номер провадження справи 35/123/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 Справа № 908/2908/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Лінчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, б.54)

до відповідача Виконавчого комітету Приморської міської ради (72102, Запорізька обл., м.Приморськ, вул. Центральна, б. 7)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гівара» (69083, м. Запоріжжя, вул. Антарктична, б. 53)

про визнання незаконним та скасування пункту рішення та визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності

за участю представників сторін:

від позивача: Петренко О.В., директор виписка з ЄДР;

від відповідача: Бахчиванжи С.Ю., довіреність №01-44/0109 від 14.01.2020;

від третьої особи: Братанова Н.М., виконавчий директор, наказ б/н від 01.05.2016; Книш Т.В., генеральний директор, протокол № 6 від 16.04.2015;

СУТЬ СПОРУ:

16.10.2019 до Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Завод підйомно-транспортних машин з позовом до відповідача Виконавчого комітету Приморської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Гівара, в якому просить визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати п. 3 рішення Виконавчого комітету Приморської міської ради №148 від 17.07.2012; визнати незаконним з моменту видачі та скасувати свідоцтво про право власності серії САЕ №276545 від 23.07.2012, видане Виконавчим комітетом Приморської міської ради.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 16.10.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2908/19 та визначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 17.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження №35/123/19. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Гівара. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні 21.11.2019 о/об 11 год. 45 хв.

У зв`язку з перебуванням судді Топчій О.А. з 20.11.2019 по 29.11.2019 на лікарняному, судове засідання, призначене на 21.11.2019 о 11 год. 45 хв. не відбулося. На адресу сторін направлено повідомлення про неможливість проведення судового засідання з розгляду справи та перенесення судового засідання на 10.12.2019 о/об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 02.12.2019 підготовче засідання призначено на 10.12.2019 о/об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 10.12.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 15.01.2020 включно. Відкладено підготовче засідання на 15.01.2020 об 10 год. 30 хв.

В судовому засіданні 15.01.2020 за письмовою згодою сторін закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті, оголошено перерву до 29.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що приймаючи оскаржуване рішення та видаючи оскаржуване свідоцтво відповідач діяв без законних на те підстав та з перевищенням своїх повноважень, оскільки не існувало нотаріально посвідченого договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна між позивачем та третьою особою, не існувало підстав для оформлення права власності на самочинно збудовані та/або реконструйовані третьою особою об`єкти нерухомого майна, а майно, яке виділено третій особі в окрему одиницю, є приналежністю головної речі та утворює з іншими об`єктами складну річ - Дитячий оздоровчий табір «Алиє паруса».

Існуванням оскаржуваних рішення та свідоцтва порушено право власності позивача на 4/5 частки об`єкту, в яку входить, в тому числі, частина корпусу «К3», 2/3 частини тротуару II, а також право позивача здійснювати право спільної часткової власності за згодою з іншим співвласником - третьою особою. Відповідач незаконно виділив третій особі площу корпусу «К3», яка належить Позивачу, чим фактично легітимізував відсутнє у третьої особи право власності на цю площу, а також самостійно здійснив вибір місця розташування 2/3 частини тротуару II, належних позивачу.

В судовому засіданні 29.01.2020 представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. В обґрунтування заперечення посилається на те, що рішеннями Господарського суду Запорізької області у справах №20/66/06 та №11/5009/6946/11 встановлено, що спірний об`єкт не є спільною частковою власністю позивача та третьої особи.

Крім того зазначає, що до заяви ТОВ «Гівара» до виконавчого комітету Приморської міської ради було надано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.04.2007 в якому було зазначено, що по заяві ТОВ «Гівара» відчужується 1/5 частки об`єкту нерухомості, до якої входять в корпусі «К3» кімнати від №1 по №49 включно загальною площею 499,1 кв.м. та інше. Отже до виконавчого комітету Приморської міської ради надійшли саме ці дані відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.04.2007, сумнівів щодо законності відомостей зазначених в реєстрі не виникало, інших даних про їх незаконність не було. Тим самим, твердження позивача про незаконність привласнення площі корпусу «К3», належної ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» є безпідставним та нічим не обґрунтованим.

Після проведеної інвентаризації за заявою ТОВ «Гівара» від 17.07.2012 №1101/02-07 рішенням виконавчого комітету Приморської міської ради №148 від 17.07.2012 «Про внесення змін до деяких рішень виконавчого комітету Приморської міської ради, п.3 було змінено преамбулу та п. 12, п. 13., п. 14 рішенням виконавчого комітету Приморської міської ради №30 від 16.03.2012р.

За викладених обставин відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві. В обґрунтування заперечення посилається на те, що дитячий оздоровчий табір «Алиє паруса» наколи не знаходився у спільній власності позивача та третьої особи. Площа належної ТОВ «Гівара» частини корпусу літ. «К3» збільшилася за рахунок реконструкції кімнат об`єднання кімнат з приналежними до них балконами.

Просить відмовити в задоволенні позову.

В судому засіданні 29.01.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно апаратного комплексу «Акорд».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

20.09.2002 між ПП «Сантекс» - продавець та ТОВ «Завод підйомтрансмашин» - покупець укладено договір №67 купівлі-продажу майна, за умовами п. 1.1. якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю 4/5 майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Алиє паруса», що знаходиться за адресою: м. Приморськ, вул. Курортна, б. 13, та розташований на земельній ділянці 5,3 га, які належать продавцю на підставі договору купівлі-продажу №7 від 12.08.2002, та довідки-характеристики, виданої бюро технічної інвентаризації 19 вересня 2002 року №872.

Відповідно до п. 1.1. договору у рахунок 4/5 переходить: адмінбудівля (літ А) загальною внутрішньою площею 305,8 кв.м ; їдальня (літ А1) зальною внутрішньою площею - 659,4 кв.м., медпункт (літ Бб) загальною внутрішньою площею 85,1 кв.м; сторожка (літ В) загальною внутрішньою площею 8,4 кв.м ; пральня-душева (літ Д) загальною внутрішньою площею 139.4 кв.м.; склади (літ Ии,Ж,3) загальною внутрішньою площею 174,9 кв.м; корпус № 1 (літ К-1) загальною внутрішньою площею 793,5 кв.м; корпус № 2 (літ К-2) загальною внутрішньою площею 795,9 кв. м; корпус № 3 (К-3) кімнати № с 102-107, 141-150, 202-207, 238-248, частина коридору № 101 площею 20 кв.м, частина коридору № 201 площею 24,4 кв.м., склади (літ М,П,П1п) загальною внутрішньою площею 140,5 кв. м, дизельна (літ Т) загальною внутрішньою площею 20,4 кв. подвал (літ ПодИ) загальною внутрішньою площею 43,0 кв.м; склад-холодильник (літ О), навіси (літ Н, Н1-7, Р), трансформаторна (літ - X), загальні уборні (літ У, У1), басейн (літ. Ч), громовідводи (літ Г1-5), водойоми (літ ПВ1), огородження (літ NN5,7,8), резервуар (літ. Е), ворота (літ N2), хвіртки (літ N1), 2/3 частина дороги II, дорога 1, вмивальники (літ Э, Э1), фонтанчики питні (літ Ф1), площадка для сміття (літ VI).

В загальному користуванні залишається: рятувальна (літ. Ц), ворота (літ. N3), хвіртка (літ. N4), парапет (літ. N13), забор (літ. N), ліхтарі, сіть каналізації та водопостачання.

04.07.2002 між ТОВ «ГамалІТА» - продавець та ТОВ «Гівара» - покупець укладено договір №04/06-2002 купівлі-продажу, за умовами п. 1.1. якого продавець зобов`язався передати у власність покупця 1/5 частину дитячого оздоровчого табору «Алиє паруса», що знаходиться за адресою: м. Приморськ, вул. Курортна, б. 13, та розташований на земельній ділянці 5,3 га, а також 22 відсотки майна цього оздоровчого табору згідно додатку №3 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

У рахунок відчужуваної 1/5 частини переходить: в житловому корпусі «К3» кімнати з 108 по 140 та з 208 по 237, частка коридору 101 в рахунку 17,7 кв.м., частка коридору 201 в рахунку 12,7 кв.м. Загальна площа відчужуваних приміщень по житловому корпусу «К3» становить 484,7 кв.м.; також відчужується водоймище для питної води «ПВ»; клуб «Сс»; бар «Фф»; спортмайданчик «V»; водонапірна башта, «Ю»; танцмайданчик «IV»; ворота № 6; огородження № 9, № 11, № 10, № 12; замощення «III»: 1/3 тротуару «II»; уборна «У2».

В загальному користуванні залишити: №3 ворота, хвіртка №4, паркан №, парапет №13, рятувальня Ц, дорога І, ліхтарі, мережа каналізації і водопостачання.

Відчужувані будівлі, приміщення і споруди загальною площею 692,4 кв.м.

Пунктом 12 рішення виконавчого комітету Приморської міської ради №30 від 16.03.2012 присвоєно 1/5 частині дитячого оздоровчого табору «Алиє паруса» поштову адресу: м. Приморськ, вул. Курортна, б. 13а.

Пунктом 13 зазначеного рішення вирішено оформити право власності з видачею свідоцтва про право власності замість договору купівлі-продажу №0-4/06-2002 на 1/5 частину дитячого оздоровчого табору «Алиє паруса» за ТОВ «Гівара».

Відповідно до рішення виконавчого комітету Приморської міської ради №148 від 17.07.2012 «Про внесення змін до деяких рішень виконавчого комітету Приморської міської ради», п.3 було змінено преамбулу рішенням виконавчого комітету Приморської міської ради №30 від 16.03.2012 і викладено у наступній редакції:

«Керуючись п. 1. Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», пп. 10 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розглянувши заяву ТОВ «ГІВАРА» № 370/02-07 від 06.03.2012 р. (на підставі наданих до заяви № 370/02-07 від 06.03.2012 р. документів - рішення господарського суду Запорізької області по справі № 14/1619 від 30.08.2005 р., рішення суду по справі № 20/66/06 від 05.04.2006 р., копії договору купівлі - продажу № 04/06-2002 від 04.06.2002 р.) ...

п. 12. Присвоїти 1/5 частці оздоровчого табору «Алиє паруса-2», що складається з: в корпусі (літера «К3») кімнати від № 1 по 65 включно, загальною площею 499,1 кв.м, водойма для питної води (літера «ПВ»), прибудова (літера «с»), бар (літера «Ф»), спортмайданчик (літера «V»), вимощення (літера «VII»), водонапірна башта (літера «Ю»), танцмайданчик (літера «IV»), ворота №6, огорожа №11, огорожа до спортмайданчика №12, майданчик для сміття (літера «V III»), навіс (літера «С1»), замощення «III», замощення «IX», частка тротуару «II» площею 436,97 кв м, убиральня (літера «У2»), розташованих за адресою: м. Приморськ, вул. Курортна, 13, нову поштову адресу - м. Приморськ, вул. Курортна, 13а;

п. 13. Оформити право власності з видачею свідоцтва про право власності взамін договору купівлі продажу № 04/06-2002 від 04.06.2002 р. на оздоровчий табір «Алиє паруса-2», що складається з: в корпусі (літера «К3») кімнати від № 1 по 65 включно, загальною площею 499,1 кв.м, водойма для питної води (літера «ПВ»), прибудова (літера «с»), бар (літера «Ф»), спортмайданчик (літера «V»), вимощення (літера «VII»), танцмайданчик (літера «IV»), ворота №6, огорожа №11, огорожа до спортмайданчика №12, майданчик для сміття (літера «VIII»), навіс (літера «С1»), замощення «III», замощення «IX», частка тротуару «II» площею 436,97 кв м, убиральня (літера «У2»), розташованих за адресою: м. Приморськ, вул. Курортна, 13, нову поштову адресу - м. Приморськ, вул. Курортна, 13а, розташованого за адресом: м. Приморськ, ву. Курортна, 13а за товариством з обмеженою відповідальністю «ГІВАРА»;

п. 14. Приморському комунальному підприємству технічної інвентаризації сформувати свідоцтво про право власності та провести реєстрацію права власності з видачою свідоцтва про право власності взамін договору купівлі продажу № 04/06-2002 від 04.06.2002 р. на оздоровчого табору «Алиє паруса-2», що складається з: в корпусі (літера «К3») кімнати від № 1 по 65 включно, загальною площею 499,1 кв.м, водойма для питної води (літера «ПВ»), прибудова (літера «с»), бар (літера «Ф»), спортмайданчик (літера «V»), вимощення (літера «VII»), танцмайданчик (літера «IV»), ворота №6, огорожа №11, огорожа до спортмайданчика №12, майданчик для сміття (літера «VIII»), навіс (літера «С1»), замощення «III», замощення «IX», частка тротуару «II» площею 436,97 кв м, убиральня (літера «У2»), розташованих за адресою: м. Приморськ, вул. Курортна, 13, нову поштову адресу - м. Приморськ, вул. Курортна, 13а, розташованого за адресом: м. Приморськ, ву. Курортна, 13а за товариством з обмеженою відповідальністю «ГІВАРА».

23.07.2012 на підставі рішення виконавчого комітету Приморської міської ради №148 від 17.07.2012 ТОВ «Гівара» видано свідоцтво про право власності на 1/1 частку оздоровчого табору «Алиє паруса-2», розташований за адресою: Запорізька обл., м. Приморськ, вул. Курортна, б. 13-а. Опис об`єкта: корпус «К», кімнати №1-№65, загальною площею 499,1 кв.м.: прибудова с, загальною площею 30,8 кв.м.; бар Ф, загальною площею 49,8 кв.м.; водойма для питної води, ПВ; ворота №6; огорожа №11; огорожа №12; спортмайданчик V; вимощення VІІ; майданчик для сміття VІІІ; замощення ІІІ; замощення ІХ; тротуар, площею 436,97 кв.м., ІІ; убиральня У2; навіс С1.

Позивач ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» звернувся до суду з вимогою скасувати рішення виконкому Приморської міської ради №148 від 17.07.2012 та видане ТОВ «Гівара» свідоцтво, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням та свідоцтвом про право власності порушено права позивача на дорогу № та 2/3 частини дороги ІІ.

Також позивач зазначає, що порушення його прав підтверджується листом Приморського комунального підприємства технічної інвентаризації Приморської міської ради Запорізької області вих. №522 від 28.12.2019, відповідно до якого зміна нумерації приміщень та збільшення площі корпусу літ. «К3», належної третій особі, відбулася в результаті реконструкції на першому поверсі частини корпусу літ. «К3», зокрема, внаслідок зведення за рахунок знесення частини дороги І та дороги (тротуару) ІІ двох бетонних ганків до корпусу літ. «К3».

Крім того, на думку позивача, дитячий оздоровчий табір «Алиє паруса» належав позивачу та третій особі на праві спільної часткової власності, оскільки договорами купівлі-продажу, на підставі яких до сторін перейшло право власності, були визначені частки 4/5 та 1/5 відповідно.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Виходячи з норм ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, воно гарантоване та закріплене, зокрема, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 1 статті 23 ГК України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб`єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб`єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п. 4 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 386 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.04.2006 у справі №20/66/06 задоволено частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» та виділено в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю Завод підйомно-транспортних машин 4/5 частин майнового комплексу дитячого оздоровчого табору Алые паруса, що знаходиться за адресою: м. Приморськ, вул. Курортна, 13, та розташований на земельній ділянці 5,3 га, а саме: адмінбудівлю (літ А) загальною внутрішньою площею 305,8 кв.м., їдальню (літ А1) загальною внутрішньою площею 659,4 кв.м., медпункт (літ. Бб) загальною внутрішньою площею 85,1 кв.м., сторожку (літ В) загальною внутрішньою площею 8,4 кв.м., пральню-душову (літ Д) загальною внутрішньою площею 139,4 кв.м., склади (літ Ии, Ж, З) загальною внутрішньою площею 174,9 кв.м., корпус № 1 (літ К-1) загальною внутрішньою площею 793,5 кв.м., корпус № 2 (літ К-2) загальною внутрішньою площею 795,9 кв.м., корпус № 3 (літ К-3) кімнати №№ 102-107, 141-150, 202-207, 238-248, частина коридору № 101 площею 20 кв.м., частина коридору № 201 площею 24,4 кв.м., склади (літ М, П, П1п) загальною внутрішньою площею 140,5 кв.м., дизельну (літ Т) загальною внутрішньою площею 20,4 кв.м., підвал (літ ПодИ) загальною внутрішньою площею 43,0 кв.м., склад-холодильник (літ О), навіси (літ Н, Н1-7, Р), трансформаторна (літ-Х), загальні уборні (літ У, У1), басейн (літ Ч), громовідводи (літ Г1-5), водойми (літ ПВ1), огородження (літ NN 5, 7, 8), резервуар (літ Е), ворота (літ N 2), хвіртки (літ N1), вмивальники (літ Э,Э1), фонтанчики питні (літ Ф1), площадки для сміття (літ VI). У частині позовних вимог про виділення в натурі дороги І та 2/3 частини дороги ІІ, позов залишено без розгляду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.02.2012 у справі №11/5009/6946/11 за позовом ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» до ТОВ «Гівара» про виділ з 4/5 долі майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Алиє паруса`в натурі 2/3 тротуару ІІ (873,9кв.м) та дороги І (6446,1кв.м) майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Алиє паруса», що знаходиться за адресою: вул. Курортна, 13 у м. Приморськ Запорізької області, встановлено наступне:

«Отже, в договорах укладених між ВАТ «Запоріжсільбуд`і ТОВ «ГамалІТА» 27.06.2002р. та ВАТ «Запоріжсільбуд`і ПП «Сантекс» 12.08.2002р. зазначені ті частини майнового комплексу, які в подальшому відчужені ТОВ «Гівара`та ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин`за договорами №04/06-2002 від 05.07.2002р. та №67 від 20.09.2002р.

Відповідно до приписів діючого законодавства (глава 26 ЦК України) характерною ознакою спільної власності є множинність суб`єкта та єдність об`єкта, учасники спільної часткової власності мають частку у праві власності на спільне майно в цілому, а не конкретну частину майна. Так, з приписів ст. 355 ЦК України, якою визначено поняття і види спільної власності, вбачається, що право кожного із співвласників охоплює весь об`єкт власності в цілому, а не якусь його частину. Тобто право власності, хоч і належить одразу декільком особам, охоплює одне і те саме майно неподільно. Часткою власників у праві спільної часткової власності є вираженою арифметично (1/2, 2/3 і т. д.).

Учасникам спільної часткової власності належить не право власності на конкретну частку у спільній власності, а частка у праві власності, адже в протилежному випадку кожен із співвласників мав би можливість самостійно здійснювати право власності щодо даного майна у повному обсязі, що зводило б нанівець саму ідею спільної власності шляхом розпорядження своєю часткою (ст.ст.361, 362 ЦК України).

Продані за договорами №04/06-2002 від 05.07.2002р. та №67 від 20.09.2002р. частини майнового комплексу на момент продажу не перебували у спільній частковій власності ТОВ «ГамалІТА`і ПП «Сантекс», оскільки в договорах укладених між ВАТ «Запоріжсільбуд» і ТОВ «ГамалІТА» 27.06.2002р. та ВАТ «Запоріжсільбуд» і ПП «Сантекс» 12.08.2002р. відчужувані об`єкти нерухомості були конкретно визначені сторонами. Тобто предмети договорів №04/06-2002 від 05.07.2002р. та №67 від 20.09.2002р. на момент їх відчуження перебували в статусі окремої власності ТОВ «ГамалІТА`і ПП «Сантекс».

Положення глави 32 ЦК України, яка передбачає поняття користування чужим майном, встановлення сервітуту, його зміст і припинення, вказують на правову обґрунтованість забезпечення в договорі купівлі-продажу від 27.06.2002р., а потім в договорі №04/06-2002 від 05.07.2002р. інтересів покупців 1/5 частини майнового комплексу щодо користування воротами №3, хвірткою №4, парапетом №13, рятувальною «Ц», дорогою №1, ліхтарями, мережею водопостачання та каналізацією, які входять до складу цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Алиє паруса» (головної речі) та являються невід`ємною його частиною (приналежністю до головної речі)…

Як вже визначено судовою колегією, в силу положень чинного цивільного законодавства, вибуття з володіння власника за його волею частини належного йому майна на підставі укладеного, з дотримання вимог закону щодо змісту і форми, договору купівлі-продажу, не є підставою для створення у колишнього власника та нового власника права спільної власності як на відчужене, так і на те, що залишилося після відчуження, майно. Єдина адреса будівлі, в якій розміщені обєкти нерухомості різних власників, не є доказом, що характеризує майно як дольове.

Стосовно матеріалів Приморського комунального підприємства технічної інвентаризації, зокрема, його висновку щодо технічної можливості розподілу майна в натурі між ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин`та ТОВ «Гівара», судова колегія зазначає, що висновок про те, що продані частини майнового комплексу не є спільною частковою власністю зроблений апеляційним судом на підставі таких доказів, як вищеописані договори купівлі-продажу індивідуально визначеного майна, які у даному випадку є правовстановлюючими документами, та з дотриманням ст.34 ГПК України в частині допустимості доказів, а також ст.35 ГПК України щодо оцінки преюдиційного значення фактів встановлених в рішенні господарського суду Запорізької області від 05.04.2006р. у справі №20/66/06 та рішенні господарського суду Запорізької області від 30.08.2005р. у справі №14/161д.».

Як вбачається з викладеного, судом встановлено, що спірний об`єкт оздоровчий табір «Алиє паруса» - не є об`єктом спільної часткової власності, відтак посилання позивача на відсутність договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна між ним та третьою особою є безпідставними.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що надані відповідачем незасвідчені належним чином копії судових рішень є неналежними доказами, а також враховано те, що позивач був обізнаний про наявність зазначених рішень, оскільки був стороною у справах №20/66/06 та №11/5009/6946/11.

Посилання позивача на лист Приморського комунального підприємства технічної інвентаризації №522 від 28.12.2019 в обґрунтування порушення його права власності на 2/3 частини дороги ІІ та дороги І шляхом зведення третьою особою двох бетонних ґанків до корпусу літ. «К3» за рахунок знесення частин дороги І та дороги (тротуару) ІІ, суд вважає безпідставним, оскільки окрім зазначеного листа позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу (висновок експертизи тощо) щодо збільшення відповідачем площі саме за рахунок власності позивача.

Згідно з приписами ст.ст. 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами порушення його прав та законних інтересів, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Всі посилання позивача спростовані матеріалами справи та поясненнями відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» до Виконавчого комітету Приморської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гівара» про визнання незаконним та скасування пункту рішення та визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12 лютого 2020 року.

Суддя О.А. Топчій