УХВАЛА

м. Київ

13.02.2020Справа № 910/18792/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" про забезпечення позову у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп"

Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

про визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг недійсним

Представники сторін: не викликались

УСТАНОВИВ:

26.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг від 10.01.2017 № НОМЕР_1, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп", недійсним та зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним свідоцтва від 10.01.2017 № НОМЕР_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що знак для товарів і послуг зареєстрований за спірним свідоцтвом від 10.01.2017 № НОМЕР_1 є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком "Біпролол" Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/18792/19 та прийнято позовну заяву до розгляду, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.02.2020.

30.01.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.

04.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

06.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, в тому числі розпоряджатись будь-яким чином та у будь-який спосіб, передавати повністю або частково право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1;

- заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.01.2017, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" про забезпечення позову відмовлено.

10.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи та клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

10.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про призначення у справі експертизи.

У підготовчому засіданні 10.02.2020 судом оголошено перерву до 02.03.2020.

11.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про видачу копії ухвали наручно.

Крім того, 11.02.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, в тому числі розпоряджатись будь-яким чином та у будь-який спосіб, передавати повністю або частково право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1;

- заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.01.2017, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивована тим, що відповідно до пункту 7 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг на підставі договору. Передача права власності на знак не допускається, якщо вона може стати причиною введення в оману споживача щодо товару і послуги або щодо особи, яка виготовляє товар чи надає послугу. Так, позивач зазначає, що з відзиву відповідача-1 слідує, що останній має намір передати спірний знак Товариству з обмеженою відповідальністю "Реал-Право", що в даній ситуації може призвести до необхідності залучення до участі у справі нових осіб, прав та інтересів яких стосується вирішення даного спору і тим самим призведе до порушення розумних строків розгляду даної справи або ускладнити та зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Як вбачається з клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, поданого 10.02.2020 відповідачем-1 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва, останній передав виключні майнові права на знак № НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Право" згідно договору від 10.12.2019 № РП-ТМ/01 про передання виключних майнових прав на знаки для товарів і послуг. Відповідач-1 зазначає, що відповідно до вказаного договору від 10.12.2019 № РП-ТМ/01 Товариство з обмеженою відповідальністю "Реал-Право" взяло на себе зобов`язання після підписання договору здійснити всі дії, необхідні для внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомостей щодо передання виключних прав на знак. Так, 04.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Реал-Право" сплатило збір за публікацію відомостей про передачу права власності на знак № НОМЕР_1 згідно платіжного доручення від 04.02.2020 та підготувало відповідну заяву до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України з проханням опублікувати в офіційному бюлетені "Промислова власність" та внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу права власності на знак для товарів і послуг "Біпролол" за свідоцтвом України № НОМЕР_1 (кл:5) від власника свідоцтва Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Право".

Відповідно до частини 7 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору.

Згідно з частиною 2 статті 1114 Цивільного кодексу України, факт передання виключних майнових прав інтелектуальної власності, які відповідно до цього Кодексу або іншого закону є чинними після їх державної реєстрації, підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що власник свідоцтва в будь-який час може відмовитися від нього повністю або частково на підставі заяви, поданої до Установи. Зазначена відмова набирає чинності від дати публікації відомостей про це в офіційному бюлетені Установи.

Статтею 22 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має права на повторну реєстрацію знака протягом трьох років після припинення дії свідоцтва згідно із пунктами 1-3 статті 18 цього Закону.

Отже, у разі відчуження відповідачем-1 свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг з наступним поданням до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України заяв про реєстрацію відповідних змін, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У зв`язку з тим, що власник свідоцтва України № НОМЕР_1 може у будь-який час відмовитись або передати іншій особі право власності на свідоцтво повністю, суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано припускає, що права на знаки, які є предметом спору на момент прийняття рішення можуть перейти до іншої (інших) особи (осіб).

Враховуючи наведене вище, подана заява про забезпечення позову визнається судом обґрунтованою щодо вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, в тому числі розпоряджатись будь-яким чином та у будь-який спосіб, передавати повністю або частково право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1; та заборони Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.01.2017, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

При цьому, обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" (вул. Шевченка, 100, м. Бориспіль, Київська обл., 08301, ідентифікаційний код 37002375) вчинення будь-яких дій, спрямованих на зміну та/або припинення будь-яких прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, в тому числі розпоряджатись будь-яким чином та у будь-який спосіб, передавати повністю або частково право власності та/або майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, укладати з будь-якими особами ліцензійні та будь-які інші правочини щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_1, а також відмовлятися повністю чи частково від свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1;

3. Заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ідентифікаційний код 37508596) вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 10.01.2017, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

4. Боржником-1 за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармекс Груп" (вул. Шевченка, 100, м. Бориспіль, Київська обл., 08301, ідентифікаційний код 37002375).

5. Боржником-2 за даною ухвалою є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008, ідентифікаційний код 37508596)

6. Стягувачем за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" (вул. Миру, 17, м. Київ, 03134, ідентифікаційний код 32518596)

7. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 13.02.2020, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 13.02.2023.

Суддя Наталя Борисівна Плотницька