ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2020 р. Справа № 910/2922/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 (повне рішення складено 06.11.2019) (суддя Головіна К.І.)

у справі № 910/2922/19 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про стягнення 13 387,07 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА страхування" (далі - ПрАТ "СК "АХА страхування"), яке змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - ПрАТ "СК "АРКС") до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - ПрАТ "СК "Еталон") про стягнення 13 387,07 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася у зв`язку із неправомірними діями фізичної особи під час керування транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідачем, було завдано шкоду транспортному засобу, страховиком якого є позивач. Оскільки дана ДТП була визнана страховим випадком, позивачем було здійснено страхову виплату у розмірі 13 387,07 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 27 Закону України "Про страхування" відповідачем має бути сплачена позивачу сума зобов`язання у розмірі 13 387,07 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/2922/19 (суддя Головіна К.І.) позов ПрАТ "СК "АРКС" до ПрАТ "СК "Еталон" про стягнення страхового відшкодування у сумі 13 387,07 грн. задоволено. Стягнуто з ПрАТ "СК "Еталон" на користь ПрАТ "СК "АРКС" страхове відшкодування у сумі 13 387,07 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено, що на підставі страхових актів № АХА2398043 від 03.08.2018 та № АХА 2398042 від 03.08.2018 згідно з платіжними дорученнями № 481 990 від 06.08.2018 та № 481 974 від 06.08.2018 позивач відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у загальній сумі 13 387,07 грн., що був заподіяний страхувальником ПрАТ "СК "Еталон" (відповідача). З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд визнав доведеною позивачем вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що була сплачена позивачем потерпілій особі, визнавши водночас, що відповідачем не доведено суду належними доказами іншу вартість відновлювального ремонту цього автомобіля.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПрАТ "СК "Еталон" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/2922/19 та ухвалити нове рішення, відповідно до якого у позовних вимогах ПрАТ "СК "АРКС" до ПрАТ "СК "Еталон" про стягнення 13 387,07 грн. відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що загальна сума витрат на ремонтні роботи, необхідні для відновлення пошкодженого транспортного засобу "Nissan Х-Trail", д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, становить 2 484,00 грн. Відтак, скаржник вважає, що позивачем не доведена кількість пошкоджень, а також те, що вони були завдані саме в результаті даної ДТП.

Також, на думку скаржника, позивач повинен був провести експертизу, адже мав повідомлення про ДТП (європротокол) та знав про пошкодження, які в ньому зазначені, та про точки початкового удару. Однак в акті огляду транспортного засобу від 31.07.2018 та в рахунку № АР00031579 від 31.07.2018 зазначаються ще й інші пошкодження, у зв`язку з чим позивач повинен був провести перевірку, а саме, чи виникли дані пошкодження внаслідок саме цієї ДТП, що зроблено не було.

Скаржник вважає, що позивачем не доведено, чому кількість пошкоджень автомобіля в рахунку та в акті огляду транспортного засобу зафіксовано більше, ніж у повідомленні про ДТП (європротоколі), як і не доведено, що зазначені механічні пошкодження виникли в результаті ДТП, яка трапилась 26.07.2018, однак дані обставини судом не були взяті до уваги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи № 910/2922/19 разом з апеляційною скаргою ПрАТ "СК "Еталон" передані на розгляд колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2019 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "СК "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/2922/19; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

Позивачем подано через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду письмові пояснення по справі № 910/2922/19.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до договору № 339246а7згл від 09.10.2017 добровільного страхування наземного транспорту "Все включено", укладеного між ПрАТ "СК "АХА страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) (страхувальник), були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 26.07.2018 у місті Львові сталась ДТП за участю застрахованого у позивача автомобіля марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ).

Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 26.07.2018, складеним водієм автомобіля марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та водієм автомобіля марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є винною особою у скоєнні ДТП.

ДТП, яка сталася 26.07.2018, відповідно до норм законодавства була визнана страховим випадком.

Відповідно до рахунків СТО № АР00031579 від 31.07.2018 та № від 31.07.2018, наданих позивачем, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 13 387,07 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі страхових актів № АХА2398043 від 03.08.2018 та № АХА2398042 від 03.08.2018 згідно з платіжними дорученнями № 481 990 від 06.08.2018 та № 481 974 від 06.08.2018 позивач здійснив виплату страхового відшкодування за зазначеним страховим випадком у загальній сумі 13 387,07 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль марки Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК "Еталон" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ3425640.

09.10.2018 позивач як особа, що здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СК "Еталон" із заявою про страхове відшкодування на суму 13 387,07 грн., тобто в межах річного строку, передбаченого ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, вказана заява була залишена відповідачем без задоволення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як визначено у статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "АРКС") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту потерпілій особі, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків у повному обсязі.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.05.2018 у справі № 910/6094/17, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17, від 01.06.2018 у справі № 910/20199/17, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 02.10.2018 у справі № 910/171/17.

Як вже було встановлено судом, у страхових актах № АХА2398043 від 03.08.2018 та № АХА2398042 від 03.08.2018 позивачем на підставі рахунків СТО № АР00031579 від 31.07.2018 та № від 31.07.2018 була визначена загальна сума страхового відшкодування, сплачена у подальшому позивачем, у розмірі 13 387,07 грн. З указаних страхових актів та рахунків СТО вбачається, що коефіцієнт зносу деталей пошкодженого автомобіля у даному випадку не підлягав застосуванню.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика), значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників колісних транспортних засобів (КТЗ), строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (арк. справи 28), рік випуску автомобіля марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 2017, а отже, на момент ДТП строк експлуатації зазначеного транспортного засобу не перевищував строку, встановленого п. 7.38 Методики.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем було здійснено розрахунок страхового відшкодування з урахуванням положень ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ "СК "Еталон" (відповідач) не погодилось із вказаною сумою виплати, обґрунтовуючи свої доводи тим, що окрім пошкодження правого крила автомобіля марки Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зафіксованого у європротоколі від 26.07.2018, позивач врахував роботи з відновлення бампера, фари, підкрильника, дверей передніх, накладки арки крила, бризковика правового переднього, а також миття автомобіля та чистки салону (порохотягом), що свідчить про виплату завищеної суми страхового відшкодування.

Ураховуючи спірність вказаних обставин, Господарський суд міста Києва ухвалою від 13.05.2019 призначив у даній справі судову автотоварознавчу експертизу, вартість якої відповідач (на якого був покладений цей обов`язок) не сплатив, а тому експертиза не було виконана, а матеріали справи повернуті до суду першої інстанції без виконання.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного, встановивши, що відповідач не довів суду належними доказами іншу вартість відновлювального ремонту, що підлягала відшкодуванню, ніж та, що була відшкодована позивачем, у той час як надані позивачем докази в розумінні ст.ст. 74, 76-79 ГПК України є належними та такими, що узгоджуються з фактичними обставинами справи, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що доведена позивачем вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 13 387,07 грн.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що згідно з пп. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АМ3425640 франшиза становить 0,00 грн.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу, з урахуванням франшизи, становить 13 387,07 грн.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ "СК "АРКС" про стягнення з ПрАТ "СК "Еталон" страхового відшкодування у розмірі 13 387,07 грн.

Щодо доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, про те, що позивач повинен був провести експертизу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 25.1 договору № 339246а7згл від 09.10.2017 добровільного страхування наземного транспорту, страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з Договором на підставі повідомлення про подію, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування (його правонаступника, вигодонабувача) і страхового акта, який складається страховиком.

Згідно з п. 25.10 зазначеного Договору, при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитку визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків з СТО.

Таким чином, умовами вказаного Договору передбачена можливість визначення розміру збитків та страхового відшкодування на підставі рахунків СТО.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, доводи скаржника про те, що позивач зобов`язаний був провести експертизу, є необґрунтованими.

Доводи скаржника щодо завищеної суми страхового відшкодування, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що позбавлені належного доказового обґрунтування. При цьому, колегія суддів враховує, що саме у зв`язку із запереченнями відповідача щодо заявленої позивачем суми страхового відшкодування, з метою повного та вичерпного з`ясування обставин щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , судом першої інстанції була призначена у даній справі судова автотоварознавча експертиза. Однак зазначена судова експертиза не була проведена судовим експертом саме через несплату відповідачем її вартості.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ПрАТ "СК "Еталон" відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/2922/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/2922/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2019 у справі № 910/2922/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2922/19 повернути до місцевого господарського суду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.02.2020.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська