УХВАЛА

19 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 923/1721/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019

та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 01.10.2019

у справі № 923/1721/13

за заявою Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

до фізичної особи - підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 01.10.2019 у справі №923/1721/13 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №923/1721/13 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.02.2020.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При вирішенні питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, залишення касаційної скарги без руху чи її повернення скаржнику, Верховний Суд керується нормами процесуального закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи в силу положень частини 3 статті 3 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019 визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII з наступними змінами; Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14 травня 1992 року N 2344-XII.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відтак, з 21.10.2019 провадження у справі №923/1721/13 про банкрутство фізичної особи - підприємця Зубрицького Олександра Анатолійовича здійснюється згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

З поданої касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного оскарження визначено постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019, якою ухвалу Господарського суду Херсонської області від 01.10.2019 у справі №923/1721/13 в частині відмови у задоволенні заяви арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. та стягнення з кредитора Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі 204 871 грн 37 коп грошової винагороди за здійснення повноважень ліквідатора скасовано, заяву в цій частині задоволено, в іншій частині ухвалу Господарського суду Херсонської області від 01.10.2019 у справі №923/1721/13 залишено без змін, викладено резолютивну частину у наступній редакції: «Заяву арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про стягнення сум грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора та покладення обов`язку щодо їх сплати на кредитора боржника - задовольнити частково. Стягнути з Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича 233 199 грн 40 коп грошової винагороди за здійснення повноважень ліквідатора та 2643 грн 51 коп здійснених витрат за період роботи з 09.09.2014 по 17.04.2019 у справі про банкрутство ФОП Зубрицького Олександра Анатолійовича. В задоволенні заяви в іншій частині відмовити» та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 01.10.2019, якою заяву ліквідатора - арбітражного керуючого Бєлоусова І.В. про стягнення сум грошової винагороди та здійснення витрат ліквідатора та покладення обов`язку щодо їх сплати на кредитора боржника - задоволено частково, стягнуто з кредитора Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на користь арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича грошової винагороди за здійснення повноважень ліквідатора за період роботи з 09.09.2014 по 09.09.2015 - 28 328,03 грн, здійснених витрат на суму 2 643,51 грн за період з 09.09.2014 по 17.04.2019 року у справі про банкрутство ФОП Зубрицького О.А., можливість оскарження якої не передбачено частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічна правова норма містилася і у частині 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який діяв до 21.10.2019.

Такого ж висновку щодо застосування частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства дійшов Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 18.11.2019 у справі №910/26972/14, від 05.12.2019 у справі №Б11/071-07/14/18/2/3, від 09.12.2019 у справі № 911/397/16, від 12.12.2019 у справі № 909/722/14, від 26.12.2019 у справі №910/11981/18, від 26.12.2019 у справі №917/648/18, від 26.12.2019 у справі №43/178, від 27.12.2019 у справі №903/984/16, 24.01.2020 у справі №917/966/15, від 27.01.2020 у справі №4/5025/1228/12.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням викладеного, касаційна скарга Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 01.10.2019 у справі № 923/1721/13 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України та частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 01.10.2019 у справі № 923/1721/13.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк