ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"18" лютого 2020 р. Справа№ 911/3411/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників

від апелянта: Колосюк В.А.

від позивача: Гладун А.І.

від відповідача: Дубей В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича консалтингова група" про заміну сторони справі № 911/3411/14

у справі № 911/3411/14 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення боргу за договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3411/14 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 54 156 500 грн заборгованості за кредитом, 2 198 902 грн 26 коп. заборгованості за процентами, 32 652 грн 19 коп. пені, 390 000 грн штрафу, а також 73 080 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 рішення Господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3411/14 змінено в частині стягнення суми штрафу, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 54 156 500 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 2 198 902 грн 26 коп. заборгованості за процентами, 32 652 грн 19 коп. пені, 162 469 грн 50 коп. штрафу та 73 080 грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви. В іншій частині позову відмовити». Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» суму судового збору за подання апеляційної скарги.

25.11.2014 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 видано накази.

24.02.2015 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова група» надійшла заява про заміну позивача у справі № 911/3411/14, а саме: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова група» (01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 18/2, ідентифікаційний код 38103717).

В обґрунтування заяви ТОВ «Правнича консалтингова група» зазначило, що 12.02.2015 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент» укладено договір №8/2-VP про відступлення права вимоги.

Так, відповідно до пунктів 1.1., 1.3., 1.4, 1.8. та 5.3. вищезазначеного договору первісний кредитор (ТОВ «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент») передає, а новий кредитор (ТОВ «Правнича консалтингова група») приймає на себе право вимоги належного виконання зобов`язань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 (надалі - основний договір). Разом з правом вимоги виконання основного зобов`язання, що передається за цим договором, до нового кредитора переходять права, що забезпечують виконання зобов`язання.

З моменту набрання чинності цим договором, новий кредитор повністю замінює первісного кредитора у основному договорі та отримує всі права, що виникають з договорів, укладених в забезпечення виконання боржником зобов`язань за основним договором.

Права вимоги та інші права, що є предметом відступлення за цим договором, набуті первісним кредитором у ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками сторін.

Водночас, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 та додаткової угоди №1 до означеного договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Компанія з управлінння активами «Скай кепітал менеджмент» первісний кредитор (ПАТ «Дельта Банк») передає, а новий кредитор (ТОВ «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент», попереднє найменування якого ТОВ «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «Дельта - капітал») приймає на себе право вимоги належного виконання зобов`язань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 (надалі - основний договір). Разом з правом вимоги виконання основного зобов`язання, що передається за цим договором, до нового кредитора переходять права, що забезпечують виконання зобов`язання.

До того ж, відповідно до пунктів 5.2., 5.3. договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 сторони дійшли згоди, що цей договір набирає чинності, а у його сторін виникають взаємні права та обов`язки передбачені цим договором, виключно на наступний день після настання відкладальної обставини, під якою сторони розуміють відсутність добровільного повного погашення боржником заборгованості за основним договором в строк до 11.02.2015.

Сторони дійшли згоди, що після набрання чинності цим договором новий кредитор (ТОВ «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент») має право здійснити наступне відступлення права вимоги за основним договором та договорами укладеними в забезпечення належного виконання основного зобов`язання на користь будь-якої третьої особи до проведення розрахунку з первісним кредитором.

В підтвердження вищезазначених обставин заявником надано суду першої інстанції копії вказаних договорів про відступлення права вимоги, акту приймання-передачі (додаток до договору про відступлення права вимоги від 12.02.2015), листа ПАТ «Дельта банк» №2 від 12.02.2015.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14 замінено позивача (стягувача) у справі № 911/3411/14 Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Правнича консалтингова група" на підставі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України та ст. 25 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14, відкрити апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14, ухвалу скасувати, прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ТОВ "Правнича консалтингова група" про заміну позивача (стягувача) у справі № 911/3411/14 відмовити у повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" у справі № 911/3411/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для заміни позивача (стягувача) на ТОВ «Правнича консалтингова група», а також неправильно застосовано норми матеріального права та порушено положення процесуального законодавства, що призвело до прийняття ухвали, яку слід скасувати з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Правнича консалтингова група» слід відмовити у повному обсязі, також зазначено, що оскаржувана ухвала порушує його права, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» є єдиним законним кредитором та законним правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у правовідносинах, що стосуються договору кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, набутті за результатами проведення торгів на підставі укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» договору № 1962/К купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав від 26.09.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Геліос» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015 та призначено справу № 911/3411/14 до розгляду на 11.02.2020.

06.02.2020 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційне провадження у справі № 911/3411/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015 закрити, оскільки зобов`язання за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 повністю виконані на користь ТОВ «Правнича консалтингова група», а ПАТ «Дельта банк» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» недійсну вимогу за припиненими зобов`язаннями за вказаним кредитним договором на момент укладення договору № 1962/К купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав від 26.09.2019.

07.02.2020 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ «Правнича консалтингова група» надійшла заява, в якій просить суд апеляційне провадження у справі № 911/3411/14 за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова Компанія «Геліос» на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015 закрити, оскільки оскаржувана ухвала поставлена за п`ять років до набуття апелянтом прав і не могла порушити його прав чи охоронюваних законом інтересів.

17.02.2020 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ «Правнича консалтингова група» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос», в якому заперечує проти апеляційної скарги і просить суд у її задоволенні відмовити, оскільки незалежно від факту визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014, ПАТ «Дельта банк» не повернув собі право вимоги за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 й не може виступати кредитором за ним, бо не є власником таких майнових прав та відповідно не міг передати їх апелянту - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос»; заборгованість за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 є повністю погашеною, зобов`язання відповідача за ним припинені.

17.02.2020 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» надійшло заперечення на заяву ТОВ «Правнича консалтингова група» про закриття апеляційного провадження, в якому просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Правнича консалтингова група» про закриття апеляційного провадження, оскільки у встановленому законом порядку набув права за кредитним договором, є належним кредитором Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» та правонаступником ПАТ «Дельта банк»; Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» належать права та охоронювані законом інтереси щодо кредитного договору, воно є учасником правовідносин з приводу яких виник спір у даній справі; оскаржувана ухвала створює перешкоди для реалізації прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» в межах даної справи, йому належить право на подання апеляційної скарги згідно ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, закриття апеляційного провадження порушить права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» на звернення до суду та права, передбачені Конвенцією.

18.02.2020 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують виконання договору кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 та ухвалу господарського суду міста Києва у справі № 910/745/20, яке залишено судом апеляційної інстанції без розгляду на підставі ст.ст. 169, 207 Господарського процесуального кодексу України, оскільки було подане в інший строк ніж визначено ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2020.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представники ТОВ «Правнича консалтингова група» та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили суд апеляційне провадження у справі № 911/3411/14 за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова Компанія «Геліос» на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015 закрити.

Поставивши на обговорення питання щодо наявності правових підстав для подання апеляційної скарги на ухвалу суду особою, яка не брала участі у справі, заслухавши пояснення присутніх представників сторін та скаржника, дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд виходить із наступного.

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження ухвали суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" зазначає наступне.

На підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10. 2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», Кадирову В.В. на два роки з 05.10. 2015 по 04.10.2017 включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20.02.2017 № 619, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на два роки до 04.10.2019.

04.04.2019 Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 772 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» строком на один рік з 05.10.2019 до 04.10. 2020 включно.

Таким чином, у ПАТ «Дельта Банк» починаючи з 02.03.2015 проводилась процедура тимчасової адміністрації, а починаючи з 02.10.15 по сьогоднішній день триває процедура ліквідації.

Під час проведення процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1604 від 26.06.2019 про затвердження умов продажу активів АТ «Дельта Банк».

До активів входили в тому числі право вимоги за договором кредитної лінії № ВКЛ- 2007072/1 від 27.12.2013.

14.08.2019 відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом № UKR-2019-03, до якого включені права вимоги боргу за кредитним договором.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом № UKR -2019-03 від 14.08.2019 переможцем стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос».

За результатами проведення торгів між АТ «Дельта Банк» (Банк) та ТОВ «Фінансова Компанія «Геліос» (новий кредитор) був укладений договір №1962/К купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав від 26.09.2019 (далі також - договір відступлення»).

Згідно з п. 1.1 договору відступлення права вимоги за Кредитними договорами за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають:

право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів (надалі - боржники), які виникли за укладеними договорами та/або боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами, та/або на інших підставах, наведених у додатку №1 до договору відступлення права вимоги (надалі - право вимоги).

Відповідно до додатку № 1 договору відступлення права вимоги, зокрема банком було відступлено новому кредитору право вимоги за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013.

Згідно з п. 1.2. Договору відступлення права вимоги Покупець сплачує продавцю за майнові права грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку, визначеним цим Договором.

За умовами визначеними п. 1.3. договору відступлення права вимоги майнові права вважаються переданими покупцю з моменту підписання цього договору.

Таким чином, внаслідок укладення договору відступлення, скаржник стверджує про набуття права вимоги за кредитним договором, який є предметом спору у справі № 911/3411/14 і зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» є єдиним кредитором та законним правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у правовідносинах, що стосуються договору кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013.

Відповідно до статі 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Згідно зі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, законодавець визначив коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право; інтерес; обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуване судове рішення, особою не залученою до участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17.

Північним апеляційним господарським судом встановлено, що оскаржувана ухвала, яка винесена 17.03.2015 не може порушувати права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос», яке набуло права вимоги за договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, на підставі договору № 1969/К купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав, укладеного 26.09.2019 між ПАТ «Дельта банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос».

Отже, станом на момент ухвалення оскаржуваної ухвали Господарського суду Київської області від 17.03.2015 скаржник не був і не міг бути безпосереднім учасником спірних правовідносин між учасниками справи.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України").

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14 не є такою, що прийнята про права, інтереси та (або) обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос», що, в свою чергу, свідчить про відсутність у скаржника права на апеляційне оскарження вищенаведеної ухвали суду.

У відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття провадження за апеляційною скарго, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» про нікчемність договору відступлення права вимоги від 12.09.2014 в силу пунктів 1, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», із зазначенням про визнання цього договору недійсним постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 у справі № 910/4123/16 не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» права вимоги за договором кредитної лінії №ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013 до відповідача на підставі договору № 1969/К купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав, укладеного 26.09.2019 між ПАТ «Дельта банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» та не свідчать, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про права, інтереси та (або) обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос».

У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 «Справа «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 ) зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v.Finland),N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Вищевикладене спростовує доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос», викладені в апеляційній скарзі.

Беручи до уваги вищенаведене, а також з урахуванням того, що при прийнятті ухвали Господарським судом Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14 питання про права, інтереси та (або) обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Геліос» не вирішувалось, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 234, 235, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження у справі № 911/3411/14 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінансова Компанія «Геліос» на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2015 закрити.

3. Поновити дію ухвали Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14.

4. Матеріали справи № 911/3411/14 повернути до Господарського суду Київської області.

5. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська