ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

14 лютого 2020 року м. ОдесаСправа № 916/1895/19
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

перевіривши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.10.2019 року про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А» до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання відсутнім права користування, яка проголошена суддею Волковим Р.В., у м. Одесі

у справі № 916/1895/19

за позовом Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А»

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

06.02.2020 безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А» (далі Товариство) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.10.2019 року.

Ухвалою апеляційного суду від 07.02.2020 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства до надходження матеріалів справи з Господарського суду Одеської області.

12.02.2020 до апеляційного суду надійшли матеріали даної справи з суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, які стосуються повернення зустрічної позовної заяви Товариства, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2019 року зустрічну позовну заяву Товариства повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Товариство звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду від 09.10.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з тим, що скаржником не вказано дату оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, не вірно зазначені ідентифікаційні коди юридичних осіб-учасників справи та не надано до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою суду від 12.11.2019 - апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись із ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 Товариство звернулось до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства.

Так, в ухвалі від 16.12.2019 Верховний Суд, крім іншого, зазначив що доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

В ухвалі ВС вказуючи на численні недоліки поданої касаційної скарги, звернув увагу скаржника на те, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Однак, нехтуючи попередженням Верховного Суду, Товариство вдруге звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 01.10.2019.

При цьому, суд звертає увагу, що скаржником при зверненні вдруге з апеляційною скаргою, не дотримані положення ГПК України щодо форми і змісту апеляційної скарги, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає незаконність і необґрунтованість ухвали суду, не надано доказів сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Скаржником пропущений процесуальний строк на оскарження ухвали, визначений ч.1 ст. 256 ГПК України, при цьому клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з обґрунтуванням причин пропуску до апеляційної скарги не додано, в тексті апеляційної скарги не викладено.

Зазначені недоліки апеляційної скарги та дії Товариства свідчать про явне затягування скаржником часу розгляду спору судом першої інстанції, що порушує принцип розумності строків розгляду справи судом, визначений п. 10 ч.3 ст. 2 ГПК України.

Втім, навмисне затягування судового розгляду є неприпустимим.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи за практикою ЄСПЛ є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (справа «Смірнова проти України», заява N 36655/02, рішення від 08.11.2005, пункти 66, 69).

За таких обставин чергове подання Товариства апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 01.10.2019 у даній справі з численними недоліками, враховуючи попередню поведінку скаржника, суд визнає зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню і, кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ст. 43 ГПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ст. 43 ГПК України).

Чергове звернення Товариства з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 01.10.2019, за якою вже було повернуто апеляційну скаргу Товариства без розгляду, суд визнає зловживанням процесуальними правами.

Статтею 131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У частині 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 102,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати до Товариства захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 15 000,00 грн. за зловживання процесуальними правами та повернути апеляційну скаргу Товариству без розгляду.

Керуючись ст.ст. 43, 131, 135, 234, 235, 258, 281 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Визнати подання апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.10.2019 року зловживанням процесуальними правами.

2. Апеляційну скаргу повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А» без розгляду.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А» (68544, Одеська обл., Тарутинський район, сільрада Веселодолинська, комплекс будівель та споруд, буд.1, ) в дохід державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф у сумі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Реквізити для сплати:

- Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

- Номер рахунку: UA 0026007

- Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

4. Ця ухвала є виконавчим документом і набирає законної сили в порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України з дати її підписання 14.02.2020.

5. За цим документом стягувачем є: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ); боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Бородіно-А» (68544, Одеська обл., Тарутинський район, сільрада Веселодолинська, комплекс будівель та споруд, буд.1, ).

6. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття, тобто до 14 травня 2020 року включно.

7. Оригінал ухвали направити до Державної судової адміністрації України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.