УХВАЛА

18 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 916/1117/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Кушніра І. В., Случа О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Одеської митниці ДФС

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 у справі

за позовом Приватного підприємства "Агрологістика"

до 1) Одеської митниці ДФС,

2) Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області

про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2 001 625,31 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020, зокрема відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 у справі № 916/1117/19.

Оскаржуваною постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 залишено без змін рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2019 у справі № 916/1117/19, яким позов Приватного підприємства "Агрологістіка" до Одеської митниці Державної фіскальної служби та Управління Державної казначейської служби у м. Одесі Одеської області про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2001635,31 грн задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Приватного підприємства "Агрологістіка" матеріальну шкоду, завдану рішенням Одеської митниці Державної фіскальної служби про відмову у задоволенні заяви від 07.02.2018 № 746 про надання дозволу Приватному підприємству "Агрологістіка" на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України, у розмірі 1 882 484,62 грн; а також витрати по сплаті судового збору у сумі 28 237,27 грн.

Оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій у даній справі, скаржник просить скасувати їх в частині задоволених позовних вимог у сумі 1 882 484,62 грн та стягнення 28 237,27 грн, а також ухвалити нове рішення про відмову у позові повністю.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду 01.10.2019 прийнято до розгляду справу № 242/4741/16-ц.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказала, що підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є необхідність сформувати єдину правозастосовчу практику у спорах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовою або службовою особою, з точки зору визначення належного відповідача для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому ця справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу на наявність різних підходів у практиці Верховного Суду щодо визначення належного відповідача у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, зокрема органами державної виконавчої служби. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16 міститься висновок про те, що орган виконавчої служби та Державна казначейська служба України є органами державної влади, через які держава бере участь у судовому процесі як відповідач. Однак Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 750/1591/18-ц погодилась з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення відшкодування шкоди безпосередньо з органу державної влади, яким (посадовими чи службовими особами якого) її завдано, не вимагаючи залучення ДКСУ. Разом з тим у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20.02.2019 у справі № 489/515/17 викладено висновок, який зводиться до того, що належними відповідачами у справах про відшкодування шкоди, заподіяної державою (зокрема, через неналежне забезпечення державною виконавчою службою виконання судового рішення), є держава Україна в особі Міністерства юстиції України та ДКСУ.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, подібність правовідносин у справах № 242/4741/16-ц і № 916/1117/19 щодо визначення належного відповідача у спорах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити провадження за касаційною скаргою Одеської митниці ДФС на рішення Господарського суду Одеської області від 12.08.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 у справі № 916/1117/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 242/4741/16-ц.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 916/1117/19 зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного судових рішень у справі № 242/4741/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді І. В. Кушнір

О. В. Случ