РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

18.02.2020Справа № 910/17055/19
За позовом Військової частини НОМЕР_1
До Торгівельно виробничої фірми « ІНТЕРОН » ( Товариство з обмеженою відповідальністю за участю іноземного капіталу )
Про стягнення 15148,70 грн.
Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику
Від позивача
Від відповідача

Обставини справи

Позивач Військова частина НОМЕР_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача Торгівельно виробничої фірми « ІНТЕРОН » ( товариства з обмеженою відповідальністю за участю іноземного капіталу ) 15148,70 грн. пені за договором про закупівлю товару за державні кошти від 15.11.2018 р. № 283/18.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2019 р. відкрите провадження у справі №910/17055/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.
Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.
23.12.2019 р. через канцелярію суду відповідачем поданий відзив.
У вказаному відзиві останній проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на відсутність підстав для нарахування пені передбаченої п. 7.2 договору від 15.11.2018 р. № 283/18, оскільки між сторонами існувала усна домовленість про строк поставки 22.12.2018 р., у зв`язку з неможливістю прийняття продукції вантажоодержувачем в обумовлені строки.
Крім того, 23.12.2019 р. через канцелярію суду відповідачем подане клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача військову частину НОМЕР_2 .
Суд не знаходить підстав для залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Військову частину НОМЕР_2 , оскільки рішення суду не може вплинути на їхні права та обов`язки
У вказаному клопотанні відповідач також просить суд:
- витребувати у позивача докази направлення відповідачу письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору від 15.11.2018 р. № 283/18, відповідно до п.п.1.4, 5.1 договору про закупівлю товарів за державні кошти.
- витребувати у позивача докази направлення відповідачу письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору № 283/18 від 15.11.2018. відповідно до п.п. 1.4, 5.1. договору про закупівлю товарів за державні кошти.

- витребувати у позивача докази направлення безпосередньо військовій частині НОМЕР_2 затверджених зразків-еталонів та/або дублікатів зразків-еталонів - зразків на підставі яких повинна здійснюватися прийомка товару за вказаним договором № 283/18 від 15.11.2018 р.
- витребувати у позивача докази направлення безпосередньо військовій частині НОМЕР_2 керівного документа та його завірену копію, на підставі якого повинна була виконуватися прийомка товару за вказаним договором № 283/18 від 15.11.2018 р.
- витребувати у військовій частини НОМЕР_2 докази того, що станом на 14.12.2018 року у в/ч НОМЕР_2 не було жодних правових підстав для приймання товару, а саме - від військової частини НОМЕР_1 та/або вищого керівництва безпосередньо на адресу НОМЕР_2 не надходили затверджені зразки-еталони та`або дублікати зразків-еталонів - зразки на підставі яких повинна здійснюватися прийомка товару, а також не надходило безпосередньо на адресу НОМЕР_2 жодного керівного документа на підставі якого повинна була виконуватися прийомка товару за вказаним договором № 283/18 від 15.11.2018 р., а також докази того, що представник відповідача Прохоровський A.C. 14,12.2018 року проходив на територію в/ч НОМЕР_2 .
Суд не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки зазначені докази позивач повинен надати на підтвердження своїх позовних вимог.
13.01.2020 р. через канцелярію суду позивачем подана відповідь на відзив відповідача.
У вказаній відповіді позивач вказує про: наявність в матеріалах справи листування між сторонами спору яке свідчить про неможливість поставки товару в обумовлений договором строк; відсутність доказів усного спілкування між сторонами спору; помилкове повернення коштів за договором не звільняє відповідача від відповідальності за його неналежне виконання. Також у вказаній відповіді на відзив позивач просить суд розглядати справу з повідомленням (викликом сторін).
Положеннями частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Пунктами 1, 2 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема, є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справи незначної складності, визнані судом малозначними.
Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що предметом даного спору є стягнення з відповідача суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, яке викладене у відповіді на відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

15.11.2018 р. між позивачем ( замовником ) та відповідачем ( постачальником ) був укладений договір про закупівлю товару за державні кошти № 283/18.
Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов`язався поставити позивачу товар ( льотне обмундирування ), а останній зобов`язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно п. 3.1 договору від 15.11.2018 р. № 283/18 сума цього договору становить 797300,00 грн.
Пунктом 5.1 вказаного договору передбачено, що товар постачається після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору і у строк передбачений специфікацією товару.
Згідно специфікації ( додаток № 1 до договору від 15.11.2018 р. № 283/18 ) термін поставки товару встановлений до 01.12.2018 р. включно.
За порушення строків ( термінів ) постачання товару постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання товару за кожний день прострочення. ( п. 7.2 договору ).
Згідно п. 5.5 договору від 15.11.2018 р. № 283/18 датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником акту прийому поставленого товару. Замовник затверджує акт прийому поставленого товару при наявності акту приймання передачі.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем порушені строки поставки товару на 19 діб, що підтверджується актом приймання передачі товару від 21.12.2018 р. № 41/158.
Умовами пункту 7.2 договору від 15.11.2018 р. № 283/18 передбачено, що за порушення строків (термінів) постачання товару, або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.6, 2.5, 5.1 (специфікація) та 5.6 цього договору, відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1 % вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості. Штрафні санкції до відповідача за порушення строків (термінів) постачання товару не застосовуються з дати затвердження акту приймання-передачі (додаток № 22, затверджений наказом МОУ від 17.08.2017 № 440).
Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:
Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивач у позовній заяві вказує на те, що на виконання умов п. 5.1 договору від 15.11.2018 р. № 283/18 та специфікації направив на адресу відповідача повідомлення від 22.11.2018 р. № 350/129/1385/пс про готовність до виконання умов договору.
Натомість, в матеріалах справи відсутні докази направлення вказаного повідомлення відповідачу, що свідчить про невиконання позивачем умов п. 5.1 договору та специфікації.
Крім того, позивач у позовній заяві вказує на те, що направив на адресу відповідача претензію від 12.06.2019 р. № 350/1/1023/пс про сплату пені за порушення терміну поставки товару за договором від 15.11.2018 р. № 283/18.
Натомість, докази направлення вказаної претензії на адресу відповідача у матеріалах справи відсутні, але в матеріалах справи є акт виконання умов договору та документальної звірки взаєморозрахунків за поставлений товар за договором від 15.07.2019 р., який підписаний сторонами та скріплений печатками.
Вказаний акт підписаний позивачем 15.07.2019 р., тобто після направлення останнім претензії відповідачу і підписаний без зауважень та заперечень про те, що товар отриманий 21.12.2018 р.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.І.Пінчук