РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2020Справа №910/6896/15-г
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації ) "Київкінофільм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсінемагруп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Київська міська рада

Київська міська державна адміністрація

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Кінотеатр "Київська Русь"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу кінообладнання №14/03/03 від 03.03.2014

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

За участю представників справи: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсінемагруп" про визнання недійсним договору купівлі-продажу кінообладнання №14/03/03 від 03.03.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Договір купівлі-продажу кінообладнання №14/03/03 від 03.03.2014, укладений директором з перевищенням повноважень, без затвердження наведеного Фінансовим планом на 2014 р. та без погодження власником (контролюючим органом) КМДА, на вкрай невигідних умовах в супереч інтересам і господарській діяльності позивача внаслідок зловмисної домовленості із контрагентом ТОВ «Артсінемагруп», у зв`язку з чим позивач вказує на існування підстав для визнання договору недійсним.

У відзиві на позов, поданому до суду 25.05.2015 відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що директор мав необхідний обсяг повноважень на укладення спірного договору. Окрім того, позивач своїми діями, які виразились зокрема в здійсненні платежів за договором купівлі-продажу, укладенні договору про розірвання договору купівлі-продажу кінообладання від 03.03.2014 №14/03/03 від 15.01.2015 схвалив спірні правочини, що свою чергу свідчить про безпідставність тверджень позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 у справі №910/6896/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 в задоволені позовних вимог КП "Київкінофільм" відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 у справі №910/6896/15-г та рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 скасовано. Справу №910/6896/15-г направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.04.2016 року справу № 910/6896/15-г передано судді Цюкалу Ю.В.

Ухвалою суду від 20.04.2016 прийнято справу № 910/6896/15-г до провадження судді Цюкало Ю.В. Призначено розгляд справи 23.05.2016. Залучено до участі у розгляді справи, відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "КІНОТЕАТР "КИЇВСЬКА РУСЬ" (04050, м. Київ, вулиця Артема, будинок 93, ідентифікаційний код 22885967).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 призначено у справі №910/6896/15-г судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

В зв`язку з закінченням терміну повноважень у судді Цюкала Ю.В., розпорядженням від 13.07.2017 №05-23/2-81 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

За результатами повторного автоматичного розподілу справа №910/6896/15-г передана для подальшого розгляду судді Борисенко І.І.

15.03.2018 через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок №10561/17-45 від 21.02.2018 та матеріали справи №910/6896/15-г.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення "ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017., чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 230 ГПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи та за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Оскільки суду повернуто матеріали справи №910/6896/15-г та у зв`язку з тим, що обставини справи, які були підставою для зупинення провадження у справі відпали, суд поновив провадження у справі №910/6896/15-г та ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 22.05.2018.

Розгляд справи відкладався.

В підготовчому засіданні 31.07.2018 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З`ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України та розглянуті численні клопотання відповідача по яким ухвалено протокольні ухвали.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання про можливість завершення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представники сторін зазначили про можливість закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 31.07.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/6896/15-г. Призначено розгляд справи №910/6896/15-г по суті на 25.09.2018.

Розгляд справи відкладався.

21.01.2019, керуючись ст.ст. 42, 80, 119 ГПК України, відповідач подав до суду клопотання про визнання поважними причини пропуску процесуального строку на подання доказів по справі № 910/6896/15-г, поновити вказаний строк, прийняти до розгляду всі подані адвокатом Буднік О.П. докази (у справі, том 6, 7, 8) та дослідити їх.

В зв`язку з тим, що зазначене клопотання не було направлено позивачу, суд за усним клопотанням представника позивача, оголосив в судовому засіданні протокольну ухвалу про оголошення в судовому засіданні перерву до 07.02.2019, для надання можливості позивачу ознайомитись з зазначеним клопотанням.

06.02.2019 Позивач подав заперечення проти клопотання відповідача про поновлення строку на подання доказів ТОВ "Артсінемагруп" з тих підстав, що Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2018 було відкрито провадження у справі №910/6896/15-г, та визначено сторонам надати суду у строк до 20.05.2018 додаткові докази на підтвердження своїх пояснень. Однак, лише 04.07.2018 відповідач ТОВ "Артсінемагруп" надав копії документів як докази по справі № 910/6896/15-г, тобто з пропуском на 1,5 місяці для подання доказів по справі. За твердженням Позивача Відповідачем не доведено відсутність його вини у тому що ним пропущено на 1,5 місяців строк для подання доказів по справі ту разі прийняття судом до розгляду доказів, які подані Відповідачем з пропуском строку, призведе до порушення процесуальних вимог ст.ст. 13, 80, 188 ГПК України, а також законних інтересів і прав позивача КП "Київкінофільм".

Ухвалою суду від 07.02.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ТОВ "Артсінемагруп" у поновленні пропущеного процесуального строку на подання додаткових доказів по справі № 910/6896/15-г. Залишено клопотання відповідача ТОВ "Артсінемагруп" про надання додаткових доказів до справи без розгляду, не прийнято до розгляду по справі №910/6896/15-г докази, подані ТОВ "Артсінемагруп" з пропуском процесуального строку.

В судовому засіданні 14.02.2019 представник відповідача підтримав подану 12.02.2019 через загальний відділ діловодства суду заяву про відвід судді Борисенко І.І.

Вказана заява про відвід головуючому судді у справі І.І. Борисенко мотивовано тим, що суддя І.І.Борисенко, не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу на підставі статті 35 ч. 1 п. 5 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 14.02.2019 визнано відвід судді Борисенко І.І необґрунтованим. Розгляд справи № 910/6896/15-г відкладено на 12.03.2019. Зупинено провадження у справі №910/6896/15-г до 12.03.2019. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсінемагруп" про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи № 910/6896/15-г передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 18.02.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсінемагруп" про відвід судді Борисенко І.І. відмовлено.

У зв`язку з поданням апеляційних скарг на ухвали суду від 07.02.2019, 14.02.2019 матеріали справи були відправлені до суду апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 24.04.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 ухвалу суду від 07.02.2019 у справі №910/6896/15-г скасовано.

Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2019 відмовлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 у справі №910/6896/15-г.

У зв`язку з викладеними обставинами та поверненням матеріалів справи до Господарського суду міста Києва, суд призначив до розгляду справу №910/6896/15-г на 01.08.2019.

У судовому засідання 01.08.2019 розгляд справи відкладено на 01.10.2019.

У судових засіданнях 01.10.2019, 31.10.2019, 26.11.2019, 16.01.2020 судом оголошувались перерви.

При розгляді справи по суті, судом було заслухано вступне слово позивача, відповідача, третіх осіб, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні 04.02.2020, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Артсінемагруп" (продавець) та комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" (покупець) укладено договір купівлі-продажу кінообладнання №14/03/03, за умовами якого продавець зобов`язується поставити обладнання покупцю, а покупець зобов`язується прийняти обладнання і своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору предметом договору є постачання обладнання, а саме: цифровий кінопроектор СР 2000 ХВ у кількості 1 шт., загальною вартістю 83325,00 грн.; блок живлення "CHRISTIE KSX-7000CD" у кількості 1 шт., загальною вартістю 13200,00 грн.; процесор обробки звуку у кількості 1 шт., загальною вартістю 49500,00 грн.; підсилювач потужності звуку "МРХ" у кількості 5 шт., загальною вартістю 12375,00 грн.; саббуфера, колонки JBL у кількості 2 шт., загальною вартістю 8250,00 грн.; заекранні звукові колонки "МІ-215" у кількості 12 шт., загальною вартістю 39600,00 грн.; звукові колонки оточення "JBL" у кількості 24 шт., загальною вартістю 123750,00 грн.; кіноекран у кількості 1 шт., загальною вартістю 90750,00 грн.; крісла у кількості 1145 шт., загальною вартістю 1889250,00 грн.; проектор Barco DP2R-12C у кількості 1 шт., загальною вартістю 231000,00 грн.; процесор обробки звуку "СР 650" у кількості 1 шт., загальною вартістю 33000,00 грн.; стійка з підсилювачем потужності звуку МРХ-300 у кількості 1 шт., загальною вартістю 2475,00 грн.; стійка з підсилювачем потужності звуку МРХ-600 у кількості 2 шт., загальною вартістю 13200,00 грн.; стійка з підсилювачем потужності звуку МРХ-1200 у кількості 1 шт., загальною вартістю 19800,00 грн.; саббуферні колонки "KCS" у кількості 2 шт., загальною вартістю 6600,00 грн.; заекранні звукові колонки "JBL" у кількості 3 шт., загальною вартістю 7425,00 грн.; звукові колонки оточення "JBL" у кількості 10 шт., загальною вартістю 82500,00 грн.; кіноекран у кількості 1 шт., загальною вартістю 24750,00 грн.; крісла у кількості 176 шт., загальною вартістю 290400,00 грн. Всього 3021150,00 грн.

Покупець зобов`язується прийняти обладнання і своєчасно здійснити оплату на умовах даного договору (п. 1.3 договору).

Згідно акту приймання-передавання обладнання від 01.04.2014 року відповідно до умов договору купівлі-продажу кінообладнання № 14/03/03 від 03.03.2014 року продавець передав, а покупець прийняв обладнання, згідно переліку п. 1.2 договору.

Відповідно до банківських виписок, доданих до матеріалів справи, позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 480000,00 грн. на виконання своїх зобов`язань за договором від 03.03.2014 року № 14/03/03: банківська виписка за 31.03.2014 року перераховано 100000,00 грн.; банківська виписка за 24.04.2014 року перераховано 100000,00 грн.; банківська виписка за 30.04.2014 року перераховано 30000,00 грн.; банківська виписка за 26.05.2014 року перераховано 100000,00 грн.; банківська виписка за 02.06.2014 року перераховано 100000,00 грн.; банківська виписка за 16.06.2014 року перераховано 20000,00 грн.; банківська виписка за 17.06.2014 року перераховано 5000,00 грн.; банківська виписка за 18.06.2014 року перераховано 25000,00 грн.

15.01.2015 сторони уклали Договір про розірвання, за умовами якого: продавець та покупець дійшли згоди розірвати Договір (п. 1 договору про розірвання).

Пунктом 2 договору про розірвання передбачено, що суми коштів, які надійшли від покупця до продавця до моменту підписання договору про розірвання, зараховуються в рахунок погашення штрафів та пені відповідно до пунктів 7.2, 7.3 та 8.4 договору.

Згідно з п.п.3 і 4 договору про розірвання покупець передає продавцю обладнання у строк 5 (п`ять) робочих днів з моменту підписання договору. Договір про розірвання набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Позивач протягом п`яти днів з моменту підписання договору про розірвання обладнання відповідачу не повернув.

Як на підставу для задоволення позову, КП "Київкінофільм" посилається на перевищення повноважень директором КП "Київкінофільм" на укладання договору купівлі-продажу кінообладнання, витрати на який не були затверджені фінансовим планом комунального підприємства, а також тим, що спірне майно було комунальною власністю і використовувалось кінотеатром "Київська Русь" з 2003 року, а оспорюваний договір купівлі-продажу укладено внаслідок зловмисної домовленості колишнього директора КП "Київкінофільм" із ТОВ "Артсинемагруп" без реального передавання майна.

Згідно із частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами частин 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, згідно з п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Як вбачається з договору купівлі-продажу №14/03/03 від 03.03.2014 року від комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) "Київкінофільм" він був укладений директором ОСОБА_1 на підставі статуту.

Як вбачається із матеріалів справи, спірний Договір від імені КП "Київкінофільм" підписаний директором ОСОБА_1, який діяв на підставі Статуту.

Суд відзначає, що спірний Договір було укладено директором КП "Київкінофільм" за відсутності необхідного обсягу повноважень з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно з ч. 3 ст. 92 вказаного Кодексу України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За приписами ст. 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.

Як свідчать матеріали справи та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи, станом на момент укладання спірного правочину ОСОБА_1 був директором КП "Київкінофільм".

Статут комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" затверджено рішенням Київської міської ради від 26.04.2007 року № 450/1111 (в редакції рішення Київської міської ради від 12.07.2012 року № 691/8028).

Відповідно до п. 1.2. статуту у своїй діяльності підприємство керується Конституцією та Законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, рішеннями Київської міської ради, розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київського міського голови, іншими нормативно-правовими актами, наказами Головного управління культури, а також цим статутом.

Згідно з п. 1.3 статуту підприємство є юридичною особою, діє на принципах повного господарського розрахунку, набуває майнові та особисті немайнові права, несе відповідні обов`язки, укладає договори, виступає в суді, господарському та адміністративних судах від свого імені, має відокремлене майно, поточний, валютні та інші рахунки в установах банків, печатку з власним найменуванням, штампи, затверджені у встановленому порядку товарний, фірмовий знак чи знак обслуговування, бланки з власними реквізитами та інші атрибути.

Відповідно до п.3.3, пп. 3.4.2 п. 3.4 статуту, майно підприємства складають фонди та оборотні кошти, а також інші матеріальні та фінансові ресурси, вартість яких відображається у самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: доходи, одержані від надання послуг та реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності.

Згідно з пп. 4.1.6 п. 4.1. статуту, для виконання статутних завдань підприємство має право: придбавати необхідне підприємству майно у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.

Відповідно до п. 5.1, пп. 5.3.1, 5.3.2, 5.3.4 п. 5.3 статуту, управління підприємством здійснює директор. Директор підприємства: без доручення представляє підприємство у відносинах з юридичними особами будь-яких форм власності та фізичними особами, в тому числі нерезидентами, в суді та господарському суді. Самостійно вирішує питання діяльності підприємства відповідно до законодавства України, укладеного контракту та цього статуту, за винятком тих, що віднесені до компетенції власника та інших органів управління підприємством. Розпоряджається майном підприємства; укладає від імені підприємства будь-які угоди, в тому числі зовнішньоекономічні; визначає вартість товарів робіт та послуг, які реалізуються, надаються підприємством; приймає рішення про подання претензій і позовів до юридичних осіб усіх форм власності та фізичних осіб, в тому числі нерезидентів.

При цьому, Статутом КП "Київкінофільм" визначено, що Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" створене відповідно до рішення Київської міської ради №450/1111 від 26.04.2007 р., засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва та підпорядковане Головному управлінню культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до п.3.1 Статуту, згідно з яким майно підприємства належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і закріплене за ним на праві господарського відання.

Положеннями п. 7.1 Статуту КП "Київкінофільм" визначено, що планування фінансово-господарської діяльності здійснюється шляхом складення у порядку та за формою, що визначаються виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією), річних фінансових планів, які затверджуються Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №2323 від 01.11.2001 р. було затверджено "Положення про порядок складання річного фінансового плану підприємством, організацією, установою, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та господарським товариством, у якому є частка майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в розмірі не менше як 30%" (надалі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення, останнє визначає порядок складання річного фінансового плану підприємствами, організаціями, установами, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Пунктом 3 Положення, визначено, що Річний фінансовий план складається на календарний рік із поквартальною розбивкою за формою, що наведена в додатку 1».

Згідно п. 4 Положення, річний фінансовий план відображає обсяги надходжень і спрямування коштів у планованому році з метою забезпечення потреб діяльності та розвитку підприємства, виконання його зобов`язань, включаючи зобов`язання щодо сплати податків та інших обов`язкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до п. 8 Положення, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом трьох місяців розглядає проект річного фінансового плану підприємства та приймає рішення про його затвердження або відхилення.

Пунктом 12 Положення річний фінансовий план затверджується наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, згідно вимог Статуту та Порядку, фінансово-господарська діяльність КП "Київкінофільм" у 2014 р. щодо спрямування коштів повинна була здійснюватися в межах та у відповідності до Фінансового плану на 2014 рік, - затвердженого Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що є засобом контролю і забезпечення дотримання інтересів власника (територіальної громади м. Києва), а також інтересів самого комунального підприємства та його господарської діяльності.

В свою чергу, Департамент комунальної власності м. Києва листом від 29.16.2014р. за №062/09/17-9150 «Про відхилення проекту річного фінансового плану на 2014 рік» і листом від 06.08.2015р. за № 062/09/22-8716 для КП «Київкінофільм» на 2014р. не було затверджено Департаментом комунальної власності м. Києва (КМДА) Фінансовий план щодо:

- спрямування видатків підприємства на придбання кінообладнання у третіх осіб;

- витрати коштів підприємства в сумі 3 021 150,00 грн. на купівлю кінообладнання.

Відповідно до ст. 75 Господарського кодексу України, основним плановим документом державного комерційного підприємства є фінансовий план, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів.

Державне комерційне підприємство зобов`язане виконувати річний та з поквартальною розбивкою фінансовий план на кожен наступний рік.

Державні комерційні підприємства утворюють за рахунок прибутку (доходу) спеціальні (цільові) фонди, призначені для покриття витрат, пов`язаних з їх діяльністю: амортизаційний фонд, фонд розвитку виробництва, фонд споживання (оплати праці), резервний фонд, інші фонди, передбачені статутом підприємства.

Порядок використання цих фондів визначається відповідно до затвердженого фінансового плану. Розподіл прибутку (доходу) державних комерційних підприємств здійснюється відповідно до затвердженого фінансового плану з урахуванням вимог цього Кодексу та інших законів.

Таким чином згідно вимог Статуту та Порядку, фінансово-господарська діяльність КП «Київкінофільм» у 2014р. щодо спрямування коштів повинна була здійснюватися в межах та відповідності до Фінансового плану на 2014р.,- затвердженого Департаментом комунальної власності/Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), як представником власника - територіальне громади міста Києва.

Статутом і Положенням не наділено правом Директора КП «Київкінофільм» на власний розсуд визначати фінансово-господарську діяльність підприємства; визначати спрямування і суми видатків коштів підприємства, оскільки наведене суперечить п. 1.2, 3.5., п. 7.1 Статуту, п. 1, п. 4, п. 8 Положення, ч. 1-2 ст. 75, ч. 9 ст. 78 ГК України.

Згідно ч. 1 і 5 ст. 65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами».

Відповідно до п. 7.2. Статуту КП «Київкінофільм», директор Підприємства несе персональну відповідальність за належне виконання затвердженого фінансового плану.

Частиною 3 ст. 24 ГК України, суб`єктами господарювання комунального сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише комунальної власності, а також суб`єкти, у статутному капіталі яких частка комунальні власності перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує органам місцевого самоврядування право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.

Частиною 1 ст. 63 ГК України, визначено, що залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Частиною 4 ст. 63 ГК України, унітарними є підприємства державні, комунальні.

Частинами 1-3 ст. 73 ГК України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, с представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Частиною 1 ст. 24 ГК України, управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Частиною 9 ст. 78 ГК України, особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених ним Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 75 ГК України, основним плановим документом державного комерційного підприємства є Фінансовий план, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів.

Частиною 1 ст. 75 ГК України, державне комерційне підприємство зобов`язане виконувати річний та з поквартальною розбивкою Фінансовий план на кожен наступний рік.

Частинами 8-9 ст. 75 ГК України, державні комерційні підприємства утворюють за рахунок прибутку (доходу) спеціальні (цільові) фонди, призначені для покриття витрат, пов`язаних з їх діяльністю: амортизаційний фонд; фонд розвитку виробництва; фонд споживання (оплати праці); резервний фонд; інші фонди, передбачені статутом підприємства.

Порядок використання цих фондів визначається відповідно до затвердженого фінансового плану. Розподіл прибутку (доходу) державних комерційних підприємств здійснюється відповідно до затвердженого фінансового плану з урахуванням вимог цього Кодексу та інших законів.

Таким чином, фінансово-господарська діяльність КП "Київкінофільм" із видатками на придбання майна у 2014 р. повинна була здійснюватись виключно на підставі затвердженого Фінансового плану на рік 2014 р. або здійснюватися після окремого затвердження таких видатків контролюючим органом (шляхом внесення змін до фінансового плану або окремого їх затвердження, якщо фінансовий план відхилений) Департаментом комунальної власності м. Києва, як представником власника територіальної громади м. Києва.

Разом з цим, фінансовим планом КП "Київкінофільм" на 2014 р. як не було передбачено видатків за спрямуванням "на придбання кінообладнання у третіх осіб" та витрат коштів в сумі розміром 3 021 150,00 грн. на купівлю кінообладнання, так і не було затверджено таких видатків та витрат Департаментом комунальної власності м. Києва (КМДА).

Згідно ч. 3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичне особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Отже при здійсненні фінансово-господарської діяльності КП «Київкінофільм» у 2014 рої директор не мав права від імені КП «Київкінофільм» приймати зобов`язання на суму 3 021 150, грн. на купівлю кінообладнання за Договором купівлі-продажу кінообладнання №14/03/03.

Таким чином, Директор КП «Київкінофільм» перевищив свої повноваження уклавши договір №14/03/03 із прийняття від імені КП «Київкінофільм» зобов`язання здійснити видатки суму 3 021 150,0 грн., тобто одноособово змінивши спрямування коштів підприємства і їх сум:

- без визначення вказаних видатків, обсягу і спрямування коштів підприємства для виконання своїх функцій у Фінансовому плані;

- без затвердження таких видатків, обсягу і спрямування коштів підприємства Департаментом комунальної власності КМДА;

В порушення вимог Статуту, Порядку, п. 1.2, 3.5., п. 7.1 Статуту, п. 1, п. 4, п. 8 Положення, ч. 1-2 ст. 75, ч.9 ст. 78 ГК України.

При цьому, як було зазначено, відповідно до п. 1.2, 7.1. Статуту та ст. 24, 73 і 75 ГК України, п. 4 Положення, основним документом який визначає порядок використання комунальним підприємством «Київкінофільм» набутих коштів, як комунального майна (майна територіальної громади), є фінансовий план на відповідний рік, що затверджується (погоджується) власником - територіальною громадою м. Києва в особі КМДА.

Отже, для Директора КП «Київкінофільм» є обов`язками вимоги п. 1.2, 3.5., п. 7.1 Статуту, п. 1, п. 4, п. 8 Положення, ч. 1-2 ст. 75, ч. 9 ст. 78 ГК України щодо виконання річного та з поквартальною розбивкою фінансового плану на кожен наступний рік, відповідно до якого підприємство здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів (ч. 1-2 ст. 75 ГК України).

При цьому, відповідно до ст. 241 ЦК України схвалення правочину вчиненого представником з перевищенням повноважень, законодавцем поставлено у залежність від здійснення відповідних Конклюдентних дій спрямованих на його виконання саме компетентними органами юридичної особи (ст.241 ЦК України).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 22.08.2018 №910/19776/17, від 20.03.2018 №910/8794/16, від 14.08.2018 №910/15151/14 при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

В свою чергу згідно п. 7.1. Статуту і п. 4, 8, 12 Положення погодження таких дій мало здійснюватися виключно Департаментом комунальної власності м. Києва (КМДА), шляхом затвердження у Фінансовому плані - видатків, обсягу і спрямування коштів підприємства для виконання своїх функцій.

Проте, Департаментом комунальної власності м. Києва Київської міської державної адміністрації не погоджував і не затверджував наведені видатки/ дії Директора із їх оплати у сумі 3 021 150,00 грн. за кінообладнання на користь ТОВ «Артсінемагруп» згідно п.3 Договору №14/03/03, а саме: їх суму, їх спрямування на придбання кінообладнання, їх виплату на користь контрагента ТОВ «Артсінемагруп».

Як зазначено вище, погодження видатків можливо виключно шляхом затвердження змін до Фінансового плану.

При цьому, доказів схвалення уповноваженим органом позивача, яким є наглядова рада позивача матеріали справи не містять.

Враховуючи, що витрати на придбання кінообладнання не затверджувалися - Департаментом комунальної власності м. Києва (КМДА), а змістом Статуту та Положення директора КП "Київкінофільм" не наділено правом на власний розсуд визначати фінансово-господарську діяльність Підприємства, суд дійшов висновку, що директор КП "Київкінофільм" укладаючи Договір купівлі-продажу №14/03/03 від 03.03.2014 діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

При цьому, відповідач під час укладення спірних договорів мав знати про вказані обмеження, оскільки директор позивача під час підписання договору діяв на підставі Статуту позивача.

Так, відповідно до умов Договору купівлі-продажу кінообладнання від 03.03.2014р. за №14/03/03 визначено, що комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) «Київкінофільм», що є платником податку на прибуток підприємств на загальних підставах, (надалі іменується «Покупець»), в особі директора Цветкова Андрія Володимировича, який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, (в подальшому разом іменуються «Сторони», а кожна окремо - «Сторона») уклали цей Договір.

Отже, на момент укладення договору ТОВ «Артсінемагруп» засвідчило як сторона договору, що перевірило межі повноважень директора ОСОБА_1 згідно і на підставі Статуту КП «Київкінофільм», а тому було обізнано про їх обмеження відповідно до п. 3.1 і 7.1, 7.2. Статуту.

Аналогічну позицію зазначено у п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013р. № 11, а саме, якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, тд. наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Аналогічне зазначено Верховним Судом у постанові від 20.03.2018р. справа №910/8794/16.

Крім того, згідно ч. 2 і 3 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за № 75 5-IV (в редакції на час укладення оскаржуваного договору) було визначено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у cпорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості».

Тому, є безпідставними посилання відповідача ТОВ «Артсінемагруп» щодо невнесення до ЄДРПОУ відомостей про обмеження повноважень директора КП «Київкінофільм» ОСОБА_1, оскільки ТОВ «Артсінемагруп» знало про ці відомості (обмеження) згідно положень Договору № 14/03/03 на момент його укладення.

Враховуючи наведене, за висновком суду ТОВ «Артсінемагруп», як контрагент знало про обмеження повноважень директора КП «Київкінофільм» ОСОБА_1 згідно Статуту.

Таким чином, оскільки за оскаржуваним Договором взято фінансові зобов`язання за рахунок комунальних коштів без затвердженого на це Фінансового плану на 2014р. та без відома і згоди власника - територіальною громадою м. Києва в особі КМДА в порушення Статуту і Положення, то оскаржуваний договір укладено із порушенням ч. 1 і 3 ст. 203 ЦК України, що є підставою для визнання їх недійсними згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Крім того, як на підставу для визнання Договору недійсним позивач посилається на те, що вказане в Договорі майно КП "Київкінофільм" не приймалось, оскільки таке майно вже було наявне у будівлях кінотеатрів КП "Київкінофільм" і належало останньому до моменту створення самого TOB "Артсінемагруп" і укладення із ним оскаржуваних Договорів оренди, а також на те, що директором КП "Київкінофільм" оскаржувані Договори укладено на вкрай невигідних умовах в супереч інтересам і господарській діяльності КП "Київкінофільм".

На виконання вказівок вищого господарського суду України, викладених у постанові від 06.04.2016 №910/6896/15-г, суд досліджує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіносвіт Діджитал" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Культурний центр "Київська Русь" (замовник) було укладено Договір на поставку обладнання та виконання робіт №040712 згідно п. 1.1 якого виконавець зобов`язався поставити обладнання замовнику та виконати роботи з його встановлення, а замовник зобов`язався прийняти обладнання та роботи і своєчасно здійснити їх оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору №040712 поставка обладнання проводиться виконавцем до 02 серпня 2012 року.

Відповідно до п. 2.4 договору №040712 від 18.07.2012 поставка обладнання здійснюється за рахунок виконавця до місця його встановлення в кінотеатр «Київська Русь», за адресою: м. Київ, вул. Артема, 93 (надалі «Пункт Поставки»),за домовленістю сторін.

Додатком №1 до договору №040712 сторони затвердили специфікацію по придбанню Замовником товару, згідно якої визначили найменування, кількість, ціну товару.

Як вбачається з листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіносвіт Діджитал" №01/18-03-2015 від 18.03.2015 р. із додатками №1, 2, 3 до нього останнім за адресою кінотеатру "Київська Русь" (м. Київ, вул. Артема, 93) до 2013 р. було змонтовано наступне обладнання:

- Звукова система JBL 5674Т - 3 шт.;

- Колонки оточення JBL 8340А - 24 шт.;

- Кінопроектор СР 2000 ХВ - 1 шт.;

- Кіноекран 8x3,4 - 1 шт.;

- Процесор обробки звуку СР 650D - 1 шт.;

- Підсилювач звуку JBL MPX 600 - 2 шт.;

- Савбуфер - 2 шт.;

- Підсилювач звуку JBL MPX 1200 - 1 шт.;

- Колонки оточення JBL3310 - 12 шт.;

- Підсилювач звуку JBL MPX 300 - 2 шт.;

- Проектор Вагсо DР 2К-12С - 1 шт.

Також, в матеріалах справи містяться Договір купівлі-продажу кінообладнання №01/10/13 від 01.10.2013 з додатком і акт прийому-передачі від 03.10.2013, яким ТОВ "Культурний центр "Київська Русь" продав і передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Меблева мануфактура" кінообладнання, включаючи 1145 крісел кінотеатру "Київська Русь" загальною ціною 760000,00 грн..

В подальшому за Договором №23/10/13 від 23.10.2013 це кінообладнання ТОВ "Меблева мануфактура" зобов`язалось поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Артсінемагруп" на загальну суму 786000,00грн., і яке було продано ТОВ "Артсінемагруп" комунальному підприємству "Київкінофільм" за оспорюваним Договором купівлі-продажу кінообладнання №14/03/03 від 03.03.2014 за ціною 3021150,00грн.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази реальності такого договору №23/10/13 від 23.10.2013, зокрема:

- відсутні докази оплати ТОВ «Артсінемагруп» на користь ТОВ «Меблева Мануфактура» коштів за договором для поставки обладнання, оскільки поставка здійснюється після оплати за обладнання (п. 2.1 договору);

- відсутні податкові накладні на підтвердження оплати ТОВ «Артсінемагруп» ПДВ за ставкою 20% у сумі 131 000,0 грн. за кінооблданання і поставки такого товару в цілях податкового обліку (п. 3.1. договору);

- відсутні товаротранспортні накладні на підтвердження реальності доставления кінообладнання «Меблева Мануфактура» до пункту поставки - кінотеатр «Київська Русь», м. Київ, вул. Артема, 93 (п. 2.2 договору);

- відсутня видаткова накладна від ТОВ «Меблева Мануфактура» про передання кінообладнання на з ТОВ «Артсінемагруп», яку визначено умовою переходу прав на майно (згідно п. 1.4.)

При цьому Видаткова накладна є самостійним первинним документом відмінним від Акту прийманні-передання.

- вказане у договорі кіообладнання не ідентифіковане за індивідуальними ознаками (серійний номер, дата виробництва) серед однорідного майна. Згідно з ч. 1 ст. 184 ЦК України визначено, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж однорідних речей, індивідуалізуючи її.

- ТОВ «Артсінемагруп» не надало жодної первинної документації виробника (техпаспорту, інструкції) на спірне кінооблднання.

- згідно даних ЄДРПОУ видами економічної діяльності ТОВ «Меблева Мануфактура» є виготовлення меблів, кухонних меблів та торгівля меблями і товарами для дому, а тому не належать до видів господарської останнього торгівля електронним кінообладнанням.

Щодо договору купівлі-продажу від 01.10.2013р. за № 01/10/2013р., суд вказує наступне.

В матеріалах справи також відсутні докази реальності такого договору:

- відсутні докази оплати ТОВ «Меблева Мануфактура» на користь ТОВ «Культурний центр «Київська Русь» коштів за договором для поставки обладнання, оскільки поставка здійснюється після оплати за обладнання (п. 2.1 договору);

- відсутні податкові накладні на підтвердження оплати ТОВ «Меблева Мануфактура» ПДВ за ставкою 20% у сумі 126 666,66 грн. за кінооблданання і поставки такого товару в цілях податкового обліку (п. 3.1. договору);

- відсутні товаротранспортні накладні на підтвердження реальності доставляння кінообладнання ТОВ «Меблева Мануфактура» до пункту поставки - кінотеатр «Київська Русь», м. Київ, вул. Артема, 93 (п. 2.2, 5.2 договору);

- відсутні докази монтажу і введення в експлуатацію кінообладаня у кінотеатр «Київська Русь» (м. Київ, вул. Артема, 93) за вказаним договором ТОВ «Культурний центр «Київська Русь» (п. 5.2 договору);

- відсутня видаткова накладна від ТОВ «Меблева Мануфактура» про передання кінообладнання на користь ТОВ «Артсінемагруп», яку визначено умовою переходу прав на майно (згідно п. 1.4.)

- вказане у договорі кінообладнання не ідентифіковано за індивідуальними ознаками.

При цьому, договори купівлі-продажу укладено лише 23.10.2013р. (№23/10/13) та 01.10.2013 (№01/10/13), однак з матеріалів справи вбачаться, що кінобладнання було наявне вже у 1997-2003 (крісла) і в 2012 році (електронне обладнання) в будівлі кінотеатру «Київська Русь» (м. Київ, вул. Артема, 93), спірне обладнання було прийнято КП «Київкінофільм» у складі майнового комплексу кінотеатру «Київська Русь» закріпленого за КП «Київкінофільм» розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1634;

Так, Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1634 від 19.09.2013 р. "Про закріплення об`єкта права комунальної власності територіальної громади м. Києва" за Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" на праві господарського відання було закріплено нежилий будинок кінотеатру "Київська Русь", за адресою: м. Київ, вул. Артема, 93.

01.10.2013 р. КП "Київкінофільм", в складі комісії очолюваної директором ОСОБА_1, було прийнято за Актом приймання-передачі будинок кінотеатру "Київська Русь" із змонтованим у ньому обладнанням.

01.10.2013 р. директором КП "Київкінофільм" ОСОБА_1 було видано наказ №35/1 про введення в експлуатацію кінообладнання кінотеатру "Київська Русь", яке було передано до складу основних засобів КП "Київкінофільм".

03.10.2013 р. комісією у складі головного інженера ОСОБА_8, інженерів ОСОБА_9, ОСОБА_10 та кіномеханіка ОСОБА_11 було складено Акт введення в експлуатацію кінообладнання кінотеатру "Київська Русь", яким встановлено, що станом на 03.10.2013 р. у будівлі кінотеатру "Київська Русь" знаходиться наступне кінооблданання:

1. проектор BARCO DP2K-12C - 1 один.

2. проектор CHRISTIE CP 2000 ХВ - 1 один.

3. процесор обробки звуку DOLBY CP 650 - 2 один.

4. підсилювач потужності МРХ - 9 один.

5. колонки звукового оточення - 53 один.

Зазначений Акт 03.10.2013 було затверджено директором КП "Київкінофільм" ОСОБА_1

Одразу з 03.10.2013р. зазначене кінообладнання почало використовуватись КП «Київкінофільм» для кінопоказу із отримання доходу через касу в будівлі кінотеатру «Київська Русь», що підтверджується касовими ордерами № КО-1;

Крім того, встановлення обладнання, що є предметом спірних Договорів до 2013 р. підтверджується листом ОСОБА_2 , який в період з 1992 по 2013 р. працював на посаді директора кінотеатру "Київська Русь". Крім того, у своєму листі б/н від 11.03.2015 р. ОСОБА_2 повідомив, що крісла, які знаходяться в приміщенні кінотеатру було встановлено в період з 1997-2002 р.р.

Отже, судом не встановлено реальності договорів №01/10/13 від 01.10.2013 та №23/10/13 від 23.10.2013, у зв`язку чим суду не доведено, що ТОВ «Артсінемагруп» був власником спірного майна на час вчинення оскаржуваного правочину, а кінобладнання було наявне вже у 1997-2003 (крісла) і в 2012 році (електронне обладнання) в будівлі кінотеатру «Київська Русь» (м. Київ, вул. Артема, 93) та було прийнято КП «Київкінофільм» у складі майнового комплексу кінотеатру «Київська Русь» закріпленого за КП «Київкінофільм» розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1634.

При цьому, не надано жодного первинного документа на підтвердження реальності проведення господарських операцій за Договором №01/10/13 та №23/10/2013, а саме відсутні документи на поставку (ТТН), на підтвердження здійснення монтажу (проект, КБ-1, КБ-2), відсутні Акти запуску обладнання, відсутні Податкові накладні.

В свою чергу, згідно листа Департаменту комунальної власності КМДА від 28.08.20015р. № 062/07/19-9589 комунальні приміщення Великого і Малого кінозалів кінотеатру «Київська Русь» не передавалось ТОВ «Культурний центр «Київська Русь», ТОВ«Меблева мануфактура», а згідно Довідки від 11.08.2015р. приміщення комунального кінотеатру «Київська Русь» не передавались у користування чи для монтажу обладнання ТОВ «КЦ «Київська Русь», ТОВ «Меблева мануфактура», ТОВ «Артсінемагруп».

Також, зокрема обставини щодо того, що спірне майно в 2003р. було наявне, обслуговувалось і використовувалось для кінопоказу із отриманням прибутку Кінообладнання в будівлі кінотеатру «Київська Русь» Комунальним підприємством «Кінотеатр «Київська Русь» підтверджується наступними доказами:

- укладеним між КП «Кінотеатр Київська Русь» як замовником і ВАТ «Кіноекран» Договором № 57 від 06.03.2000р. та Податковими накладними ВАТ «Кіноекран» від 06.03.2000р. і 20.03.2000р., підтверджується факт замовлення і виготовлення за кошти власника КП «Кінотеатр Київська Русь» кіноекрану 8,5x3,8 (кіноекран малого залу).

- Інвентарною відомістю від 01.12.2003р. (складено комісією у складі 4х чоловік), підтверджується факт наявності кінообладнання у кінотеатрі та його обліку на балансі КП ;

- укладеним між КП «Кінотеатр Київська Русь» та ТОВ «Мет-Po» Договором на виконання робіт від 30.05.2003р. за № 1 із Актом прийому-передачі від 01.06.2003р., та Додатку від 26.06.2003р., Актом виконаних робіт №1/6 від 03.07.2003р. із до нього Податковою накладною від 04.07.2003р. і Актом виконаних робіт № 2/6 від 04.2003р. із до нього Податковою накладною від 04.07.2003р., а також Додатковою угодою від 01.08.2003р. із до неї Актом передачі обладнання із технічного обслуговування від 01.08.2003р., підтверджується обставини наявності, передання на технічне обслуговування ТОВ «Мет-Po» і отримання назад КП «Кінотеатр Київська Русь» кінообладнання кінотеатру «Київська Русь» (великий кінозал):

Акустична система - JBL SR4719A- 2шт.

Акустична система - JBL 8340 24 шт.

Акустична система - DAS 2хх -6 шт.

Процесор - СР650 Surround - 1 шт.

Звукозчитувальна головка - аналогові - 2 шт.

Підсилювач потужності - JBL МРХ 1200- 2 шт.

Підсилювач потужності - JBL МРХ 600- 5 шт.

- укладеним між КП «Кінотеатр Київська Русь» та ТОВ «Мет-Po» Договором на виконання робіт від 30.05.2003р. за № 2 із Актом прийому-передачі від 01.06.2003р., та Додатку від 01.08.2003р. із Актом передачі обладнання із технічного обслуговування від 01.08.2003р., підтверджується обставини наявності, передання на технічне обслуговування ТОВ «Мет-Po» і отримання назад КП «Кінотеатр Київська Русь» кінообладнання кінотеатру «Київська Русь» (малий кінозал):

Акустична система - JBL 4670D - 3 шт.

Акустична система - JBL 8340 - 10шт.

Акустична система - тип 32А-4 (басові) - 4 шт.

Процесор - аналогові - 2 шт.

Звукозчитувальна головка

Підсилювач потужності - JBL МРХ 1200 - 1 шт.

Підсилювач потужності - JBL МРХ 600 - 2 шт.

Підсилювач потужності - JBL МРХ 300 - 3 шт.

- в наступному технічне обслуговування вказаного кінообладнання кінотеатру «Київська Русь» підтверджується укладеним піж КП «Кінотеатр Київська Русь» і ТОВ «Лекс Лтд» Актом виконаних робіт від 16.01.2004р. із Платіжним дорученням № 48 від 30.01.2004р., а також Податковою накладною ТОВ «Нотус» від 29.09.2006р.; Податковою накладною ТОВ «Лопас» від 21.09.2007р.;

- укладеною між КП «Кінотеатр Київська Русь» як замовником і ПП Кравчук Н.Г. як виконавцем Угодою на виконання побутових робіт і послуг № 35 від 27.04.2004р. підтверджується обслуговування - хімічна чистка, наявних у будівлі кінотеатру «Київська Русь» крісел в кількості 1192 шт.;

- укладеним між КП «Кінотеатр Київська Русь» як замовником і ТОВ «Медлайн Лтд» як виконавцем Договором № 10704 від 01.07.2004р. підтверджується обслуговування - ремонт, наявних у будівлі кінотеатру «Київська Русь»;

- згідно наданих КП «Кінотеатр Київська Русь» Звіту про фінансові результати за 2003 рік із Пояснювальною запискою, Звіту про фінансові результати за 2004 рік, Звіту про фінансові результати за 2006 рік із Пояснювальною запискою; Звіту про фінансові результати за 2007 рік підтверджується факт отримання КП «Кінотеатр «Київська Русь» доходу (виручки) від здійснення кінопоказу на зазначеному кінообладнанні в кінотеатрі «Київська Русь».

- згідно складеного комісією Висновку службового розслідування від 29.09.2016р. та письмових пояснень осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (які входили у 2012р. до складу інвентаризаційної комісії КП «Кінотеатр «Київська Русь» згідно Наказу № 1-Б від 03.11.2012р. і Протоколу від 03.12.2012р.), встановлено, що інвентаризаційна комісія у 2012р. приймала рішення про можливість списання крісел для залу у кількості, приблизно, 1339 штук, які були 1991 року виготовлення, коричневого кольору, матеріал оббивки штучна шкіра, крісла у непридатному стані для використання із численними пошкодженнями, які знаходились у будівлі кінотеатру «Київська Русь» із 1991 року та використовувалися для кінопоказу у кінозалах до 2000 року. А у 2000р. в кінотеатрі «Київська Русь» було встановлено для глядачів нові крісла червоного кольору у великому кінозалі, а також встановлено крісла синього кольору у малому кінозалі. Разом з цим, станом на 2016р. проведено фото фіксацію крісел у будівлі кінотеатру «Київська Русь» у відповідності до висновків службового розслідування, а саме зафіксовано: наявність демонтованих крісел коричневого кольору на горищі кінотеатру; зафіксовано наявність змонтованих крісел червоного кольору у великому кінозалі; зафіксовано наявність змонтованих крісел синього кольору у малому кінозалі;

- згідно довідки комісії з припинення КП «Кінотеатр Київська Русь», підприємством не списувалось і не відчужувалось кінообладнання будівлі кінотеатру «Київська Русь».

- згідно листа Департаменту комунальної власності м. Києва від 18.07.2016р. за №062/06/9-7261 у Департаменту відсутня інформація щодо списання у 2005 - 2012р. основних засобів, які обліковувались на балансі КП «Кінотеатр «Київська Русь».

- Наведене свідчить, що спірне кінообладнання в будівлі кінотеатру «Київська Русь» є комунальним, було наявне з 2003р. і використовувалося комунальним підприємством «Кінотеатр «Київська Русь», а в наступному КП «Київкінофільм» та не списувалось і не вибувало із комунальної власності. Зворотного матеріали справи не містять.

- Таким чином, суд дійшов до висновку, що обладнання визначене у спірному Договорі від 03.03.2014 №14/03/03 вже було наявне у КП "Київкінофільм" до створення TOB "Артсінемагруп" та укладення із ним спірного Договору купівлі-продажу від 03.03.2014 №14/03/03.

Посилання відповідача на списання спірного кінообладнання не підтверджено суду документально.

Відповідачем ТОВ «Артсінемагруп» було подано до справи Протокол засідання інвентаризаційної комісії від 03.12.2012р. із додатками № 1, № 2, № 3, а також зазначено про списання крісел кінозалів кінотеатру «Київська Русь» згідно вказаного протоколу.

Наказом по КП «Кінотеатр «Київська Русь» від 25.07.2016р.із змінами наказом від 10.08.2016р. було призначено службове розслідування та створено комісію для встановлення обставин наявності, використання і достовірності списання згідно Протоколу засідання інвентаризаційної комісії КП «Кінотеатр Київська Русь» від 03.12.2012р. Основних засобів у кінозалах будівлі кінотеатру «Київська Русь (м Київ, вул. Артема, 93) з їх ідентифікацією за індивідуальними ознаками, а саме:

- крісел глядацьких 1991р. виготовлення у кількості 1339 штук;

- крісел глядацьких червоно кольору у кількості 1190 штук;

- крісел глядацьких синього кольору у кількості 175 штук.

Згідно Протоколу засідання інвентаризаційної комісії КП «Кінотеатр Київська Русь» від 03.12.2012р. інвентаризаційною комісією (у складі: голова комісії к С.О., член комісії ОСОБА_4 , член комісії ОСОБА_5 ) приймалось рішення про можливість списання Крісел для залу 1991 року виготовлення, коричневого кольору, матеріал оббивки штучна шкіра, у кількості 1339 штук., тобто вказане рішення інвентаризаційної комісії не стосувалось списання крісел червоного кольору, матеріал оббивки - тканина, у кількості 1190 шт. і крісел для залу синього кольору, матеріал оббивки - тканина, у кількості 175 шт.

При цьому, Департамент комунальної власності м. Києва повідомив листом від 18.07.2016 №062/06/9-7261, що інформація щодо списання у 2005-2012 основних засобів, які обліковуються на балансі комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь», у Департаменті відсутня.

А в довідці від 14.08.2015 №14/08/2, яка складена за підписами голови комісії з припинення кінотеатрів комунальної власності територіальної громади м. Києва Хомич Д.В. та членів комісії - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зазначено, що Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Кінотеатр «Київська Русь» за період з 01.01.2003 у. по 30.09.2013 у. не списувалось і не відчужувалось кінообладнання у будівлі кінотеатру «Київська Русь» за адресою: м. Київ, вул. Артема, 93, а саме:

1. проектор BARCO DP2K-12C - 1 одиниць;

2. проектор CHRISTIE СР 2000 ХВ - 1 одиниць;

3. процесор обробки звуку DOLBY СР 650 - 2 одиниць;

4. підсилювач потужності МРХ- 9 одиниць;

5. колонки звукового оточення - 53 одиниць;

6. крісла глядацькі - 1192 одиниць («червоний» великий зал);

7. крісла глядацькі -176 одиниць («синій» малий зал)».

В матеріалах справи відсутні докази списання, відчуження на користь третіх осіб та дозволи по списанню зазначеного обладнання згідно вимог п.12, п.17 Порядку №816/3391.

Сукупністю доказів підтверджують перебування спірного кінообладнання з 1999-2012 рр. в будівлі кінотеатру «Київська Русь» (м. Київ, вул. Артема, 93) та 01.10.2013р. на балансі КП «Київкінофільм, тобто до моменту створення відповідача ТОВ «Артсінемагруп» (зареєстроване 01.10.2013р.) і укладення із ним оскаржуваного Договору купівлі-продажу такого кінооблданання від 03.03.2014р.

ТОВ «Артсінемагруп» безпідставно посилається на лист ТОВ «Кіносвіт Діджитал» від 04.07.2018р. за № 01/04-07-2018 (щодо встановлення ТОВ «Кіносвіт Діджитал» кінообладнання у 2010р. і 2012р. в комунальному кінотеатрі «Київська Русь»), оскільки зміст цього листа не підтверджено жодним первинним документом.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 91 ГПК України якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Більш того, Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.05.2016р. справі № 910/6896/15-г витребовував документи у ТОВ «Кіносвіт Діджитал» щодо здійснення ним монтажу спірного кінообладнання, а саме зобов`язав ТОВ «Кіносвіт Діджитал» надати суду документи, на підставі яких ТОВ «Кіносвіт Діджитал» було набуто право власності на кінообладнання, яке було відчужене на користь ТОВ "Культурний центр "Київська Русь" на підставі Договору №040712 від 18.07.2012 року, а також відомості стосовно особи, яка імпортувала вказане обладнання на територію України та, за наявності, документи якими оформлено ввезення на територію України зазначеного обладнання (оригінали - для огляду, належним чином засвідчені копії - до матеріалів справи).

Однак, у відповідь ТОВ «Кіносвіт Діджитал» листом від 06.06.2016р. повідомило суд, що не може надати первинні документи запитані судом.

При цьому, надані ТОВ «Артсінемагруп» ксерокопії документів про здійснення монтажу кінообладнаня ТОВ «Кіносвіт Діджитал» не беруться судом до уваги, оскільки на вимогу зі сторони ТОВ «Артсінемагруп» не було надано для огляду оригінали вказаних документів в судовому засіданні, а також не було вказано джерело походження (отримання) копій таких документів.

Окрім того, судом встановлено, що спірне кінообладнання вже було предметом спору між КП «Київкінофільм» і ТОВ «Артсінемагруп» під час визнання недійсним Договору оренди обладнання №13/10/23 (який передував укладенню оскаржуваному Договору купівлі-продажу № 14/03/03), між орендодавцем ТОВ «Артсінемагруп» і орендарем КП «Київкінофільм», під час розгляду господарської справи № 910/6720/15-г.

Так судами було встановлено, що ТОВ «Артсінемагруп» не є власником спірного кінообладнання і не мало права розпоряджатись ним (передавати в оренду), а вказане кінообладнання було наявне у КП «Київкінофільм» до створення ТОВ «Артсінемагруп» і укладення Договору.

Вказані висновки та вставлені судом обставини зазначені в рішенні Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 №910/6720/15-г, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2016, а отже набрало законної сили та є приюдиційними для даної справи, в силу вимог ч.4 ст. 75 ГПК України.

Таким чином ТОВ «Артсінемагруп», не маючи прав на кінообладнання, уклало, як продавець оскаржуваний Договір купівлі-продажу від 03.03.2014р. із порушенням вимог ч. 1 ст. 658 ЦК України.

Окрім того, на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 06.04.2016 судом також досліджується аудиторський звіт від 07.04.2015 №070-5-07/14 та висновок експертного економічного дослідження від 28.08.2015 №28/08/15.

Також, наявність майна визначеного в Договорі в приміщенні кінотеатру "Київська Русь" до моменту укладення спірного договору також підтверджується аудиторським звітом №070-5-07/14 від 07.04.2015 р. в якому зроблено висновок, що укладення оскаржуваних Договорів призвело до безпідставного завищення боргових зобов`язань, а вартість обладнання перевищує ринкову вартість такого обладнання на 318,4 тис., у зв`язку із чим підприємством понесено зайві втрати. Окрім того звітом визначено, що до 2013 р. КП «Київкінофільм» за адресою кінотеатру «Київська Русь» (м. Київ, вул. Артема, 93) було змонтовано і використовувалося кінообладнання і крісла, перелік яких вказано у договорі купівлі-продажу від 03.03.2014- тобто до моменту укладення зазначеного договору і створення контрагента ТОВ «Артсінемагруп». Більш того, визначено, що крісла належать до комунальної власності територіальної громади м. Києва та безпідставно визначені як придбані за договором від 03.03.2014.

У висновку Експертної ради українського товариства оцінювачів від 2014 р., складено за зверненням прокуратури м. Києва, експертом визначено, що "Великий зал (красний) кінотеатру "Київська Русь" був реконструйований у 2003 році, малий (синій) - у 1999 році. Тобто, кріслам, що знаходяться у великому залі - 11 років, у малому - 15 років та можна говорити, що їх економічний вік вичерпаний".

Згідно висновку експертного економічного дослідження з питань, викладених в листі адвоката Перепелиці С.О. від 28.08.2015 №28/08/15, складеного атестованим судовим експертом, зазначено, що документально не підтверджується списання, відчуження на користь третіх осіб кінообладнання Великого кінозалу та Малого кінозалу будівлі кінотеатру «Київська Русь» за адресою: м. київ, вул. Артема, 93 Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Кінотеатр «Київська Русь» у період з 01 січня 2003 по 30 вересня 2013 року включно, натомість документально підтверджується введення в експлуатацію та використання кінообладнання у період з січня 2003 року по жовтень 2013 року.

Окрім того, згідно висновку, поставка і монтаж у жовтні 2013 року тільки згідно договору купівлі-продажу кінообладнання від 01.10.2013 за №01/10/2013 і акту прийому-передачі від 03.10.2013 документально не підтверджується.

Висновок № 28/08/15 складено атестованим судовим експертом з правом проведення економічних експертиз Пилипенко В.В., згідно Свідоцтва № 1122.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з ч.3 ст. 98 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Рецензією Дніпропетровського науково-дослідного інститут судових експертиз, складеної за дорученням Міністерства юстиції України, визнано обґрунтованими і однозначними Висновки експертного економічного дослідження від 28.08.2015р. за № 28/08/15 по питанням 1-8, і саме: щодо наявності спірного кінообладнання у КПЦ Кінотеатр «Київська Русь» із 2003 року, року його наступну експлуатацію із 03.10.2013р. КП «Київкінофільм» для кінопоказу у кінотеатрі, і не підтвердження обставин поставки і монтажу такого обладнання ТОВ «КЦ «Київська Русь» - ТОВ «Меблева Мануфактура» - ТОВ «Артсінемагруп».

Таким чином, Дніпропетровським НДІСЕ підтверджено обґрунтованість і однозначність висновків по 1-8 питанням Висновку експертного економічного дослідження від 28.08.2015р. за №28/08/15.

При цьому, в Рецензії зазначено про невідповідність лише одного висновку по 9-му питанню, із підстав що формулювання 9-го питання не відповідало п. 4.14 Інструкції і Методичним рекомендаціям та виходило за межі компетенції експерта.

Враховуючи наведене суд вважає безпідставними доводи ТОВ «Артсінемагруп» про неналежність всього Висновку експертного економічного дослідження від 28.08.2015р. за №28/08/15.

Таким чином, додатково підтверджується судом, що обладнання визначене у спірному Договорі було наявне у КП "Київкінофільм" до створення TOB "Артсінемагруп" та укладення із ним Договору купівлі-продажу від 03.03.2014 №14/03/03.

При цьому, експертом у висновку №28/08/15 також вказано, що поставка і монтаж у жовтні 2013 року кінообладнання у Великому кінозалі та Малому кінозал будівлі кінотеатру «Київська Русь» за адресою: м. Київ, вул. Артема, 93 ТОВ «Культурний центр «Київська Русь» () виключно згідно вищевказаного договору купівлі - продажу кінообладнання від 01.10.2013 р. №01/10/13 та акту прийому-передачі від 03.10.2013 р. документально не підтверджується.

Окрім того, висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.02.2018 №10561/17-45 зроблено також наступні висновки:

- документально підтверджується обслуговування і використання для кінопоказу кінообладнання з січня 2003р. у будівлі кінотеатру «Київська Русь» підприємством КП «Кінотеатр «Київська русь»;

- документально і нормативно підтверджується введення в експлуатацію на початку жовтня 2013р. КП «Київкінофільм» та використання для кінопоказу кінообладнання кінотеатру «Київська Русь»;

- не підтверджується документально і нормативно використання приміщень і кінообладнання кінотеатру «Київська Русь» з січня 2003 - жовтень 2013р. ТОВ «Культурний центр «Київська Русь»;

- не підтверджується документально і нормативно поставка і монтаж у жовтні 2013р. кінообладнання кінотеатру «Київська Русь» вказаним ТОВ «Культурний центр «Київська Русь» згідно Договору № 01/10/13 від 01.10.2013р. і Акту від 03.10.2013р., оскільки вказане спростовується первинними документами;

- не підтверджується документально і нормативно поставка і монтаж у жовтні 2013р. кінообладнання кінотеатру «Київська Русь» вказаним ТОВ «Меблева мануфактура» згідно Договору № 23/10/2013р. від 23.10.2013р. і Акту від 23.10.2013р. оскільки вказане спростовується первинними документами;

- не підтверджується документально і нормативно поставка і монтаж у березні - квітні 2014р. кінообладнання кінотеатру «Київська Русь» вказаним ТОВ «Артсінемагруп» згідно Договору № 14/03/03 від 03.03.2014р., оскільки вказане спростовується первинними документами.

Відповідно до ч.1ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом належить власникові товару.

Положеннями ч. 1 ст. 207 ГК України визначено, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Подані до матеріалів справи докази (а.с 9-322 т.7, а.с. 1-39 т.8) не спростовують висновків до яких дійшов суд.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, ж інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

Згідно ч. 1 і 3 ст. 215 ЦК України унормовано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу;

Положеннями ч. 1 ст. 207 ГК України визначено, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Частиною 1 статті 241 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Доказів такого схвалення КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкінофільм" матеріали справи не містять, як і погодження дій директора останніх з компетентним органом - Департаментом комунальної власності міста Києва КМДА.

При цьому, не може бути погодженням дій директора здійснення ним же самостійно дій із оплати таких договорів на користь контрагента - відповідача (тобто не може приймати правочин до виконання особа, яка вчинила його без повноважень), без відома і згоди компетентного органу - Департаменту комунальної власності м. Києва КМДА.

Враховуючи вищенаведене, суд не приймає до уваги вчинення дій ОСОБА_1 (директором) на підтвердження схвалення правочину, а також суд не бере до уваги показання ОСОБА_1 в частині підтвердження відсутності спірного майна на балансі КП «Київкінофільм», оскільки вказане спростовується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства України, визнання правочину недійсним ставиться в залежність від його відповідності вимогам чинного законодавства та актам органів державної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Оскільки Договори було укладено зі сторони позивача особою з перевищенням наданих їй повноважень та за відсутності їх наступного схвалення уповноваженим органом, а за договором купівлі-продажу було передано майно, яке не належало відповідачу на праві власності, а відтак Договір згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України є недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Надані ТОВ «Артсінемагруп» протоколи допиту і постанова про закриття кримінального провадження, не беруться судом до уваги, оскільки до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в господарському судочинстві згідно ч. 6 ст. 75 ГПК України.

Також, як було зазначено раніше, судом відхиляється як доказ надана ТОВ «Арсінемагруп» письмова нотаріальна заява ОСОБА_1, оскільки вказані ним відомості спростовуються наявними у матеріалах справи первинними-бухгалтерськими документами і висновками судових експертиз, а згідно ч. 2 ст. 87 ГПК України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги КП "Київкінофільм" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу №14/03/03 від 03.03.2014 правомірними та обґрунтованими.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача. Окрім того, на відповідача також покладаються витрати за проведення експертизи, а саме 35 000,00 грн. за складання висновку експертного економічного дослідження від 28.08.2015 за №28/08/15, атестованим судовим експертом з правом проведення економічних експертиз Пилипенко В.В. згідно Свідоцтва №1122 та 49 996,80 грн. за проведення судової експертизи Київським НДІСЕ згідно акту здачі-приймання від 21.02.2018.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації ) "Київкінофільм" задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу кінообладнання від 03.03.2014 №14/03/03 із додатками, укладений між комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм» (01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 3, ідентифікаційний код 35531906) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артсінемагруп» (01033, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, буд. 11, ідентифікаційний код 38919758).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Артсінемагруп" (01033, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, буд. 11, ідентифікаційний код 38919758) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкінофільм» (01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 3, ідентифікаційний код 35531906) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору та 84 996 (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 80 коп. витрат за проведення експертиз.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.02.2020

Суддя І.І. Борисенко