РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2020справа №910/16793/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/16793/19

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533)

до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17-А; ідентифікаційний код 21626809)

про стягнення 31 382,11 грн.,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі - Товариство) про стягнення 30 685,66 грн. страхового відшкодування; 212,21 грн. втрат від інфляції та 484,24 грн. 3% річних, а всього 31 382,11 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 13.08.2018 Компанією та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування на транспорті «КАСКО» №833001/4600/0000648 (далі - Договір), яким було застраховано транспортний засіб марки «Renault Koleos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі - «Renault Koleos»);

- 24.12.2018 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - «Volkswagen»), під керуванням ОСОБА_3 ;

- постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.03.2019 у справі №760/778/19 визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.;

- ОСОБА_1 звернулася до Компанії з заявою №00283827 про подію, що має ознаки страхового випадку;

- 14.01.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «Кий Авто Холдинг» виставлено ОСОБА_1 рахунок на оплату №СФС020002 на суму 45 737,82 грн. (з ПДВ);

- відповідно до ремонтної калькуляції від 14.01.2019 №00283827 вартість ремонту застрахованого Компанією автомобіля становить 45 737,82 грн.;

- крім того, складено розрахунок зносу «Renault Koleos», відповідно до якого матеріальний збиток з урахуванням зносу складає 30 685,66 грн.;

- Компанією складено страховий акт від 18.01.2019 №00283827 на суму 44 172,17 грн.;

- на підставі вказаного страхового акта Компанією було здійснено ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування на суму 44 172,17 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 21.01.2019 №064988 на суму 44 172,17 грн.;

- цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №АМ/004217812, за яким ліміт по майну становить 100 000 грн., а франшиза - 0 грн.);

- 05.02.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою №24209 (вих. від 05.02.2019 №728) на виплату страхового відшкодування, яку відповідачем отримано 11.02.2019, проте відповіді на вказану заяву Товариством не надано;

- крім того, позивачем нараховано відповідачу 212,21 грн. втрат від інфляції та 484,24 грн. 3% річних.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Вказану ухвалу суду було надіслано на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача.

Так, відповідно до рекомендованого повідомлення з штрихкодовим ідентифікатором №897 відповідачем 20.12.2019 отримано ухвалу від 17.12.2019.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Частинами восьмою і дев`ятою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

13.08.2018 Компанією та ОСОБА_1 укладено Договір, яким було застраховано транспортний засіб марки «Renault Koleos».

24.12.2018 в м. Києві відбулася ДТП за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen», під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.03.2019 у справі №760/778/19 визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

ОСОБА_1 звернулася до Компанії з заявою №00283827 про подію, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до ремонтної калькуляції від 14.01.2019 №00283827 вартість ремонту застрахованого Компанією автомобіля становить 45 737,82 грн.

Згідно з висновком від 14.01.2019 вартість ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 30 685,66 грн.

14.01.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «Кий Авто Холдинг» виставлено ОСОБА_1 рахунок на оплату №СФС020002 на суму 45 737,82 грн. (з ПДВ).

Компанією складено страховий акт від 18.01.2019 №00283827 на суму 44 172,17 грн., на підставі якого було здійснено ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування на суму 44 172,17 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 21.01.2019 №064988 на суму 44 172,17 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою №24209 (вих. від 05.02.2019 №728) на виплату страхового відшкодування, яку Товариством було отримано 11.02.2019, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача.

Товариство відповіді за заяву не надіслало, страховане відшкодування не сплатило.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вина ОСОБА_3 встановлена у судовому порядку (постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.03.2019 у справі №760/778/19), а тому вказані обставини не потребують додаткового доведення, а відтак, шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля «Volkswagen», повинна відшкодовуватися власником вказаного автомобіля.

08.02.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою №24209 (вих. від 05.02.2019 №728) на виплату страхового відшкодування, яку відповідачем отримано 11.02.2019, проте відповіді на вказану заяву Товариством не надано.

Разом з тим, відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №АМ/004217812, за яким ліміт по майну становить 100 000 грн., а франшиза - 0 грн.).

Отже, Товариство зобов`язане виплатити Компанії кошти у сумі 30 685,66 грн.

ВИСНОВКИ

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 30 685,66 грн. страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім суми страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача 212,21 грн. втрат від інфляції та 484,24 грн. 3% річних за період з 14.05.2019 по 21.11.2019.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача суми втрат від інфляції та 3% річних, визначаючи початком періоду їх нарахування 14.05.2019, оскільки поліс №АМ/004217812 діє до 13.05.2019.

Разом з тим, враховуючи, що між сторонами склалися не договірні зобов`язання, то період нарахування втрат від інфляції та 3% річних має розраховуватися у відповідності до положень статті 530 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, за приписами пункту 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Таким чином, враховуючи, що заяву №24209 (вих. від 05.02.2019 №728) на виплату страхового відшкодування відповідачем отримано 11.02.2019, то датою початку періоду нарахування втрат від інфляції та 3% річних є 19.02.2019.

Період нарахування втрат від інфляції та 3% річних позивачем визначений неправильно, проте суд не може збільшувати визначений позивачем період прострочення.

Сума 3% річних за період з 14.05.2019 по 21.11.2019 розрахована позивачем правильно, а тому стягненню з відповідача підлягає 484,24 грн. 3% річних.

Разом з тим, сума втрат від інфляції за наведений період розрахована позивачем неправильно. Так, за перерахунком суду сума втрат від інфляції становить 243,11 грн., проте суд відповідно до частини другої статті 237 ГПК України не може виходити за межі заявлених позивачем позовних вимог, а тому стягненню з відповідача підлягає 212,21 грн. втрат від інфляції за розрахунком Компанії.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533) до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17-А; ідентифікаційний код 21626809) про стягнення 31 382,11 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17-А; ідентифікаційний код 21626809) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533): 30 685 (тридцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 66 коп. страхового відшкодування; 212 (двісті дванадцять) грн. 21 коп. втрат від інфляції; 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 24 коп. 3% річних і 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.02.2020.

Суддя О.В. Марченко