, які саме учасники були присутні на загальних зборах з огляду на відсутність в матеріалах справи реєстру учасників товариства, присутніх на спірних загальних зборах, або інших достатніх і допустимих доказів.

Суд звертає увагу заявника, що переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами в розумінні частини 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України. Заявником не надано доказів персонального повідомлення позивача та третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про скликання загальних зборів.

Суд також зауважує, що заявник не навів обставин яким саме чином та коли ним отримано представлений суду протоколу №2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року". А проте дані обставини мають значення для встановлення нововиявленого характеру певних матеріально-правових фактів. Адже особа, яка звертається до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинна довести, що юридичні факти, на які вона посилається, є щойно виявленими та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Водночас з тексту наданого суду протоколу №2 "Про підсумки голосування на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод" від 29 квітня 2011 року" видно, що заявника (ППФ "Інтерекопласт") було обрано до складу наглядової ради відповідача.

Разом з тим 14 лютого 2020 року (на наступний день після закінчення встановленого судом для сторін строку для подання заперечень/пояснень щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) заявником подано клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально завірених заяв.

Як на підставу наявності нових доказів які не могли бути подані разом з заявою, представник заявника послався на те, що лише 12 лютого 2020 року було надано нотаріально завірені заяви представнику.

А проте суд зазначає, що учасником провадження у справі та заявником є юридична особа ППФ "Інтерекопласт", а не особа, уповноважена на представництво цією юридичної особи в суді.

Як видно з поданої заяви, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 виданий органом 5610, 06 жовтня 2017 року , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) повідомив, що на дату проведення зборів 29 квітня 2011 року виконував обов`язки генерального директора ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", а акціонери ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутні на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", що відбулися 29 квітня 2011 року, та приймали участь у голосуванні. Заявник просить вважати викладене показаннями свідка відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України.

Також, як слідує з поданої заяви ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Рівненським МУ УМВС в Рівненській області 23.05.1997 року, зареєстрованого в АДРЕСА_2 ) повідомив, що на дату проведення зборів 29 квітня 2011 року був акціонером ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", а акціонери ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутні на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", що відбулися 29 квітня 2011 року, та приймали участь у голосуванні. Заявник просить вважати викладене показаннями свідка відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України.

Також, як видно з поданої заяви ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Рівненським МУ УМВС в Рівненській області 03.03.1999 року, зареєстрованого в АДРЕСА_3 ) повідомив, що на дату проведення зборів 29 квітня 2011 року був голова наглядової ради ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", а акціонери ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутні на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", що відбулися 29 квітня 2011 року, реєструвалися для участі та приймали участь у голосуванні. Заявник просить вважати викладене показаннями свідка відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, як видно з поданої заяви ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом 5610, 13 червня 2018 року, зареєстрованої в АДРЕСА_4 ) повідомила, що на дату проведення зборів 29 квітня 2011 року була голова ревізійної комісії ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", а акціонери ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутні на загальних зборах акціонерів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", що відбулися 29 квітня 2011 року, реєструвалися для участі та приймали участь у голосуванні. Заявник просить вважати викладене показаннями свідка відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також з`ясовано, що заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 датовано 05.02.2020, а заяву ОСОБА_6 - 07.02.2020.

Згідно з положеннями статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Разом з тим, згідно з нормами статті 88 Господарського процесуального кодексу України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Згідно з приписами частини 2 статті 88 Господарського процесуального кодексу України, у заяві свідка зазначаються зокрема підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

Однак надані заяви не містять підтвердження про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань.

Крім того, згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються. У випадку, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх достовірності, суд не бере до уваги показання свідка.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач, та третя особа з самостійними вимогами зазначили про неповідомлення їх про скликання загальних зборів, у зв`язку з чим вказані особи не були присутні на зборах. Вказані обставини підтверджені поясненнями відповідача, а також встановлені рішенням суду.

Таким чином подані заяви не відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, верховенство права є одним з основних принципів (засад) господарського судочинства.

У доповіді Венеційської комісії (схваленій на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року) на підставі аналізу правових систем європейських держав у пошуках спільних елементів, характерних для "верховенства права", запропоновано щонайменше 6 необхідних елементів, яких необхідно дотримуватися не лише формально, але й по суті. Ними є: 1) законність, включно з прозорим, підзвітним і демократичним процесом прийняття законів; 2) правова визначеність; 3) заборона довільності у прийнятті рішень; 4) доступ до правосуддя, що здійснюється незалежним і безстороннім судом, включно з можливістю оскаржити в суді адміністративні акти; 5) повага до прав людини; 6) недискримінація і рівність перед законом.

Отже принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Суд у прийнятті даної ухвали керується принципом res judicata, базове тлумачення якого відображено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicatа можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Згідно з приписами частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 року у справі "Праведная проти Росії" №69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" № 2).

При цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст.6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999 року).

У справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" ЄСПЛ також дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Відповідно до частин 3, 4 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

З наведених норм видно, що прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Розглядаючи заяву ППФ "Інтерекопласт" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 28 травня 2019 року у справі №918/519/18, суд враховує зазначені положення та відхиляє доводи заявника про існування нововиявлених обставин у даній справі. Доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зводяться до намагань домогтися нового розгляду справи і постановлення нового судового рішення, що є неприпустимим в світлі практики Європейського суду з прав людини.

Суд відхиляє заяву про перегляд судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами також з тих причин, що аргументи та твердження заявника по суті зводяться до помилкового ототожнення таких понять, як "новий доказ" та "нововиявлена обставина" (як факт).

Враховуючи все вищевикладене, заява ППФ "Інтерекопласт" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 28 травня 2019 року у справі №918/519/18 не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, судовий збір покладається на заявника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232 - 235, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству фірмі "Інтерекопласт" в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

підписано 20 лютого 2020 року

Суддя Качур А.М.