ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.02.2020 Справа № 908/347/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченко М.В., розглянувши заяву (вих. № 368 від 12.02.2020) Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Запорізької обласної громадської організації «Право на життя» (69065, м. Запоріжжя, вул. Михайлова, буд. 46, кв. 38, ) грошової заборгованості у розмірі 18216,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

14.02.2020 у Господарський суд Запорізької області надійшла письмова заява за вих. № 368 від 12.02.2020 Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» про видачу судового наказу щодо стягнення з Запорізької обласної громадської організації «Право на життя» на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя заборгованості зі сплати 70% орендної плати у розмірі 15539,54 грн., штрафних санкцій 466,19 грн., а всього 16005,73 грн.; стягнення на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» заборгованості зі сплати 30% орендної плати у розмірі 2146,27 грн., штрафних санкцій 64,39 грн., а всього 2210,66 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2020 вказану заяву передано для розгляду судді Мірошниченко М.В.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що згідно з умовами договору оренди нежитлового приміщення № 241/0 від 11.12.2015 (зі змінами, внесеними додатковими угодами) та акту прийому-передачі Запорізька обласна громадська організація «Право на життя» (орендар) отримала в строкове платне користування комунальне майно за адресою: вул. Рекордна, 39. Станом на 01.10.2019 за орендарем у межах трирічного строку позовної давності за даними бухгалтерського обліку обліковується заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди 15539,54 грн. на користь місцевого бюджету та 2146,27 грн. на користь КП «ВРЕЖО № 7», що підтверджується наданими розрахунками заборгованості.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві заявлені вимоги, розмір яких не перевищує розміру, визначеного ст. 148 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 2 частини 2 ст. 150 ГПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду від 18.02.2020, повним найменуванням юридичної особи боржника () є: Запорізька обласна громадська організація «Право на життя - Запоріжжя», скорочене найменування: ЗОГО «Право на життя - Запоріжжя».

У безкоштовному витязі з ЄДР, який додано до заяви, також зазначено повне найменування юридичної особи боржника (): Запорізька обласна громадська організація «Право на життя - Запоріжжя».

Крім того, договір оренди нежитлового приміщення № 241/0 від 11.12.2015, на який посилається заявник, укладений із Запорізькою обласною громадською організацією «Право на життя - Запоріжжя».

У заяві про видачу судового наказу, у порушення ч. 2 ст. 150 ГПК України, заявником не зазначено повне найменування боржника, боржником заявник визначив Запорізьку обласну громадську організацію «Право на життя», .

Пунктом 5 частини 2 ст. 150 ГПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заявник у заяві зазначає про укладений договір оренди нежитлового приміщення № 241/0 від 11.12.2015 (зі змінами, внесеними додатковими угодами). Однак, не зазначає перелік даних доказів (додаткових угод) та у порушення ч. 3 ст. 150 ГПК України не додає до заяви вказаних документів.

Враховуючи наведене, подана Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» заява за вих. № 368 від 12.02.2020 про видачу судового наказу про стягнення з Запорізької обласної громадської організації «Право на життя» грошової заборгованості подана з порушенням вимог п.п. 2, 5 ч. 2, ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» у видачі судового наказу про стягнення грошової заборгованості на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись п.п. 2, 5 ч. 2, ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» у видачі судового наказу за заявою (вих. № 368 від 12.02.2020) про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 18.02.2020.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Копію даної ухвали направити стягувачу та боржнику за заявою.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Суддя М.В. Мірошниченко