РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2020Справа № 910/15031/19
За позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША"

до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ"

про стягнення 14 200,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА-ГАРАНТ" про відшкодування шкоди у розмірі 14 200,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/15031/19 та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 28.11.2019.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення позивача та відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про порушення провадження у справі була надіслана за адресою місцезнаходження позивача (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки. буд. 26), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

27.11.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив повністю, з тих підстав, що на користь позивача було сплачено суму в розмірі 6 379,84 грн. відповідно до складеного страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування. Отже, відповідач вказує, що вже виконав належним чином свої зобов`язання за спірним ДТП та просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

28.11.2019 у судовому засіданні судом було оголошено перерву до 19.12.2019.

У судовому засіданні 19.12.2019 судом оголошено перерву до 30.01.2020.

20.01.2020 позивачем подана заява про уточнення позовних вимог з посиланням на ст. 46 ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У поданій заяві позивач повідомив суд, що відповідач частково виконав грошове зобов`язання у вигляді виплати страхового відшкодування на рахунок позивача саме у сумі 6 379,84 грн., відтак ПрАТ «СК «Перша» вважає за необхідне зменшити позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку суброгації з 14 200,00 грн. до 7 820,16 грн., що становить різницю між заявленою сумою до стягнення та вже сплаченою сумою відповідачем.

Подана заява розцінена судом як заява про зменшення розміру позовних вимог та відповідно до вимог ст. 46 ГПК України прийнята судом до розгляду, отже має місце нова ціна позову.

У судовому засіданні 30.01.2020 судом оголошено перерву до 06.02.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2018 року між Приватним акціонерним товариством „Страхова компанія „Перша" (надалі - ПрАТ „СК „Перша") та гр. ОСОБА_1 (надалі - Страхувальник) було укладено Договір №06-07.11.18.00296 добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку (надалі - Договір), згідно умов якого застрахованим транспортним засобом був ТЗ марки „Skoda Fabia", державний номерний знак (надалі - д.н.з.) НОМЕР_1 .

26 листопада 2018 року о 20.06 год. в м. Києві, по Харківському шосе, мала місце дорожньо- транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу (надалі - ТЗ ) марки „Mitsubishi" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_2 , ТЗ марки „Hyundai" д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням гр. ОСОБА_3 та ТЗ марки „Skoda Fabia" д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності Страхувальнику, під керуванням гр. ОСОБА_4 .

Відповідно до Постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2018 року у справі N2753/23762/18, винною особою у настанні вищезазначеної ДТП було визнано гр. ОСОБА_2 , яка порушила вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України.

27.11.2018 страхувальник транспортного засобу „Skoda Fabia" д.н.з. НОМЕР_1 , державний реєстраційний НОМЕР_1 , звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором страхування.

На підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля „Skoda Fabia" д.н.з. НОМЕР_1 , державний реєстраційний НОМЕР_1 , позивачем надано суду рахунок-фактура №З-2Л-00050 від 10.12.2018 на суму 17 400,00 грн.

22.12.2018 позивачем складено страховий акт №ТР-11-5458 за договором страхування, відповідно до якого подія, що сталась 26.11.2018 була кваліфікована як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування в сумі 14 200,00 грн. та проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 7 014,40 грн. (сім тисяч чотирнадцять гривень 40 копійок), про що свідчить платіжне доручення від 03.01.2019 №7150, а також частина коштів в розмірі 7 185,60 грн. була зарахована, як страховій платіж за договором страхування №06-07.11.18.002986 від 09.07.2018, про що свідчить бухгалтерська довідка.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми витрат пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 7 820,16 грн., які відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

?' ?- ? транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої .

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП 26.11.2018, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу „Mitsubishi" д.н.з. НОМЕР_3 , застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/002344066. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АМ/002344066 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля „Mitsubishi" д.н.з. НОМЕР_3 , на час спірної ДТП.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із претензією за вих. №382 від 10.04.2019 на виплату страхового відшкодування, відповідно до якої позивач просить відповідача сплатити страхове відшкодування у сумі 14 200,00 грн.

Зазначену вимогу відповідач отримав 15.04.2019, про що свідчить наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Також, згідно з пунктом 3.9 Методики, фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації.

Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв`язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення.

Відповідно до пункту 8.3. Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідачем при здійсненні розрахунку суми страхового відшкодування застосовано коефіцієнту фізичного зносу на підставі того, що згідно з п/п б п. 7.39. Методики, підставою для нарахування зносу є те, що складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації, а згідно даних функції «Audahistory» ГІК «Audatex», складові частини кузова, кабіни, рами транспортного засобу «Skoda», реєстраційний № НОМЕР_5 , відновлювались ремонтом до настання вищевказаної ДТП.

Також, згідно з п/п б п. 7.39. Методики та пункту 4 таблиці 4.1 додатка 4 до Методики, підставою для нарахування зносу є те, що автомобіль легковий, експлуатувався в режимі таксі, що передбачає надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

21 листопада 2019 року на замовлення ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено консультацію №35-D/58/3, відповідно до результатів якої встановлено, що фізичний знос транспортного засобу «Skoda», реєстраційний № НОМЕР_5 , складає: 55,7 %.

Отже, за розрахунком відповідача, загальний розмір вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», реєстраційний № НОМЕР_5 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 6 379 (шість тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 84 копійки.

20 листопада 2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування до нього. На підставі чого відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 6 379 (шість тисяч триста сімдесят дев`ять) гривень 84 копійки, на користь позивача, що підтверджується платіжним дорученням № 4585 від 20.11.2019р.

Суд погоджується з розрахунком суми страхового відшкодування здійсненого на замовлення відповідача проведеного з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, відповідно до приписів ст.ст.22,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (згідно якого коефіцієнт становить 55,7%).

Разом з тим, суд визнає обґрунтованими твердження позивача про безпідставне вирахування відповідачем із суми страхового відшкодування податку на додану вартість.

У відповідності до абз.2 п.36.2, ст.36 Закону України „Про ОСЦПВ" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, то не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону. - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як вбачається зі страхового акту №ТР-11-5458 від 22 грудня 2018 року, а також платіжного доручення №7150 від 03 січня 2019 року, які наявні в матеріалах справи, ПрАТ „СК „Перша" сплатило грошові кошти саме на рахунок СТО. При цьому, в рахунку не відображається ПДВ.

Отже, за висновком суду згідно з розрахунком суми страхового відшкодування, відповідачем необґрунтовано зменшено розмір страхового відшкодування на суму податку на додану вартість (ПДВ) в розмірі 1 915,96 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АМ/002344066 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (100 000,00 грн.), відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу деталей та з врахуванням суму податку на додану вартість (ПДВ).

Враховуючи, що відповідачем вже було сплачено 6 379,84 грн., згідно платіжного доручення від 20.11.2019 №4585, позов підлягає задоволенню судом частково в розмірі невиплаченої частини суми податку на додану вартість в сумі 1 915,96 грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України у зв`язку з задоволенням позову судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням того, що відповідач частково оплатив суму страхового відшкодування після порушення провадження у справі, тому в цій частині судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЕРША" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ідентифікаційний код 31681672) 1 915 (одну тисячу дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 96 коп. боргу, 1 123 (одна тисяча сто двадцять три) грн. 39 коп. судового збору.

В решті в позові відмовити.

Наказ видати відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.02.2020

Суддя І.І. Борисенко