ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6243/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом Фізичної особи-підприємця БУРІЄВА ЕЛЬДАРА ВАЛІТОВИЧА

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО"

про стягнення 197415,88грн., з яких 185510,60грн. основної заборгованості; 8333,39грн. пені; 1596,41грн. трьох процентів річних; 1975,48грн. інфляційних втрат (договір про надання транспортних послуг №01/04/2017 від 01.04.2017)

Представники: справу розглянуто без виклику представниківучасників справи.

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Фізична особа-підприємець БУРІЄВ ЕЛЬДАР ВАЛІТОВИЧ (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 197415,88грн., з яких 185510,60грн. основної заборгованості; 8333,39грн. пені; 1596,41грн. трьох процентів річних; 1975,48грн. інфляційних втрат (договір про надання транспортних послуг №01/04/2017 від 01.04.2017).

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2961,24грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/6243/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019.

Ухвалою від 02.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 03.02.2020.

09.01.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від 08.01.2020 за вих.№б/н в якому просить суд задовольнити позов частково та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 8333,39грн. пені. Ухвалою від 11.01.2020 відповідача зобов`язано направити на адресу позивача копію відзиву від 08.01.2020 за вих.№б/н з доданими до нього документами протягом двох днів з дати отримання даної ухвали. Докази направлення (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа) копії відзиву від 08.01.2020 за вих.№б/н з доданими до нього документами надати до суду. 29.01.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшла заява від 29.01.2020 за вих.№б/н в якій просить суд долучити докази направлення копії відзиву на адресу позивача. Заява від 29.01.2020 за вих.№б/н задоволена; документи долучено до матеріалів справи та визнано належними доказами направлення на адресу позивача копії відзиву від 08.01.2020 за вих.№б/н з доданими до нього документами. Відзив від 08.01.2020 за вих.№б/н прийнято до розгляду.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, строк для розгляду справи по суті починається з 20.02.2020.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, шістдесятиденний строк з дня відкриття провадження у справі спливає 02.03.2020.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

20.02.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

01.04.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір №01/04/2017 про надання транспортних послуг, за умовами якого виконавець надає автотранспортні послуги автомобілем Toyota Camry, що є власним автомобілем виконавця (далі - договір).

01.01.2018 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору відповідно до умов якої сторонами погоджено строк дії договору.

На виконання умов договору позивачем у період з 01.04.2017 по 31.12.2019 надано відповідачу автотранспортні послуги по перевезенню на загальну суму 1961441,40грн., що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідач за отримані від позивача послуги у період з 30.06.2017 по 14.02.2019 розрахувався частково, а саме на суму 1775930,80грн.

Відтак, станом на 30.09.2019, заборгованість відповідача перед позивачем складає 185510,60грн., а саме:

1. За Актом №31/07-2019 від 31.07.2019 на суму 43827,60грн.;

2. За Актом №31/08-2019 від 31.08.2019 на суму 82175,00грн.;

3. За Актом №31/09-2019 від 30.09.2019 на суму 59508,00грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за загальний період прострочення з 11.08.2019 по 26.12.2019 на загальну суму 8333,39грн.;

- три проценти річних за загальний період прострочення з 11.08.2019 по 26.12.2019 на загальну суму 1596,41грн.;

- інфляційні втрати за загальний період прострочення з 11.08.2019 по 26.12.2019 на загальну суму 1975,48грн.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач визнає факт укладання договору та додаткової угоди до нього.

Крім того, відповідач визнає, що у період з 01.04.2017 по 31.12.2019 позивачем надано автотранспортні послуги по перевезенню на загальну суму 1961441,40грн. згідно актів прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідач визнає, що станом на 08.01.2020 частково сплачено заборгованість у загальному розмірі 1775930,80грн.

Відповідач визнає суму основного боргу у розмірі 185510,60грн., одночасно зазначає, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем не має можливості сплатити заборгованість.

Відповідач погоджується із визначеним позивачем розміром трьох процентів річних та інфляційних втрат, проте заперечує в частині стягнення пені, з огляду на обсяг виконання зобов`язання та скрутне матеріальне становище і просить суд в частині стягнення пені відмовити.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:

1. Обставини укладання договору.

2. Природа договору.

3. Факт надання послуг.

4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

5. Штрафні санкції.

6. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

1. Обставини укладання договору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО" (далі - відповідач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем БУРІЄВИМ ЕЛЬДАРОМ ВАЛІТОВИЧЕМ (далі - позивач, виконавець), (разом іменовані - сторони) укладено договір №01/04/2017 від 01.04.2017 про надання транспортних послуг (далі - договір).

Предметом договору визначено, що за завданням замовника виконавець надає автотранспортні послуги. Транспортні послуги надаються виконавцем автомобілем марки Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2012, об`єм двигуна 3500л. Зазначений транспортний засіб є власним автомобілем виконавця і перебуває у справному технічному та належному санітарному стані (пункт 1.1 договору).

Ціна договору встановлена розділом 3. Вартість послуг та порядок розрахунків. Сторонами узгоджено, що розрахунки за надані послуги здійснюються за фактом виконаних робіт.

Строк. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами, скріплення печаткою замовника та діє до 31.12.2019 (пункт 5 договору, з урахуванням Додаткової угоди від 01.01.2018).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2. Природа договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання транспортних послуг.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору про надання транспортних послуг, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

3. Факт надання послуг.

Відповідно до пункту 2.1 договору виконавець зобов`язаний надавати замовнику транспортні послуги для забезпечення виконання ним своїх повноважень.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу транспортні послуги на загальну суму 185510,60грн., що підтверджується:

1. Актом №31/07-2019 від 31.07.2019 на суму 43827,60грн.;

2. Актом №31/08-2019 від 31.08.2019 на суму 82175,00грн.;

3. Актом №31/09-2019 від 30.09.2019 на суму 59508,00грн.

Акти підписано представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Отже, факт надання транспортних послуг визнається підтвердженим.

4. Строк оплати. Наявність часткової оплати. Існування заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця за договором надати роботи (послуги) відповідає обов`язок замовника прийняти та оплатити надані послуги.

Оплата транспортних послуг здійснюється упродовж 10 календарних днів з моменту підписання акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (пункт 3.4 договору, з урахуванням змін внесених Додатковою угодою від 01.01.2018).

1. За Актом №31/07-2019 від 31.07.2019 на суму 43827,60грн. строк оплати є таким, що настав 12.08.2019;

2. За Актом №31/08-2019 від 31.08.2019 на суму 82175,00грн. строк оплати є таким, що настав 10.09.2019;

3. За Актом №31/09-2019 від 30.09.2019 на суму 59508,00грн. строк оплати є таким, що настав 10.10.2019.

Доказів оплати транспортних послуг в сумі 185510,60грн. відповідач не надав.

У відзиві на позов відповідач визнав існування заборгованості перед позивачем у розмірі 185510,60грн.

Крім того, додатковим свідченням визнання боргу господарський суд визнає підписаний між сторонами та скріплений печатками сторін Акт звірки взаєморозрахунків за період з січня 2016 року по вересень 2019 року і складений за договором №01/04/2017 від 01.04.2017.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 185510,60грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

5. Штрафні санкції.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 4.4 договору визначено, що у разі затримки замовником платежів, він на вимогу виконавця сплачує пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення платежу від суми несвоєчасно перерахованих коштів за кожен день порушення зобов`язань, але не більше десяти відсотків суми прострочення платежу.

Позивач нарахував пеню за загальний період прострочення з 11.08.2019 по 26.12.2019 на загальну суму 8333,39грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимогу заперечує з огляду на обсяг виконання зобов`язання та скрутне матеріальне становище і просить суд в частині стягнення пені відмовити.

Господарський суд перевірив розрахунок пені здійснений позивачем і визнав його таким, що містить помилки. Здійснивши власний перерахунок пені, господарський суд визнав правильною сумою до стягнення 6580,03грн.

Враховуючи, що вимога про стягнення пені є правомірною вимога відповідача відмовити у її задоволенні в повному обсязі визнається обґрунтованою частково.

6. Правомірність нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку трьох процентів річних.

Позивач нарахував три проценти річних за загальний період прострочення з 11.08.2019 по 26.12.2019 на загальну суму 1596,41грн.

Відповідач контррозрахунок трьох процентів річних не надав; вимогу визнав.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Позивач нарахував інфляційні втрати за загальний період прострочення з 11.08.2019 по 26.12.2019 на загальну суму 1975,48грн.

Відповідач контррозрахунок трьох процентів річних не надав; вимогу визнав.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем та визнав його таким, що містить помилки. Здійснивши власний перерахунок пені, господарський суд визнав правильною сумою до стягнення 1063,51грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подачу позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2961,24грн., сплата якого підтверджена квитанцією №КП-50/1 від 24.12.2019 на суму 2961,24грн.

Розмір сплаченого позивачем судового збору відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір".

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2921,26грн., з урахуванням того, що 98,65% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 220, 232-233, 236-242, 247-248, 252, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця БУРІЄВА ЕЛЬДАРА ВАЛІТОВИЧА ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 ) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО" (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ШИННА, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40120181) про стягнення 197415,88грн., з яких 185510,60грн. основної заборгованості; 8333,39грн. пені; 1596,41грн. трьох процентів річних; 1975,48грн. інфляційних втрат (договір про надання транспортних послуг №01/04/2017 від 01.04.2017) задовольнити частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО" (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ШИННА, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40120181) на користь Фізичної особи-підприємця БУРІЄВА ЕЛЬДАРА ВАЛІТОВИЧА ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 ) 185510,60грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот десять грн. 60 коп.) основної заборгованості; 6580,03 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят грн. 03 коп.) пені; 1596,41грн. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто шість грн. 41 коп.) трьох процентів річних; 1063,51грн. (одна тисяча шістдесят три грн. 51 коп.) інфляційних втрат; 2921,26грн. (дві тисячі дев`ятсот двадцять одна грн. 26 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО" (49107, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ШИННА, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40120181) на користь Фізичної особи-підприємця БУРІЄВА ЕЛЬДАРА ВАЛІТОВИЧА ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 ) 1753,36грн. пені; 911,97грн. інфляційних втрат відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 20.02.2020.

Суддя І.В. Петренко