ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.02.2020 Справа № 920/1214/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Галашан І.В., розглянувши матеріали справи № 920/1214/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Мирки Ярини Володимирівни, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюленд», м. Суми,

про стягнення 24 640 грн 13 коп.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Фізична особа-підприємець Мирка Ярина Володимирівна надіслала до Господарського суду Сумської області позовну заяву б/н, б/д (Вх.№ 3764 від 09.12.2019) про стягнення боргу за виконане перевезення, відповідно до якої просить суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛЕНД» на свою користь 24 640 грн 13 коп; покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛЕНД» обов`язок відшкодування позивачу судового збору у розмірі 1 921 грн 00 коп; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛЕНД» на свою користь понесені на правову допомогу адвоката у сумі 3 900 грн 00 коп; справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1214/19, розгляд справи по суті призначено в судове засідання на 30.01.2020, 11:00 з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.01.2020 відкладено розгляд справи№ 920/1214/19 по суті в судове засідання на 13.02.2020,14:30.

Представники сторін в судове засідання 13.02.2020 не з`явились.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 Господарського процесуального кодексу України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5.03.2009 N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Згідно з розділом «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови КМУ від 5.03.2009 N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому відповідачу направлялася копія ухвали, вбачається, що цей лист, направлений за офіційною адресою місцезнаходження відповідача згідно ЄДР, був повернутий суду поштою.

Інших адрес відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим відповідачем надаються до ЄДР відомості, щодо офіційної адреси його місцезнаходження.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮЛЕНД» вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

09.07.2019, за допомогою електронної пошти, на адресу перевізника ФОП Мирки Я.В. від замовника перевезення, експедитора - ТОВ «НЬЮЛЕНД» надійшов Договір- заявка № 2019-097 про надання транспортних послуг. Його умови прийняті перевізником, - підписаний та засвідчений печаткою ТОВ «НЬЮЛЕНД» Договір-заявка, направлений замовнику перевезення.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка відправила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Узгоджений сторонами документ у вигляді Договору-заявки, за своєю правовою природою та істотними умовами є договором транспортного перевезення, де однією із сторін угоди виступає замовник, що прийняв на себе обов`язки відправника по оплаті, передбачені ст. 909 ЦК України, другою - перевізник. В Договорі-заявці зазначені усі обов`язкові для подібного виду правочинів істотні умови. Статтею 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що договір про переведення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення: місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами. Стосовно дотримання письмової форми договору, то змінами внесеними до ЦК України Законом № 675-VIII від 03.09.2015, електронні документи (в т.ч. надіслані електронною поштою) прирівняні до таких, що виготовлені в письмовій формі.

Згідно з ч. 1. ст. 205 ЦК України, - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Отже, ЦК України розглядає електронний документ лише як певний технічний засіб передачі письмової форми правочину, а не як окрему форму. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передача майна або вчинення іншої дії, - визначено ч. 2 ст. 640 ЦК України, - договір є укладеним з моменту передачі відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ч. 3 ст. 909 ЦК України, - укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). На підтвердження укладання договору перевезення була виготовлена міжнародна товаротранспортна накладна CMR А№0112636

Відповідно до умов Договору-заявки, ФОП Мирка Я.В. виконала міжнародне перевезення вантажу за маршрутом м. Гордок (Львівська обл.) - м. Болеславець (Польща). Належне виконання перевезення підтверджується відсутністю будь-яких зауважень чи застережень вантажоодержувача в накладній CMR та наявністю підпису та відтиску штампа вантажоодержувача в графі 24 накладної CMR.

За змістом цієї ж графи договору-заявки, - оплата здійснюється протягом 14-20 робочих днів після отримання оригіналів CMR, рахунок, акту виконаних робіт, та договору-заявки.

Вартість перевезення, згідно однойменної графи Договору-заявки - 850,00 євро.

Документи, що є підставою для здійснення оплати, 19.07.2019 були направлені на адресу замовника перевезення рекомендованим листом №151.

Враховуючи те, що документи були направлені без опису вкладення, їх перелік був відображений в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції. За даними сервісу відстеження Укрпошти, що обліковується в мережі Інтернет у вільному доступі за адресою: https://track.ukrposhta.ua/tracking UA.html вказане поштове відправлення 22.07.2019 було отримане адресатом в поштовому відділенні 40009 м. Суми.

З наступного дня - 23.07.2019 двадцятий робочий день, визначений кінцевим днем для здійснення оплати завершився 19.08.2019, а з 20.08.2019 грошове зобов`язання ТОВ «НЬЮЛНД» на суму 850,00 євро вважається простроченим.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, - грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Інший порядок не встановлений. За загальними правилами, використовується курс євро до гривні, встановлений НБУ на дату виставлення рахунку, яка є датою розвантаження (див. графа 24 CMR) - 15 липня 2019 р. Курс НБУ на вказану дату становив 28,988385 грн за 1,00 євро.

Таким чином, загальна сума платежу 850,00 євро у перерахунку на гривні склала 24 640 грн 13 коп. Вказана сума боргу, сплачена не була.

Згідно з ст.193 Господарського кодексу України, - суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений сторонами Договір-заявка за своєю правовою природою та істотними умовами є договором перевезення. Сторонами договору є замовник перевезення (експедитор) та перевізник. На підтвердження укладення договору перевезення, відповідно до ч. 3 ст. 909 ЦК України, складена транспортна накладна.

Відповідно до ч. 1 ст. 916 ЦК України, - за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 909 ЦК України, - за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Враховуючи те, що обов`язки відправника по оплаті узяті на себе замовником, відповідачем порушені вимоги ст.ст. 909, 916 ЦК України та умови Договору-заявки в частині виконання ним зобов`язання оплатити надані послуги перевезення.

Щодо вимог позивача про відшкодування судового збору та витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат у сумі 3 900 грн 00 коп надано Договір від 02.12.2019 про правову допомогу, Акт приймання-передачі наданих послуг від 05.12.2019 квитанцію до прибуткового касового ордера від 05.12.2019 № 01-12, Ордер серія ТР № 058698 на надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 507.

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення Фізичною особою-підприємцем Миркою Я.М. витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі на зазначену суму.

Згідно з ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищезазначене, суд задовольняє позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Мирки Ярини Володимирівни в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮЛЕНД" (40009, м. Суми, вул. 1-ша Набережна р. Стрілка, буд. 22, ) на користь Фізичної особи-підприємця Мирки Ярини Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) 24 640 грн 13 коп - боргу за договором-заявкою від 09.07.2019 № 2019-097 про надання транспортних послуг, 1 921 грн 00 коп витрат по сплаті судового збору, 3 900 грн 00 коп витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повне рішення складено 18.02.2020.

Суддя Ю.А. Джепа