номер провадження справи 12/159/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 Справа № 908/3406/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/3406/19

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72)

про стягнення 7 805,64 грн.

за участю представників:

від позивача - Губарєва Я.А., довіреність № 1130 від 06.08.2019, адвокат

від відповідача - Сахно О.О., довіреність № 20-142 від 10.12.2019, адвокат

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів - програмно-апаратного комплексу «Оберіг» та комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 04.12.2019 до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат" про стягнення збору за зберігання вантажів у двократному розмірі в сумі 7 805,64 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 12.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3406/19, присвоєно справі номер провадження 12/159/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; подати до 28.12.2019, проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

24.12.2019 на адресу суду від відповідача надійшла заява за вих. б/н від 20.12.2019 на підставі ч. 6 ст. 250 ГПК України, в якій останній просить здійснити розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні із викликом сторін та винести ухвалу про перехід від спрощеного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Заява надійшла засобами поштового зв`язку в поштовому конверті від 20.12.2019. Вказана заява мотивована тим, що справа ускладнюється тим, що надані позивачем документи потребують детального огляду, оскільки останній надав відповідачу комплект документів, неідентичний тому, який він надав суду (документи відрізняються). Крім того вказує, що позивач не надав до позову документи, на які він посилається в позові, зокрема наказ № 33 від 01.08.2019. Вважає, що в даному випадку підлягає з`ясуванню дійсний пакет документів та обставини, на які посилається позивач, тому розгляд справи в порядку спрощеного провадження без проведення виклику сторін не сприятиме повному та всебічному дослідженню всіх обставин справи. Також зазначає, що у зв`язку із необґрунтованістю вимог позову та систематичними неправомірними діями позивача дана справа № 908/3406/19 має для ПАТ "Запоріжсталь" велике значення.

02.01.2020 на адресу суду від відповідача надійшла заява за вих. б/н від 26.12.2019 про залишення позовної заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" у справі № 908/3406/19 без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Вказана заява мотивована тим, що в порушення ст. 124 Статуту Акціонерного товариства "Українська залізниця" позовна заява у даній справі підписана одним представником, який не мав повноважень в даному випадку діяти самостійно. Також в заяві зазначено, що позивач не надав до позову документи, на які він посилається в позові, зокрема, наказ № 33 від 01.08.2019 та наказ № 1774 від 18.06.2019.

02.01.2020 на адресу суду від відповідача у справі - Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України, в якому останній проти позову заперечує мотивуючи свою позицію наступним:

- між позивачем та відповідачем немає узгодженого порядку і способів повідомлення про прибуття вантажу, в якості доказів передачі повідомлень про прибуття вантажу на адресу відповідача позивачем надані копії «Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження», форма якої встановлена п. 2 Правил видачі вантажів (додаток 7) саме для реєстрації повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження, в наданих копіях відсутні відомості щодо кількості вантажу і роду вагонів, як то передбачено п. 1 Правил, є незрозумілим спосіб повідомлення, а також немає підпису представника відповідача, який нібито отримав повідомлення;

- вже на підставі наведеного у відповідності до ч. 2 ст. 42 Статуту залізниць України відповідач звільняється від сплати збору за зберігання вантажу;

- позивач в позовній заяві зазначає, що про застосування двократного розміру ставки за зберігання вантажів нібито були видані накази № 1774 від 18.06.2019 та № 33 від 01.08.2019, але надані копії документів за вказаними номерами не є наказами: № 1774 це запис з якоїсь книги невизначеного походження, яка скоріше всього призначалася для реєстрації повідомлень, а № 33 - це звичайне телеграфне повідомлення;

- ці повідомлення були підписані «ДНГ» ОСОБА_1 та «ДН-3» ОСОБА_4, втім в матеріалах справи відсутні відомості хто є ці особи, до матеріалів справи не долучені документи, які б підтверджували право вказаних осіб на видання таких наказів;

- змістом наданих записок (які позивач вважає наказами) - № 1774 від 18.06.2019 та № 33 від 01.08.2019 не визначено кому вони адресовані, а також до кого застосовується двократний розмір за збереження вантажу, а лише зазначено що 56 вагонів та 42 вагони прибули на адресу ПАТ «Запоріжсталь»;

- вказані записки не містять обставин, які б свідчили про ускладнення в роботі станції, а саме: зайнятість шляхів станцій вагонами в очікуванні подачі під вивантаження, яка викликає затримку поїздів по неприбуттю на станцію, збільшення обсягів маневрової роботи, пов`язаної з додатковими перестановками вагонів та інші технологічні ускладнення, які можуть спричинити порушення ритмічності роботи залізничної станції;

- крім того, для підвищення розміру за зберігання вантажів необхідно щоб технологічні труднощі та ускладнення, що виникли на станції, знаходилися в причинному зв`язку з несвоєчасним вивантаженням вантажів, вивезенням їх вантажоодержувачем;

- «накази» № 1774 від 18.06.2019 та № 33 від 01.08.2019 не є належним доказом для нарахування ПАТ «Запоріжсталь» двократного розміру збору за зберігання вантажу;

- до матеріалів справи не надано жодного доказу того, що необхідність до збільшення ставки збору за зберігання виникла через ускладнення на станції призначення. Просить здійснити розгляд даної справи в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін та у задоволенні позовних вимог відмовити.

13.01.2020 на адресу суду від позивача надійшли заперечення, в яких останній просить заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження від 20.12.2019 залишити без задоволення, а розгляд справи № 908/3406/19 здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Вважає, що доводи (мотиви) відповідача є безпідставними та надуманими, такими що навмисно затягують зі сторони відповідача розгляд справи по суті вимог, та вбачається зловживання процесуальними правами. Вказує, що предмет розгляду цієї справи відноситься до незначної складності, оскільки ґрунтується на документах (доказах), які не спростовуються стороною відповідача, як наслідок підтверджуються відповідачем обставини, які стали підставою для застосування збору за зберігання вантажу у подвійному розмірі, а необґрунтованість вимог позову та систематичність неправомірних дій позивача не є підставою для віднесення справи до категорії справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.01.2020 заяву відповідача про розгляд справи № 908/3406/19 в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення, задоволено клопотання відповідача про розгляд справи № 908/3406/19 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, ухвалено перейти до розгляду справи № 908/3406/19 за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи призначено на 22.01.2020 о 14:45.

14.01.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в порядку ст. 166 ГПК України, в якій останній зазначає наступне:

- в червні та серпні 2019 на станцію Запоріжжя-Ліве прибули 98 вагонів з вантажем за накладними №№ 50260546, 50250380, 50255389, 50260579, 50262781, 50255405, 50255397, 50262823, 50255421, 50811645, 50810357, 50810324, 50799113, 50796820, 50796861, 50772136, 50775030, 50774975 в адресу відповідача;

- у зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів під вантажні операції з вини відповідача вагони простоювали на коліях станції Запоріжжя-Ліве, про що станцією було складено акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів з вини клієнта із зазначенням часу затримки № 5737 від 16.06.2019, № 6972 від 30.07.2019 на початок затримки та акти загальної форми № 5807 від 19.06.2019, № 7098 від 02.08.2019 на кінець затримки, в яких зазначається що затримка вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта вагони простоюють з причин не вивозу тепловозом вантажоодержувача;

- зазначені акти загальної форми ГУ-23 підписані уповноваженими представниками відповідача ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» без застережень, нарахований збір за зберігання вантажу відповідачем частково сплачений, що також підтверджує підставність обставин несвоєчасного забирання вагонів під вантажні операції з вини відповідача;

- вищезазначене спростовує викладене відповідачем у відзиві щодо звільнення відповідача від плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу внаслідок неповідомлення його про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження;

- повідомлення відповідача здійснюється залізницею й тому відображення та підтвердження слідує з книги повідомлення про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження, копію витягу з якої додано до позовної заяви;

- з даної книги вбачається про повідомлення вантажоодержувача-відповідача, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача;

- саме відповідач під час проведення спільних нарад та в своїх листах № 80/2089729 від 23.12.2016 та № 80-2005961 від 27.01.2017 повідомляв про те, що підприємство перейшло на роботу в програмі «АС Клієнт» завдяки чому працівники підприємства мають можливість бачити в системі «АС Клієнт» всі документи (кількість вантажу, рід і кількість вагонів), що направлені на їх адресу після обробки цих документів товарним касиром в електронному вигляді, у зв`язку з чим додатково отримання інформації з повідомленням від залізниці про прибуття вантажу підприємство не потребує;

- накази, створені залізницею, не відносяться до категорії наказів з основної діяльності тому вимоги, передбачені для наказів з основної діяльності на накази № 1774, 33 не розповсюджуються;

- накази містять всі необхідні обставини та підстави їх видання та передаються засобами телеграфного зв`язку на станцію за підписом посадової особи;

- повноваження посадових осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 регулюються довіреністю від 29.10.2018 № 2129, виданою в порядку передоручення директором Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_11 та першим заступником директора Регіональної філії «Припдніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_10, які діють за довіреністю від 26.10.2018 № 4524;

- керуючись правами, наданими Статутом АТ «Українська залізниця», Положенням про Регіональну філію «Придніпровська залізниця» - директором (начальником залізниці) надані повноваження керівниками підрозділу, які у відповідності до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів видавали наказ про затримку поїзда, наказ про застосування ставки збору за зберігання вантажів до двократного розміру;

- підставою для нарахування та стягнення збору за зберігання та збору за зберігання вантажу у двократному розмірі, в тому числі при затримці вагонів (контейнерів) на шляху перевезення, є акт загальної форми, який складається для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, і підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами;

- відповідачем не оспорювався розрахунок збору, збору за зберігання вантажу у двократному розмірі;

- збір, заявлений до стягнення позивачем, нарахований за періоди затримок вагонів та є наслідком порушення відповідачем нормативно визначених правил прийняття вагонів, що виходить за межі звичайної правомірної поведінки, врегульованої укладеним сторонами договором;

- доказів про сплату відповідачем заявленої до стягнення суми збору за зберігання вантажу у двократному розмірі надано не було;

- вважає, що відсутність належних і допустимих доказів відсутності вини відповідача у скупченні вагонів на станції та його можливість прийняти вагони, з урахуванням умов договору № ПР/М-16-3/1-708/НЮдч від 30.09.2016 про експлуатацію залізничної під`їзної колії свідчить про обґрунтованість стягнення з відповідача в даному випадку збору за зберігання вантажу в двократному розмірі;

- акти загальної форми, які складені станцією Запоріжжя-Ліве на віднесення на відповідальність вантажовласника ПАТ «Запоріжсталь» за період з 16.06.2019 по 01.08.2019 підтверджують скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне звільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням пункту 33 Правил видачі вантажів та ст. ст. 46,47 Статуту залізниць України;

- твердження відповідача, що затримка спірних вагонів на станції Запоріжжя-Ліве сталась з вини позивача, з урахуванням неподання відповідачем суду доказів на підтвердження вжиття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів за станції призначення, є свідченням саме вини останнього у затримці, - внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій. Просить поновити строк на надання відповіді на відзив на позовну заяву, прийняти відповідь на відзив та долучити до матеріалів справи, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

15.01.2020 на адресу суду від позивача надійшли заперечення на заяву про залишення позовної заяви без розгляду, в яких останній зазначає, що доводи відповідача протирічать нормам діючого законодавства, є надуманими, такими що навмисно затягують розгляд справи по суті вимоги, та вбачається зловживання процесуальними правами. При цьому вказує, що Статут АТ «Українська залізниця» затверджений постановою КМУ від 02.09.2015 № 735 на час подання позовної заяви діє в редакції постанови КМУ від 31.10.2018 № 938, відповідно до якої внесено зміни шляхом виключення слова «публічного» через зміну типу товариства на акціонерне, тому комплекти статуту, долучені до позовної заяви, направленої до суду та відповідачу є ідентичними. Висновок відповідача про не долучення до позовної заяви копії наказів № 33 від 01.08.2019 та № 1774 від 18.06.2019 спростовується самим же відповідачем у відзиві на позовну заяву від 26.12.2019. Висновок відповідача щодо відсутності повноважень у підписанта позовної заяви, відсутність дати підписання є таким, що не відповідає дійсності, оскільки повноваження підписанта визначені довіреністю № 1130 від 06.08.2019, також долучена довіреність № 5554 від 05.08.2019, на підставі якої в порядку передоручення були видана довіреність № 1130 від 06.08.2019, позовна заява має дату підписання - 04.12.2019. Просить заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду залишити без задоволення.

22.01.2020 до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів на виконання ухвали суду від 13.01.2020.

22.01.2020 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначає наступне:

- позивачем не спростовано того, що у справі відсутні докази передачі повідомлень про прибуття вантажу на адресу відповідача, надані позивачем копії «Книг повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження» не є належним і допустимим доказом, оскільки являють собою записи кульковою ручкою в розграфованому зошиті (книзі), в наданих записах таких книг відсутні відомості щодо кількості вантажу і роду вагонів, що передбачено п. 1 Правил видачі вантажів, є незрозумілим спосіб повідомлення, а також немає підпису представника відповідача;

- вже на підставі наведеного у відповідності до ч. 2 ст. 42 Статуту залізниць України відповідач звільняється від сплати збору за зберігання вантажу;

- позивачем не спростовано того, що у справі відсутні накази № 1774 від 18.06.2019 та № 33 від 01.08.2019, до матеріалів справи не долучені документи, які б підтверджували право ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на видання наказів про збільшення збору за зберігання вантажу до двократного розміру, додані до відповіді на відзив довіреності також не містять положень про надання права на підписання наказів збільшення збору за зберігання вантажу до двократного розміру;

- позивачем не спростовано того, що у справі відсутні докази наявності ускладнень в роботі станції, що виникли через затримку вагонів за актами форми № 5737 від 16.06.2019 та № 6972 від 30.07.2019;

- додані до відповіді на відзив акти загальної форми не є доказами ускладнення в роботі станції;

- до матеріалів справи не надано жодного доказу того, що необхідність збільшення ставки збору за зберігання виникла через ускладнення на станції призначення;

- вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог;

- оскільки позовна заява підписана одним представником АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", а статут позивача і надана довіреність № 130 від 06.08.2019 містять вимогу про дотримання правила двох підписів, відповідач вважає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 22.01.2020 судом оголошено перерву в розгляді справи до 23.01.2020 об 11:00 без винесення процесуального документу суду.

23.01.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії договору про надання правничої допомоги від 04.12.2019.

Безпосередньо в судовому засіданні 23.01.2020 представник відповідача заперечив проти долучення до матеріалів справи договору про надання правничої допомоги від 04.12.2019, оскільки не надано доказів відправлення його на адресу відповідача як доказу.

Суд погоджується з вказаною позицією представника відповідача, проте вказане не враховується при вирішенні клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки питання наявності повноважень Губорєвої Я.А. на підписання позову підтверджується іншими доказами.

В судовому засіданні 23.01.2020 судом оголошено перерву в розгляді справи до 06.02.2020 о 12:30 без винесення процесуального документу суду.

В судове засідання 06.02.2020 з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 06.02.2020 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.02.2020 проти позову заперечив.

Під час судового засідання 06.02.2020 представник відповідача усно зазначив, що підстави для стягнення ПДВ на суму збору за зберігання вантажу відсутні.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 19.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", далі Перевізник, та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", далі Замовник, укладений договір про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365, далі Договір 1, предметом якого згідно п. 1.1. є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього Договору користування вагоном не є орендною майна, а плата за користування вагоном Перевізника не є орендною платою.

Пунктом 1.3. Договору 1 визначено, що надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно із п. 12.1. Договору 1 він вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ» або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

30.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", далі Залізниця, та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", далі Власник колії, був укладений договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № ПР/М-16-3/1-708НЮдч20/2016/2889, далі Договір 2.

Вказаний Договір 2 укладений з протоколом узгодження розбіжностей від 24.10.2016.

Відповідно до п. 1 Договору 2 згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику колії, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве стрілкою № 12 до парку «А» і стрілкою № 172 до парку «Б» і яка обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є сигнальні знаки «Межа під`їзної колії», які встановлені проти вхідного світлофора «ЧВ» парку «А» станції Запоріжжя-Ліве на відстані 71,7 метрів від вістря пера стрілки примикання № 12 та вхідного світлофора «НБ» парку «Б» станції Східна власника колії на відстані 341,5 метрів від вістря стрілки примикання № 172.

Згідно із п. 6 Договору 2 вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці:

- на приймально-відправні колії № № 2-11 парку «А» станції Запоріжжя-Ліве;

- на сортувально-відправні колії парку №№ 32-36 парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве. Здавання вагонів у технічному та комерційному відношенні провадиться на приймально-відправних коліях №№ 2-11 парку «А», на сортувально-відправних коліях №№ 32-36 парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії.

Пунктом 14 Договору 2 сторони визначили, що Власник колії сплачує Залізниці плату:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та іншими нормативними документами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує Залізниця для Власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України по передоплаті через ЄТехПД з відповідними оголошеними ПАТ «Укрзалізниця» коефіцієнтами підвищення.

Умовами п. 20 Договору 2 сторони дійшли згоди про те, що з усіх питань, що не передбачені цим договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 21 Договору 2 визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01 грудня 2016 до 30 листопада 2021 включно.

Позивач в позові вказує, що в червні 2019 та серпні 2019 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве в адресу відповідача - ПАТ «ЗМК Запоріжсталь» прибуло 98 вагонів з вантажем за накладними №№ 50260546, 50250380, 50255389, 50260579, 50262781, 50255405, 50255397, 50262823, 50255421, 50811645, 50810357, 50810324, 50799113, 50796820, 50796861, 50772136, 50775030, 50774975. Про прибуття вагонів на станцію Запоріжжя-Ліве в адресу ПАТ «ЗМК Запоріжсталь» відповідач був своєчасно повідомлений залізницею, відповідні повідомлення залізниці зареєстровані у Книзі повідомлень форми ГУ-2 станції Запоріжжя-Ліве. Зазначає, що на станції Запоріжжя-Ліве локомотивом залізниці здійснювалось пред`явлення прибувших вагонів для обробки та подачі на під`їзні колії ПАТ «ЗМК Запоріжсталь» під вантажні операції. З вини відповідача вагони з вантажем, прибувши на його адресу, простоювали на коліях станції в очікуванні подачі під вантажні операції з причини не вивозу локомотивом вантажоодержувача. У зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів під вантажні операції з вини відповідача вагони простоювали на коліях станції Запоріжжя-Ліве, про що станцією складені акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів з вини клієнта із зазначенням часу затримки № 5737 від 16.06.2019, № 6972 від 30.07.2019 на початок затримки та акти загальної форми № 5807 від 19.06.2019, № 7098 від 02.08.2019 на кінець затримки. Вказані акти підписані уповноваженим представниками відповідача без застережень. Разом з тим вказує, що позивачем надані накази № 1774 від 18.06.2019 о 18 год. 35 хв., № 33 від 01.08.2019 о 12 год. 31 хв. про застосування ставки збору за зберігання вантажів у двократному розміру у порядку, передбаченому п.п. 2.2. п. 2 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, та повідомлено представників ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь». На підставі актів загальної форми ГУ-23 № 5737 від 16.06.2019, № 5807 від 19.06.2019 був нарахований збір за зберігання вантажів та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 19069054, та актів загальної форми ГУ-23 № 6972 від 30.07.2019, № 7098 від 02.08.2019 був нарахований збір за зберігання вантажів та збір за зберігання вантажів у двократному розмірі по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 06089059. Вказані накопичувальні картки підписані представником відповідача з обмовками, та відповідачем була частково визнана сума збору за зберігання вантажу по накопичувальним карткам форми ФДУ-92 № 19069054, № 06089059. Позивач вказує, що не визнана відповідачем сума збору за зберігання вантажу у двократному розмірі по накопичувальним карткам № 19069054, № 06089059 складає 7805,64 грн. з урахуванням ПДВ. Зазначає, що відмова відповідача здійснити плату збору за зберігання вантажу у двократному розмірі і стала причиною спору.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2019 та серпні 2019 на станцію призначення Запоріжжя-Ліве в адресу відповідача - ПАТ «ЗМК Запоріжсталь» прибуло 98 вагонів з вантажем за накладними №№ 50260546, 50250380, 50255389, 50260579, 50262781, 50255405, 50255397, 50262823, 50255421, 50811645, 50810357, 50810324, 50799113, 50796820, 50796861, 50772136, 50775030, 50774975.

Позивач в позовній заяві зазначив, що про прибуття вагонів на станцію Запоріжжя-Ліве в адресу ПАТ «ЗМК Запоріжсталь» відповідач був своєчасно повідомлений залізницею, відповідні повідомлення залізниці зареєстровані у Книзі повідомлень форми ГУ-2 станції Запоріжжя-Ліве, витяги з якої надані до матеріалів справи.

В подальшому станцією Запоріжжя-Ліве були складені акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів з вини клієнта № 5737 від 16.06.2019 (час початку затримки 16.06.2019 06:30), № 6972 від 30.07.2019 (час початку затримки 30.07.2019 09:30) на початок затримки та акти загальної форми № 5807 від 19.06.2019 (час закінчення затримки 19.06.2019 00:30), № 7098 від 02.08.2019 (02.08.2019 20:15) на кінець затримки. При цьому обставинами, які викликали складання вказаних актів зазначено: «затримка вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, вагони простоюють з причин не забирання тепловозом вантажоодержувача».

Вищезазначені акти були підписані представниками відповідача без заперечень, а саме: Шамрай В. М. , Матюха А.А., Безпалих С .А. , Шуляр А.В., повноваження яких підтверджуються засвідченими копіями довіреностей (том1, а.с. 81, 83-85).

18.06.2019 о 18 год. 35 хв. був виданий наказ № 1774 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу до двократного з 18.06.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний ДН-3 ОСОБА_4, на підтвердження чого до матеріалів справи наданий витяг з Книги наказів (том 1, а.с. 67-69).

01.08.2019 о 12 год. 31 хв. був виданий наказ № 33 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу до двократного з 01.08.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний ДНГ-3 ОСОБА_1, на підтвердження чого до матеріалів справи наданий витяг з Книги наказів (том 1, а.с. 67-69).

За час затримки вагонів на станції Запоріжжя-Ліве на підставі актів загальної форми ГУ-23 № 5737 від 16.06.2019 та № 5807 від 19.06.2019 був нарахований збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу в двократному розмірі на загальну суму (з ПДВ 76044,24 грн.) 63370,20 грн. без ПДВ, що підтверджується накопичувальною карткою № 19069054 від 20.06.2019, яка була підписана представником відповідача з обмовкою, а саме: «У відповідності до ст. 36 Статуту залізниць України та п.п. 2.2. розділу 3 ТР № 1 підписант наказу ДН-3 ОСОБА_4 не має повноважень для збільшення збору за зберігання до 2-х кратного розміру. Сума по відомості 57872,30 грн.».

Разом з тим, на підставі актів загальної форми ГУ-23 № 6972 від 30.07.2019 та № 7098 від 02.08.2019 був нарахований збір за зберігання вантажу та збір за зберігання вантажу в двократному розмірі на загальну суму (з ПДВ 3904,92 грн.) 3254,10 грн. без ПДВ, що підтверджується накопичувальною карткою № 06089059 від 06.08.2019, яка була підписана представником відповідача з обмовкою, а саме: «У відповідності до ст. 36 Статуту залізниць України та п.п. 2.2. розділу 3 ТР № 1 підписант наказу ДНГ-3 ОСОБА_1 не має повноважень для збільшення збору за зберігання до 2-х кратного розміру. Сума по відомості 2247,30 грн.».

Таким чином, разом за вказаним накопичувальними картками відповідачу був нарахований збір за зберігання вантажу в сумі 79949,16 грн. з ПДВ.

Матеріали справи свідчать, що відповідач частково визнав та оплатив нарахований збір за зберігання вантажу по вказаним накопичувальним карткам, на підтвердження чого останній надав «Витяг з АСКВП філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця», з якого вбачається часткова оплата збору за зберігання за накопичувальною карткою № 06089059 на суму 2696,76 грн. та часткова оплата збору за зберігання за накопичувальною карткою № 19069054 на суму 69446,76 грн.

Втім, відповідач свої зобов`язання зі сплати нарахованого бору за зберігання вантажу в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим за ним утворився борг в загальній сумі 7805,64 грн., який позивач і намагається стягнути.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши та дослідивши надані до матеріалів справи докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши доводи позивача та заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Згідно зі ст. ст. 3, 8 Закону України "Про залізничний транспорт" № 273/96-ВР від 04.07.1996 законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно із ст. 5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів (далі - Правила); Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Умовами п. п. 2.1., 2.5. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зареєстрованих Мін`юстом України 24.11.2000 р. за № 875/5096, визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу у двократному розмірі, який нарахований за час простою вагонів відповідача на станції Запоріжжя-Ліве в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта з причини не забирання тепловозом вантажоодержувача.

Порядок видачі вантажів залізницею одержувачу врегульований положеннями Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, далі - Правила видачі вантажу.

Умовами п. п. 1, 2 Правил видачі вантажів визначено, що про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Одержувач письмово повідомляє начальнику станції прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, і номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за якими надаються повідомлення. В окремих випадках повідомлення може здійснюватися шляхом вивішування оголошень у товарній конторі або через посильних тощо. Інформація одержувачів про вантажі, які мають надійти на станцію призначення, надається за договорами, укладеними одержувачами з залізницею. Крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов`язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за 2 години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення. Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за № 165/3458). Порядок і терміни повідомлення про подачу вагонів на під`їзні колії передбачаються в договорах про експлуатацію під`їзних колій (договорах про подачу та забирання вагонів).

Так, умовами п. 8.1. - 8.2. договору про надання послуг № 10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 від 19.02.2018, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (Замовник), сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються інформаційні системи, в тому числі: АС Клієнт УЗ, АС Месплан, ПАК АЕДО (програмно-апаратний комплекс «Архів електронного документообігу залізничного транспорту» з комплексною системою захисту інформації у відповідності до вимог законодавства України). Електронний документообіг між Перевізником та Замовником передбачає: оформлення наступних документів з накладанням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП), зокрема: повідомлення про прибуття вантажу.

Згідно із п. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138) затверджені Правила оформлення перевізних документів.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Так, в додатку 3 Правил оформлення перевізних документів «Пояснення щодо заповнення накладної» зазначено, що в графі 49 накладної під назвою «Відмітки залізниці» вказуються відомості про повідомлення одержувача про прибуття вантажу.

В наявних в матеріалах справи накладних, за якими в червні 2019 та серпні 2019 прибуло 98 вагонів з вантажем на адресу відповідача, а саме: №№ 50260546, 50250380, 50255389, 50260579, 50262781, 50255405, 50255397, 50262823, 50255421, 50811645, 50810357, 50810324, 50799113, 50796820, 50796861, 50772136, 50775030, 50774975 в графі 49 «Відмітки залізниці» зазначені відомості про повідомлення одержувача (відповідача) про прибуття вантажу.

Зокрема у вказаній графі накладних зазначено про повідомлення одержувача про прибуття вантажу 16.06.2019 о 02:50, 02:49, 02:48, а також про повідомлення про прибуття вантажу одержувача 29.07.2019 о 09:35. При цьому у вказаній графі зазначено прізвище працівника станції, який повідомив одержувача, та про накладення ЕЦП.

Таким чином, наявність заповненої графи 49 вищевказаних накладних, на підставі яких прибули спірні вагони з вантажем на адресу відповідача, свідчить про належне та своєчасне повідомлення позивачем відповідача про прибуття вантажу.

Відтак твердження відповідача про наявність підстав для звільнення його від сплати збору за зберігання вантажу є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, позивач надав до матеріалів справи витяг з Книги № 9 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження та витяг з Книги № 11 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження (том 1, а.с. 76-79).

Умовами п. 46 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Разом з тим, згідно із п. 32 Правил видачі вантажів одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти із станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів передбачені Правилами зберігання вантажів. Для вивозу вантажу із станції одержувач зобов`язаний пред`явити накладну. Якщо вивезення вантажу провадиться після закінчення терміну безкоштовного зберігання, то одержувач зобов`язаний пред`явити представнику станції, який видає вантаж, квитанцію про сплату збору за зберігання вантажу.

Втім, вантаж, що прибув на станцію Запоріжжя-Ліве на адресу відповідача, був затриманий в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта з причини не забирання тепловозом вантажоодержувача, внаслідок чого вагони з вантажем простоювали на коліях вказаної станції залізниці.

За фактом затримки на колії станції Запоріжжя-Ліве у зв`язку з простоюванням вказаних вагонів залізницею були складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Стаття 129 Статуту залізниць України встановлює, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Виходячи з положень п. 3 Правил складання актів, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

В матеріалах справи містяться складені станцією Запоріжжя-Ліве акти загальної форми ГУ-23, а саме: № 5737 від 16.06.2019, № 5807 від 19.06.2019, № 6972 від 30.07.2019, № 7098 від 02.08.2019, підписані працівниками станції та представниками ПАТ «ЗМК Запоріжсталь» без зауважень.

Як зазначалося вище, відповідач був повідомлений про час прибуття вантажу, що підтверджується наявними у справі доказами, однак всупереч вимог ст. 46 Статуту залізниць України, п. 32 Правил видачі вантажів та умов Договору не вжив заходів, спрямованих на усунення обставин, які викликали затримку вагонів з вантажем (тобто своєчасне вивезення вантажу тепловозом на відповідні приймально-здавальні колії), що призвело до їх простоювання на станції Запоріжжя-Ліве та нарахування за час затримки збору за зберігання вантажу, в тому числі у двократному розмірі.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідно до п. 8 даних Правил збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці - з моменту затримки (п. 8 Правил). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п. 9 Правил).

Статтею 36 Статуту залізниць України передбачено, що у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру. Начальник залізниці, уповноважені ним керівники організацій, що входять до складу залізниці, відповідно до Правил мають право на укладення договорів про збереження вантажів на складах станцій або у вагонах.

Згідно із п.п. 2.2. п. 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009, при виникненні на станції ускладнень, пов`язаних із несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів одержувачами (експедиторами), начальник залізниці має право збільшити ставку збору за зберігання вантажів до двократного розміру. Підвищена ставка вводиться після двох годин з моменту повідомлення одержувача про введення підвищеної ставки, але не раніше ніж через 24 години після закінчення терміну безоплатного зберігання.

18.06.2019 був виданий наказ № 1774 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу (який прибув на адресу відповідача 16.06.2019) до двократного з 18.06.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний ДН-3 ОСОБА_4, що підтверджується випискою з Книги наказів, засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи (том 1, а.с. 68). Про видачу вказаного наказу був повідомлений представник відповідача Шуляр 18.06.2019 о 18 год. 45 хв., про що міститься запис в Книзі.

01.08.2019 був виданий наказ № 33 про збільшення розміру збору за зберігання вантажу (який прибув на адресу відповідача 30.07.2019) до двократного з 01.08.2019 з посиланням на ст. 36 Статуту залізниць України, який підписаний ДНГ-3 ОСОБА_1, що підтверджується випискою з Книги наказів, засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи (том 1, а.с. 69). Про видачу вказаного наказу був повідомлений представник відповідача Соловей Р.І. 01.08.2019 о 15 год. 55 хв., про що міститься запис.

Оскільки вказані накази видані щодо вантажу, який прибув на адресу ПАТ «Запоріжсталь», відтак вони адресовані саме останньому, до якого і застосовується збір за зберігання вантажу у двократному розмірі.

На підтвердження повноважень ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до матеріалів справи долучена довіреність № 2029 від 29.10.2018, видана за підписом директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_9 та першого заступника директора Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_10 (довіреність дійсна до 02.08.2019 включно) (том 2, а с. 10).

Абзацами 2, 3 ст. 46 Статуту залізниць України визначено, що вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Факт затримки вагонів з вантажем відповідача з його вини на станції Запоріжжя-Ліве понад часу безкоштовного їх зберігання підтверджується актами загальної форми ГУ-23, в яких зазначений час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери (том 1, а.с. 65-66).

Збір за зберігання вантажу встановлений у Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Нарахування збору за зберігання вантажу здійснене позивачем на підставі накопичувальної картки № 19069054 від 20.06.2019 на суму разом з ПДВ 76044,24 грн., яка підписана представником відповідача з обмовкою, а також накопичувальної картки № 06089059 від 06.08.2019 на суму разом з ПДВ 3904,92 грн., яка підписана представником відповідача з обмовкою.

Докази у справі свідчать, що відповідач частково здійснив оплату нарахованого збору за зберігання вантажу за вказаними накопичувальними картками, а саме: за накопичувальною карткою № 06089059 на суму 2696,76 грн. та за накопичувальною карткою № 19069054 на суму 69446,76 грн. (том 2, а.с. 52, 57).

Втім, відповідач не виконав зобов`язання із здійснення розрахунків зі сплати збору за зберігання вантажу в повному обсязі, а саме на суму 7805,64 грн. за час їх затримки.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що відповідача було належним чином повідомлено про прибуття вантажу на його адресу, та те, що затримка вагонів на станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахований збір за зберігання вантажу, відбулася з вини відповідача, а саме: з причини не забирання (не вивезення) вантажу тепловозом вантажоодержувача. Факт затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, в яких вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Розрахунок збору за зберігання вантажу здійснений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач не довів суду відсутність своєї вини у спричиненні затримки вагонів на станції призначення, а також наявність підстав для звільнення його як вантажовласника від сплати збору за зберігання вантажу.

За такими обставинами, позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 7805,64 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Стосовно заперечень відповідача наявності повноважень у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підписання наказів про застосування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі слід зазначити наступне.

В матеріалах справи міститься довіреність № 4524 від 26.10.2018 (том 2, а.с. 11-12), видана головою правління ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_12 та членом правління ОСОБА_8 , якою останні уповноважили директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_9 та/або першого заступника директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_10 здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю Філії, її структурних підрозділів відповідно до планів, затверджених довірителем. Вказана довіреність видана з правом передоручення повноважень іншим особам та дійсна до 02.08.2019.

Відповідно до вказаної довіреності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уповноважені: видавати та підписувати від імені Філії розпорядчі документи (накази) та затверджувати документи з питань, що стосуються діяльності Філії, її структурних підрозділів, які є обов`язковими для всіх працівників Філії, її структурних підрозділів, та не повинні суперечити рішенням органів та наказам довірителя, а також видавати та скасовувати в установленому порядку довіреності від імені довірителя працівникам Філії, її структурних підрозділів, іншим особам у порядку передоручення, з обов`язковим повідомленням довірителя про видачу та скасування довіреності з наданням відомостей про особу, якій передані відповідні повноваження або довіреність якої скасовано.

Директором регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_11 та першим заступником директора регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_10 була видана довіреність № 2029 від 29.10.2018 (том 2, а.с. 10), якою уповноважено: начальника структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_4 та головного інженера структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1, здійснювати поточне керівництво та управління діяльністю Підрозділу, відповідно до планів, затверджених довірителем з правом підписання заяв, форм, довідок, з приводу будь-яких питань, що пов`язані з представництвом інтересів довірителя стосовно діяльності філії і її структурних підрозділів.

Вказаними документами підтверджені повноваження вищевказаних осіб на підписання наказів про застосування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі.

З аналізу змісту ст. 36 Статуту залізниць України вбачається, що підставою для застосування начальником залізниці права збільшити розмір збору за зберігання вантажу до двократного розміру є виникнення ускладнень на станції у зв`язку з

несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів.

Саме причина не вивезення (не забирання) вантажу тепловозом вантажоодержувача (відповідача) зазначена в актах про затримку вагонів форми ГУ-23 (том 1, а.с. 65, 66), на підставі яких оформлені накопичувальні картки та нарахований відповідачу збір за зберігання вантажу в тому числі у двократному розмірі.

Тобто в даному випадку підставою для нарахування збору за зберігання вантажу у двократному розмірі є несвоєчасне вивезення вантажу відповідачем, що підтверджується актами форми ГУ-23, які підписані представниками станції та відповідача без заперечень.

Стосовно твердження відповідача про відсутність у справі доказів наявності ускладнень в роботі станції, що виникли через затримку вагонів за актами форми № 5737 від 16.06.2019 та № 6972 від 30.07.2019, слід зазначити що по-перше, ускладнення в роботі станції є наслідком несвоєчасного забирання відповідачем вантажу, який прибув на його адресу, та простоював на колії 4 парку 5 та колії 5 парку Л, по-друге, про наявність ускладнень в роботі станції Запоріжжя-Ліве в період з 16.06.2019 по 02.08.2019 свідчать надані до матеріалів справи акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів відповідача (том 2, а.с. 19-36), які підтверджують скупчення на станції призначення вагонів і несвоєчасне звільнення відповідачем колій від вантажу, який прибув на його адресу, що є порушенням пункту 33 Правил видачі вантажів та ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України. Зі змісту вказаних актів вбачається, що на коліях № 11 парку А, № 2 парку 5, № 5 парку А, № 33, 34, 35, 36 парку Б, № 4 парку 5, № 8 парку 5, № 3 парку 5, № 6 парку 5, № 34 парку 3, № 5 парку Л, № 3 парку А, № 2 парку А простоюють вагони відповідача, та зайнятість цих колій цим вантажем ускладнює роботу станції зі здійснення операцій приймання-відправлення іншого вантажу.

Твердження відповідача про ненадання до матеріалів справи наказу № 33 від 01.08.2019 та наказу № 1774 від 18.06.2019 спростовуються наявними у справі витягами з Книги наказів (том 1, а.с. 67-69). Зі змісту вказаної книги наказів вбачається, що за підписом ОСОБА_4 виданий наказ № 1774 від 18.06.2019 про застосування збору за зберігання вантажу до ПАТ «Запоріжсталь» у двократному розмірі, при цьому про вказаний наказ повідомлено представника відповідача Шуляр 18.06.2019 о 18 год. 45 хв., про що міститься відповідний запис. Разом з тим за підписом ОСОБА_1 виданий наказ № 33 від 01.08.2019 про застосування збору за зберігання вантажу до ПАТ «Запоріжсталь» у двократному розмірі, та при цьому про вказаний наказ повідомлено представника відповідача Соловей Р.І. 01.08.2019 о 15 год. 55 хв., про що міститься відповідний запис.

Щодо стягнення ПДВ слід зазначити, що податкові зобов`язання з податку на додану вартість виникають у платника податку на додану вартість, який здійснює операції з поставки товарів чи послуг, оскільки такі операції є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з того, що позивачем нараховано збір за зберігання вантажу у двократному розмірі по накопичувальним карткам з урахуванням ПДВ, в зв`язку із затримкою вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини відповідача.

Тобто в даному випадку підстав для застосування положень ст. ст. 196, 197 Податкового кодексу України судом не встановлено.

Крім того, слід звернути увагу відповідача, що питання нарахування ПДВ відноситься до сфери податкових зобов`язань, а саме до обов`язкових платежів, які здійснюються з метою наповнення дохідної частини бюджету та підпадають під базу оподаткування і регулюються відповідними актами законодавства у цій сфері, до якої Цивільний кодекс України (ч. 2 ст. 1) та Господарський кодекс України (ст. 4. ч. 1) не застосовуються.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 06.02.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, ідентифікаційний код 00191230, на користь:

- Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237, збір за зберігання вантажу в сумі 7805 (сім тисяч вісімсот п`ять) грн. 64 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 11.02.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.