УХВАЛА

про залишення заяви без руху

м. Київ

17.02.2020Справа № 910/4542/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівон А.М., розглянувши заяву

стягувача Акціонерного товариства «Асвіо Банк» (14000, м. Чернігів, вул. Преображенська, 2, )

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання

у справі № 910/4542/15-г

За позовом Акціонерного товариства «Асвіо Банк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Інвестгруп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 127 667 722,02 грн.

без повідомлення представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 року у справі № 910/4542/15-г (суддя Селівон А.М.) позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» 116.025.235,00 грн. заборгованості за кредитом, 11.642.487,02 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами та 33.390,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» в дохід Державного бюджету України 73.080,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 19.10.2016 року видано відповідні накази зі строком пред`явлення до виконання до 11.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 року (суддя Ярмак О.М.) за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" у зв`язку із втратою виконавчого документа в процесі ліквідації банку видно дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 09.10.2016 року у справі № 910/4542/15-г про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Інвестгруп" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" 116 025 235,00 грн. заборгованості за кредитом, 11 642 487,02 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами та 33 390,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи строком пред`явлення до виконання до 11.10.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 року (суддя Сівакова В.В.) здійснено заміну сторони стягувача - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, ) на правонаступника Акціонерне товариство "Асвіо Банк" (14000, м. Чернігів, вул. Преображенська, 2, ) щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/4542/15-г від 01.09.2016 року в зв`язку з відступленням ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» новому кредитору Акціонерному товариству «Асвіо Банк» згідно укладеного договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 55-UA-EA-2019-10-16-000024-b_2 від 07.11.2019 року права вимоги, що виникло на підставі кредитного договору № 0606/01 від 06.06.2012 року.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва 12.02.2020 року від стягувача Акціонерного товариства «Асвіо Банк» надійшла заява б/н від 11.02.2020 року про поновлення на підставі ст. 329 ГПК України пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.10.2018 року у справі № 910/4542/15-г, в якій заявник просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу, з огляду на фактичні обставини набуття прав стягувача у даній справі та посилаючись, відповідно, на об`єктивні причини неможливості звернення до органів державної виконавчої служби щодо пред`явлення вказаного наказу від 19.10.2018 року до виконання.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.02.2020 року, вищевказана заява була передана судді Селівону А.М.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Особливості поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання визначені статтею 329 ГПК України.

Так, відповідно до ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Окрім цього за приписами частини 3 статті 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються і розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

За висновками суду, оскільки нормами ГПК України не передбачено порядку подання заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання, господарський суд має застосовувати загальні положення господарсько-процесуального закону, що регулюють порядок здійснення позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку від 05.03.2009 року № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Натомість як встановлено судом, в порушення вказаних норм заявником (стягувачем) до поданої заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання окрім доказів надсилання заяви та доданих до неї документів на адресу боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», доказів на підтвердження надсилання її на адресу всіх учасників справи № 910/4542/15-г, а саме третьої особи по справі - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не надано.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, зазначені вимоги до заяв, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що статтею 329 ГПК України передбачено розгляд заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання в десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Отже, оскільки нормами ГПК передбачений обмежений строк для розгляду заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання та обов`язок повідомлення учасників справи про розгляд такої заяви, необхідною передумовою дотримання судом основних засад господарського судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Таким чином, неотримання учасником справи копії заяви про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасника справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Окрім цього суд зазначає, що згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч наведеним вимогам закону, заявник не зазначив повного складу сторін у справі № 910/4542/15-г, їх місцезнаходження, поштовий індекс; ідентифікаційний код, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставини, оскільки заява Акціонерного товариства «Асвіо Банк» про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити вказану заяву без руху, надавши заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із відповідною заявою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 172, 174, 232, 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Залишити заяву Акціонерного товариства «Асвіо Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству «Асвіо Банк» строк на усунення недоліків заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

3. Встановити Акціонерному товариству «Асвіо Банк» усунення недоліків заяви про заміну сторони її правонаступником шляхом подання суду:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання копії заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та всіх доданих до неї документів на адресу третьої особи у справі;

- подання письмової заяви із зазначенням повного складу сторін у справі, їх місцезнаходження, поштовий індекс; ідентифікаційний код, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

4. Ухвала набирає законної сили 17.02.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон