ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р. Справа№ 911/1358/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 17.02.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фурсівської сільської ради

на рішення господарського суду Київської області

від 14.11.2019 (повний текст складено 25.11.2019)

у справі №911/1358/19 (суддя Сокуренко Л.В.)

за позовом Фурсівської сільської ради

до Білоцерківської районної ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дитячий оздоровчий заклад "Дружба"

про визнання права комунальної власності,

ВСТАНОВИВ:

Фурсівська сільська рада звернулась до господарського суду Київської області з позовною заявою до Білоцерківської районної ради про визнання права комунальної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Дитячий оздоровчий заклад "Дружба" розташований в адміністративно-територіальних межах Фурсівської сільської ради, тому з урахуванням положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", позивач просить визнати за ним право комунальної власності на даний об`єкт.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Київської області від 14.11.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фурсівська сільська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі №911/1358/19 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладених у апеляційній скарзі, позивач не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, вважає його прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначаючи, що судом першої інстанції порушено норму спеціального Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", відповідно до якої відповідач зобов`язаний був передати спірний об`єкт нерухомості позивачу до 01.01.2019, шляхом передачі спірного закладу зі спільної комунальної власності територіальних громад Білоцерківського району до комунальної власності Фурсівської сільської ради, так як за твердженням позивача відповідно до зазначених норм законодавства право власності на єдиний майновий комплекс - Дитячий оздоровчий заклад "Дружба" повино було бути за Фурсівською сільською радою.

Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2019 апеляційну скаргу Фурсівської сільської ради передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фурсівської сільської ради на рішення господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі №911/1358/19; призначено апеляційну скаргу до розгляду на 09.01.2020.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 у справі №911/1358/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/1358/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фурсівської сільської ради на рішення господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі №911/1358/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Мальченко А.О.; призначено справу до розгляду на 05.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 розгляд справи відкладено на 17.02.2020.

В судове засідання 17.02.2020 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги Фурсівської сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи

16.08.2017 село Фурси Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, село Матюші Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, село Трушки Трушківської сільської ради Білоцерківського району, села Пищики та Безугляки Пищиківської сільської ради Сквирського району в добровільному порядку вирішили об`єднатися в Об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у селі Фурси. Зазначене рішення закріплено у Рішенні Фурсівської сільської ради ухвалене на 7 скликанні 24 сесії від 16.08.2017 за № 24-457.

Пунктом 10 Розділу V "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що "майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад".

21.12.2017 на пленарному засіданні 17-ої сесії Білоцерківської районної ради сьомого скликання було прийнято рішення № 17-226 "Про передачу об`єктів спільної комунальної власності Білоцерківського району до комунальної власності Фурсівської сільської об`єднаної територіальної громади", відповідно до якого вирішено передати об`єкти спільної комунальної власності, що розташовані на території Фурсівської сільської об`єднаної територіальної громади із спільної власності територіальних громад сіл, селища Терезине, міста Узина Білоцерківського району до комунальної власності Фурсівської сільської об`єднаної територіальної громади, згідно додатку.

В зазначеному додатку міститься ряд бюджетних установ, які передані відповідачем до комунальної власності позивача. Проте, за твердженнями позивача, в зазначений перелік майна не включено комплекс нежитлових будівель єдиного майнового комплексу - Дитячий оздоровчий заклад "Дружба", який знаходиться за адресою Київська обл., Білоцерківський район, с. Трушки, вул. Комарова, буд. 2.

06.07.2018 на пленарному засіданні 22-ої сесії Білоцерківської районної ради сьомого скликання було прийнято рішення № 22-269 "Про утворення тимчасової комісії районної ради з питань передачі дитячого оздоровчого закладу "Дружба", яке закріплено у протоколі пленарного засідання 22-ої сесії Білоцерківської районної ради.

20.09.2018 листом за №1194/02-14 від 19.09.2018, позивач звернувся до відповідача зі зверненням про передачу Дитячого оздоровчого закладу "Дружба" зі спільної комунальної власності територіальних громад Білоцерківського району до комунальної власності Фурсівської сільської об`єднаної територіальної громади.

21.09.2018 за пропозицією депутата Білоцерківської районної ради Базяк Ю.М., у зв`язку із складністю питання, яке потребує більш поглибленого вивчення, було зняте з розгляду питання № 5 порядку денного щодо передачі Дитячого оздоровчого закладу "Дружба" до комунальної власності позивача, про що було проголосоване депутатським корпусом відповідача. Зазначене рішення закріплено у протоколі пленарного засідання двадцять четвертої сесії Білоцерківської районної ради, копія якого долучена до матеріалів справи.

26.02.2019 на пленарному засідання Фурсівської сільської ради, прийнято Рішення №457/22-VII "Про надання згоди на прийняття комплексу нежитлових будівель єдиного майнового комплексу - Дитячий оздоровчий заклад "Дружба" зі спільної комунальної власності територіальних громад Білоцерківського району до комунальної власності об`єднаної територіальної громади Фурсівської сільської ради".

26.03.2019 вказане рішення, в якості клопотання про прийом-передачу нежитлових будівель єдиного майнового комплексу - Дитячий оздоровчий заклад "Дружба" повторно надіслано позивачем відповідачу.

Обґрунтовуючи необхідність передання спірного закладу із спільної комунальної власності відповідача в комунальну власність об`єднаної територіальної громади Фурсівської сільської ради, позивач посилається на те, що Дитячий оздоровчий заклад "Дружба" знаходиться на території об`єднаної територіальної громади Фурсівської сільської ради і тому, з урахуванням наявного права у позивача (Закон України "Про місцеве самоврядування") та чітко передбаченого обов`язку відповідача (Закон України "Про добровільне об`єднання територіальних громад"), останній повинен передати спірний заклад у власність об`єднаної територіальної громади Фурсівської сільської ради.

Рішення господарського суду Київської області в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Позиція Північного апеляційного господарського суду

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог Фурсівської сільської ради, а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

За змістом статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються законом власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Матеріальною і фінансовою основою органів місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з ч. 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальної громади і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

За змістом статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 41 Конституції України, п. 2 ч.1 ст.3, ст.321 Цивільного кодексу України встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Аналогічну правову позицію наведено у п.1 Постанови №5 від 07.02.2014 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна. Отже, до предмета доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно-правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Комунальна власність - самостійна форма власності, яка за Конституцією України, є власністю територіальної громади.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Відповідно до пункту 51 статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.

Керуючись вищевказаною нормою, 06.07.2018 на пленарному засіданні 22-ої сесії Білоцерківської районної ради сьомого скликання було прийнято рішення № 22-269 "Про утворення тимчасової комісії районної ради з питань передачі дитячого оздоровчого закладу "Дружба", яке закріплено у протоколі пленарного засідання 22-ої сесії Білоцерківської районної ради.

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що хоча спірний заклад і знаходиться на території об`єднаної територіальної громади Фурсівської сільської ради, в яку входять село Фурси Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, село Матюші Матюшівської сільської ради Білоцерківського району, село Трушки Трушківської сільської ради Білоцерківського району, села Пищики та Безугляки Пищиківської сільської ради Сквирського району, проте зазначений комунальний заклад створювався за допомогою всіх колективних господарств, що були на території Білоцерківського району і на даний час надає послуги з оздоровлення дітей всього Білоцерківського району, тим самим задовольняє потреби територіальних громад всього Білоцерківського району.

21.03.2008 Білоцерківською районною радою Київської області на тринадцятій сесії п`ятого скликання було прийнято рішення "Про прийняття в комунальну власність міжгосподарсько-профспілкової дитячої здравниці "Дружба" санаторного типу", яким було прийнято в спільну власність територіальних громад Білоцерківського району в особі Білоцерківської районної ради міжгосподарсько-профспілкову дитячу здравницю "Дружба" санаторного типу.

Як вбачається із інформації, що міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, громадських формуваннь, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців за кодом міститься два записи, відповідно до 2 запису, Міжгосподарсько-профспілкова дитяча здравниця "Дружба" санаторного типу була створена 30.05.1997 за участю 48 господарств та підприємств Білоцерківського району; за змістом 1 запису - Дитячий оздоровчий заклад "Дружба" є комунальним закладом, засновником якого є Білоцерківська районна рада та який зареєстровано 28.12.2009 шляхом перетворення з Міжгосподарсько-профспілкової дитячої здравниці "Дружба" санаторного типу.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Цивільного кодексу України, установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. У статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Зі змісту статуту Дитячого оздоровчого закладу "Дружба" вбачається, що він є неприбутковим профільним позашкільним, позаміським закладом оздоровлення та відпочинку, постійно діючим, спеціально організованим, призначеним для оздоровлення, відпочинку, розвитку дітей, що має визначене місце розташування (Київська обл., Білоцерківський район, с. Трушки, вул. Комарова, 2) матеріально-технічну базу, кадрове забезпечення та технології для надання послуг з оздоровлення та відпочинку дітей відповідно до державних соціальних стандартів надання послуг з оздоровлення та відпочинку. Дитячий заклад знаходиться у спільній комунальній власності територіальних громад Білоцерківського району, в особі Білоцерківської районної ради(далі - власник). Він є юридичною особою, має самостійний баланс.

Також відповідач в судовому засіданні надав усні пояснення щодо кількості та переліку всіх об`єднаних територіальних громад, а також сільських рад, які на даний час ще перебувають в процесі децентралізації, всього Білоцерківського району.

Пунктом 10 Розділу V "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що "майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад".

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що законодавцем передбачено можливість та право територіальних громад та, в свою чергу, обов`язок рад, щодо передачі до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів спільної власності територіальних громад. Одночасно, законодавець чітко визначив єдину виключну умову такої передачі, а саме: якщо зазначені об`єкти спільної власності територіальних громад задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що спірний об`єкт нерухомості належить до спільної власності територіальних громад Білоцерківської районної ради. Разом з цим, дитячий оздоровчий заклад "Дружба" до його перетворення, створювався за допомогою всіх колективних господарств, що були на території Білоцерківського району. Також на даний час спірний заклад надає послуги з оздоровлення дітей всього Білоцерківського району, що свідчить про задоволення колективних потреб всієї громади Білоцерківського району, а не виключно об`єднаної територіальної громади Фурсівської сільської ради.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що на момент винесення даної постанови Білоцерківською районною радою не приймалось рішення про передачу спірного закладу Фурсівській сільській раді.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на пункт 7 Прикінцевих положень Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", який, на думку останнього, є нормою спеціального закону по даному питанню, оскільки вимоги вищезазначеної правової норми встановлюють строк та механізм передачі комунального майна з власності ради до спільної власності об`єднаних територіальних громад, а також не породжуються набуття комунальної власності за позивачем на спірний заклад.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача в апеляційній скарзі під час ухвалення оскаржуваного рішення, не знайшли свого підтвердження під час його перегляду в апеляційному порядку колегією суддів, а тому відсутні підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фурсівської сільської ради залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 14.11.2019 у справі №911/1358/19 - без змін.

Матеріали справи № 911/1358/19 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.02.2020.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

А.О. Мальченко