ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року Справа № 904/3586/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

учасники справи явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лозуватського житлово-комунального підприємства на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 за результатами розгляду заяви Лозуватського житлово-комунального підприємства вих. №318 від 25.11.2019 про розстрочення виконання рішення у справі №904/3586/19 (суддя Панна С.П., повна ухвала складена 10.12.2019)

за позовом Державного промислового підприємства "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до відповідача Лозуватського житлово-комунального підприємства, с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 189 162,06 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2019 у справі №904/3586/19 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Лозуватського житлово-комунального підприємства на користь Державного промислового підприємства "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ" основну заборгованість - 154 443,98 грн, 3% річних - 8569,66 грн, втрати від інфляції - 25406,62 грн, а також судові витрати - 2315,43 грн.

26.11.2019 на адресу господарського суду від Відповідача надійшла заява за вих. №318 від 25.11.2019 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2019, в якій Лозуватське житлово-комунальне підприємство просило суд розстрочити виконання рішення у справі №904/3586/19 відповідно до наступного графіка: до 30.12.2019 - 7339,60 грн; до 30.01.2020 - 17339,60 грн; до 30.02.2020 - 20339,60 грн; до 30.03.2020 - 20339,60 грн; до 30.04.2020 - 19339,60 грн; до 30.05.2020 - 19339,60 грн; до 30.06.2020 - 17339,60 грн; до 30.07.2020 - 17339,60 грн; до 30.08.2020 - 17339,60 грн; до 30.09.2020 - 17339,60 грн; до 30.10.2020 - 17339,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 у справі №904/3586/19 (суддя Панна С.П.) заяву Лозуватського житлово-комунального підприємства вих. №318 від 25.11.2019 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2019 у справі №904/3586/19 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2019 у справі №904/3586/19 щодо сплати Лозуватським житлово-комунальним підприємством на користь Державного промислового підприємства "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ" основної заборгованості - 154 443,98 грн, 3% річних - 8569,66 грн, 25406,62 грн - втрат від інфляції, а також судових витрати - 2315,43 грн на 6 місяців відповідно до наступного графіку: - до 30.12.2019 - 31789,28 грн; - до 30.01.2020 - 31789,28 грн; - до 30.02.2020 - 31789,28 грн; - до 30.03.2020 - 31789,28 грн; - до 30.04.2020 - 31789,28 грн; - до 30.05.2020 - 31789,28 грн.

Ухвала суду мотивована посиланням на положеннями ст. 331 ГПК України та врахуванням судом справедливого балансу інтересів обох сторін.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами звернувся Відповідач, в яких, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, необґрунтованість рішення суду щодо скорочення графіку розстрочення, просив ухвалу скасувати повністю, розстрочити виконання рішення за запропонованим Відповідачем графіком.

Апеляційні скарги обґрунтовані наступним:

- судом першої інстанції не зазначені мотиви для часткового задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду;

- судом не надано оцінки тому, що Відповідач є соціально значущим підприємством та не є кінцевим споживачем теплової електроенергії;

- Відповідач є збитковим підприємством та не має фінансової можливості розрахунків з Позивачем не з власної вини або ініціативи;

- умови встановленого судом графіку є неправомірно завищеними та невиправданими, що істотно ускладнює добровільне виконання рішення по справі;

- Позивач не вчинив дій щодо надання відзиву на подану заяву, не забезпечив участь повноважного представника в судове засідання, чим фактично підтвердив відсутність порушення своїх матеріальних інтересів.

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи від 13.01.2020 апеляційні скарги передані для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.

Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Лозуватського житлово-комунального підприємства на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 у справі №904/3586/19, об`єднано скарги в одне провадження, розгляд якого призначено у судовому засіданні на 17.02.2020 14.30 год. Запропоновано Позивачу надати відзив на апеляційну скаргу у строк до 07.02.2020.

У судове засідання 17.02.2020 Позивач явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №№ 358, 374). Відзиву на апеляційну скаргу від нього до суду також не надходило.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 17.02.2020 також не забезпечив, надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності повноважного представника через відсутність матеріальної можливості забезпечити командирування представника до м. Дніпро для участі у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій поставляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочення виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк останній не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Також слід враховувати, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 73-74 ГПК України, тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, подана заява про розстрочку виконання рішення суду обґрунтована тим, що:

1) Відповідач здійснює централізоване водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання державним установам на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області;

2) Відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, яке зумовлене наявністю загальної дебіторської заборгованості перед підприємством в сумі 900474,62 грн, кредиторської заборгованості у сумі 1517370,18 грн;

3) Відповідач є єдиним виконавцем надавачем зазначених житлово комунальних послуг та в разі одномоментного стягнення заборгованості за рішенням суду господарська діяльність підприємства зупиниться, що призведе до кризової ситуації у соціальній сфері сіл, що розташовані на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

До заяви про розстрочку виконання рішення суду надані докази, що підтверджують викладені в ній обставини, а саме: ліцензії на виробництво теплової енергії, її транспортування та постачання, централізоване водопостачання та водовідведення; рішення Лозуватської сільської ради від 27.02.2015 про визначення Відповідача виконавцем послуги на вивіз твердих побутових відходів; довідка Лозуватської сільської ради від 22.11.2019, що Відповідач є єдиним виконавцем надавачем ліцензованих послуг на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області; довідка про стан дебіторської та кредиторської заборгованості станом на 01.11.2019 та фінансова звітність станом на 30.09.2019.

Згідно правової позиції Верховного Суду, у прийнятій постанові від 27 червня 2018 року у справі №813/8842/13-а, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/або розстрочки виконання судового рішення.

Водночас, суд у даній справі враховує, що Відповідач, як було зазначено, є соціально значимим суб`єктом господарювання для відповідної місцевості, де він знаходиться, є єдиним виконавцем надавачем ліцензованих послуг на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, тому виконання рішення суду з урахуванням розстрочення дозволить уникнути зупинки діяльності підприємства.

Крім того, суд враховує, що спір виник з вини відповідача, однак останній фактично визнав борг, але у зв`язку із складним економічним станом підприємства не має можливості погасити його одним платежом після набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі апелянт зауважує, що вимоги оскаржуваної ухвали суду є неправомірно завищеними, бо розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців замість запропонованих 11 істотно ускладнює добровільне, повне та вчасне його виконання.

Разом з тим, апелянтом не враховано, що принцип «справедливої рівноваги» та «справедливого балансу» в даному випадку полягає у дотриманні інтересів Позивача щодо отримання стягнутого за рішенням суду, яке набрало законної сили, та Відповідача щодо можливості виконати це рішення у певний строк. Тому, не подання Позивачем відзиву на заяву про розстрочення виконання рішення суду та не забезпечення явки повноваженого представника в судове засідання не може підтверджувати факт відсутності порушення його матеріальних інтересів, бо рішення суду від 07.11.2019 ще не виконано, а отже матеріальний інтерес Позивача щодо отримання стягнутого за ним не реалізований.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення поданої заяви та розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців з урахуванням інтересів обох сторін.

Ухвала суду прийнята з дотриманням норм матеріального, процесуального права та принципів «справедливої рівноваги» та «справедливого балансу» у розумінні ст. 6 Конвенції та підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта Лозуватське житлово-комунальне підприємство.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Лозуватського житлово-комунального підприємства на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 у справі №904/3586/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 у справі №904/3586/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Лозуватське житлово-комунальне підприємство.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 20.02.2020 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд