У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2020 року м. Чернігівсправа № 927/87/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 07.02.2020

за позовом: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ,

до відповідача: ТОВ «ААЙСБЕРГ»,

пр АДРЕСА_2 35, кв. 77, м. Чернігів, 14000

про визнання припиненими трудових відносин

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ААЙСБЕРГ» про визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «ААЙСБЕРГ» у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст.38КзПП та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як директора.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.10.2017 ОСОБА_1 було призначено на посаду директора ТОВ «ААЙСБЕРГ», позивач бажає змінити місце роботи й сферу діяльності, належного зв`язку із засновником (учасником) ТОВ «ААЙСБЕРГ» не має, що є перешкодою у вільному (прямому) звільненні позивача з посади директора за власним бажанням (відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю) та є причиною звернення до суду. Повідомляє, що позивачем 26.11.2019 було написано загальним зборам учасників ТОВ «ААЙСБЕРГ» заяву про звільнення та відповіді не отримано. Уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «ААЙСБЕРГ» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу. Невнесення відповідачем відповідних змін про звільнення з посади директора ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру свідчить про те, що відповідач не визнає припинення трудових відносин з позивачем та продовжує вважати його керівником товариства. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст. 38 КзПП, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 58, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства».

Суд звертає увагу, що позивачем в правову підставу позову покладено ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, у той час як позивач звертається до господарського суду з позовом.

У відповідності до приписів ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, останній визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, позивачем не вказано повне найменування відповідача, не зазначено офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти учасників справи, не зауважено, що такі відомості невідомі (відсутні).

Крім того, за приписами п.5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч. 2 ст. 164 позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в позовній заяві посилається на те, що 26.11.2019 ним було написано загальним зборам Товариства з обмеженою відповідальністю «ААЙСБЕРГ» заяву про звільнення та відповіді не отримано. До матеріалів позовної заяви позивачем подано неналежним чином засвідчену копію заяви про звільнення з займаної посади директора ТОВ «ААЙСБЕРГ» за власним бажанням, яка адресована «ТОВ «ААЙСБЕРГ». Позивачем не додано заяви, адресованої загальним зборам товариства «ААЙСБЕРГ», на яку йде посилання по тексту позовної заяви.

Позивачем до позовної заяви додано фотокопії трудової книжки, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту, заяви позивача про звільнення, які тільки містять зазначення «копія вірна» та підпис.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали, та прізвище, дати засвідчення копії, а відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи (п.5.26).

Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Однак додані позивачем до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені у встановленому чинним законодавством порядку.

За вимогами п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч приписам ч. 5 ст. 91 та п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів доказів доданих до позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 9, п.10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В той же час, позовна заява ОСОБА_1 не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За приписами ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Приписи ч.1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, так і аналогічних приписів ст. 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

За змістом п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, реєстрованим поштовим відправленням є поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. При цьому, розрахунковим документом є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Отже, відповідно до спеціальної норми господарського процесу та загального порядку надання послуг поштового зв`язку належним доказом надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ, виданий відправникові оператором поштового зв`язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення до пересилання, а також опис вкладення до цього листа.

Позивачем на підтвердження направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів подано накладну № 198 від 06.02.2020, опис вкладення від 06.02.2020. В накладній та описі вкладення одержувачем зазначено ТОВ «Айсберг» (мовою документа).

З метою з`ясування місцезнаходження відповідача та його правового статусу, судом отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.02.2020 за критерієм пошуку . Як вбачається з відомостей з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, найменуванням юридичної особи зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ААЙСБЕРГ», ТОВ «ААЙСБЕРГ», місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, проспект Миру, б.35, кв.77, засновник - ОСОБА_2, АДРЕСА_3 ; керівник - ОСОБА_1 , 27.10.2014.

Отже, зазначена в накладній та описі вкладення назва відповідача не збігається з назвою відповідача, вказаною позивачем у вступній частини позовної заяви та зазначеною в витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, в описі вкладення зазначено про направлення відповідачу копії трудової книжки (один), виписки з ЄДРПОУ (один), копії статуту (16), копії заяви (один), копії заяви звільнення (один), а всього на 20 аркушах.

Таким чином, наданий позивачем опис вкладення у цінний лист не свідчить про направлення відповідачу копії позовної заяви.

Позивачем не надано розрахункового документу встановленої форми та на примірнику опису, що видається відправникові, не вказано повного номеру поштового відправлення.

Отже, матеріали позовної заяви не містять доказів направлення позивачем відповідачу копії позову з додатками, оскільки назва одержувача зазначена в описі та накладній не відповідає найменуванню юридичної особи, яка зазначена при його державній реєстрації у ЄДР, не надано розрахункового документу та як вбачається з опису вкладення в цінний лист у переліку не значиться про направлення відповідачу копії позовної заяви.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження відправлення відповідачу копій позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У ч. 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Держаний бюджет України на 2020 рік» установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 гривні.

Згідно з п.п. 1, 2 п. 2, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона містить 2 вимоги немайнового характеру: про визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «ААСБЕРГ» у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст.38 КзПП та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як директора.

Враховуючи вищевикладене, при поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір за 2 немайнові вимоги (2102 х 2) у розмірі 4204,00 грн та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору в зазначеному розмірі.

Як свідчить подана позивачем квитанція №16 від 06.02.2020, останнім сплачено судовий збір у сумі 2102,00грн.

За таких обставин, позивач сплатив судовий збір в меншому розмірі ніж передбачено чинним законодавством, тобто недоплатив 2102,00 грн.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 2, 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162, п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків шляхом:

- зазначення повного найменування відповідача, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти учасників справи, або зауважити, що такі відомості йому невідомі (відсутні);

- надання заяви від 26.11.2019 поданої позивачем загальним зборам товариства про звільнення з посади директора;

- надання належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви;

- надання письмового обґрунтування щодо підстав звернення з позовом до господарського суду;

- зазначення про наявність у позивача або іншої особи оригіналів доказів доданих до позовної заяви в копіях;

- надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- надання в письмовому вигляді підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання належних доказів направлення копії позовної заяви відповідачу і доданих до неї документів;

- надання доказів доплати судового збору в розмірі 2102,00 грн;

- надання доказів направлення відповідачу документів на усунення недоліків позовної заяви.

За таких обставин, керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви б/н від 07.02.2020.

3. Роз`яснити позивачу що у відповідності до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в разі не усунення ним всіх недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://www.court.gov.ua. або в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ю.Книш