ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"11" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3480/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/3480/19

за позовом Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (65014, м. Одеса, вул. Пироговська, буд. 6, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю КОРАЛЛ (65091, м. Одеса, вул. Картамишінська, буд. 9-А, )

про стягнення 26 889,57грн.

Представники сторін:

від позивача - Жук І.С., довіреність № 97, дата видачі : 08.01.20;

від відповідача - Нестерова О.В., ордер № 511375, дата видачі : 10.01.20

ВСТАНОВИВ:

Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КОРАЛЛ про стягнення 26 889,57грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договорам поставки від 04.12.2018р. №102, від 26.12.2018р. за №128, від 26.12.2018р. за №129, від 26.12.2018р. №130

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2019р. було відкрито провадження по справі №916/3480/19. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

14.01.2020р. за вх. №685/20до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно якого відповідач позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.
Позивач вказує, що у період з 04 грудня 2018 по 26 грудня 2018 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОРАЛЛ» було укладено договори на загальну суму 118 997,63 грн. , а саме договори поставки від 04.12.2018р. №102 на суму 31 204,80грн., від 26.12.2018р. за №128 на суму 35 994,62грн., від 26.12.2018р. за №129 на суму 26 179,57грн. та від 26.12.2018р. №130 на суму 25 618,64грн.

Відповідно до п.1.1 договорів, Постачальник зобов`язується поставити товар (канцелярське приладдя) у відповідно до Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується своєчасно й належним чином у порядку та на умовах , визначених договором, прийняти та оплатити такий товару.

Загальна кількість Товару, що є предметом поставки за Договором, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за групами, підгрупами, видами, марками, типами розмірами визначаються в Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2 договорів).

Відповідно до п.2.1 договорів, Постачальник відвантажує Товар на адресу Покупця за цінами, що визначені в Специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Оплата здійснюється Покупцем за фактично отриманий Товар згідно видаткової накладної (п.2.2 договорів).

Пунктом 2.3 договорів встановлено, що оплата Товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 5-ти банківських днів з моменту надходження відповідних бюджетних коштів на рахунки Покупця.

Перехід до Покупця права власності на Товар, що поставляється за умовами Договору, відбувається в момент прийняття такого Товару Покупцем відповідно до видаткових накладних (п.3.2 договорів).

Згідно п.4.1 договорів Товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем з моменту підписання ними накладних, чи актів приймання-передачі.

За посиланнями позивача поставлене майно оплачене згідно накладних від 04.12.2018 № 257775, від 26.12.2018 № 262009, від 26.12.2018 № 262011, від 26.12.2018 №262015.

В той же час як вказує позивач, з актів приймання №38, №40, №41, №43 від 15.05.2019 вбачається, що поставка оплаченого товару відбулась 15.05.2019., період не відвантаження товару зі сторони відповідача за договором №102 від 04.12.2018 у кількості - 139 днів, а за договорами №128, №129, №130 від 26.12.18 у кількості - 162 дня.

При порушенні умов Договору, щодо строків поставки Товару, Постачальник зобов`язується сплатити Покупцю штраф у розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від суми недопоставленого Товару (п.5.2 договору).

За розрахунком позивача загальний розмір нарахованих штрафних санкцій за договором №102 від 04.12.2018 становить 6 521,64 грн., договором №128 від 26.12.2018 - 8 350,75 грн., договором №129 від 26.12.2018. - 6 073,66 грн., договором №130 від 26.12.2018 - 5 943,52 грн.

На адресу відповідача направлялась претензія за вих.№4658 від 05.07.2019 року у якої пропонувалось перерахувати на рахунок Одеського територіального центру комплектування та соціальної підтримки штраф та пеню за невчасне виконання договорів від 04.12.2018 №102; від 22.12.2018 №128; від 26.12.2018 №129; від 22.12.2018 №130, відповідь на яку позивач не отримав.

З наведених підстав, Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 04 грудня 2018 по 26 грудня 2018 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОРАЛЛ» було укладено договори на загальну суму 118 997,63 грн. , а саме договори поставки від 04.12.2018р. №102 на суму 31 204,80грн., від 26.12.2018р. за №128 на суму 35 994,62грн., від 26.12.2018р. за №129 на суму 26 179,57грн. та від 26.12.2018р. №130 на суму 25 618,64грн.

Відповідно до п.1.1 договорів, Постачальник зобов`язується поставити товар (канцелярське приладдя) у відповідно до Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується своєчасно й належним чином у порядку та на умовах , визначених договором, прийняти та оплатити такий товару.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 04.12.2018р. №102, від 26.12.2018р. за №128, від 26.12.2018р. за №129, від 26.12.2018р. №130 відповідач, поставив позивачу товар на суму загальну суму 118 997,63грн., що підтверджується видатковими накладними, які засвідчені підписом та печаткою позивача, копії яких містяться в матеріалах справи.

Оплата здійснюється Покупцем за фактично отриманий Товар згідно видаткової накладної (п.2.2 договорів).

Пунктом 2.3 договорів встановлено, що оплата Товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 5-ти банківських днів з моменту надходження відповідних бюджетних коштів на рахунки Покупця.

Судом встановлено, що поставлений товар позивачем був оплачений в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписами, копії яких вмістяться в матеріалах справи.

При порушенні умов Договору, щодо строків поставки Товару, Постачальник зобов`язується сплатити Покупцю штраф у розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від суми недопоставленого Товару (п.5.2 договору).

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання.

Так звертаючись з відповідними позовом до суду позивач вказує, що з актів приймання №38, №40, №41, №43 від 15.05.2019 вбачається, що поставка оплаченого товару відбулась 15.05.2019., період не відвантаження товару зі сторони відповідача за договором №102 від 04.12.2018 у кількості - 139 днів, а за договорами №128, №129, №130 від 26.12.18 у кількості - 162 дня.

Проте, суд не погоджується з відповідними посиланнями позивача, оскільки як на доказ своїх позовних вимог позивач посилається на акти приймання від 15.05.2019р., в той же час відповідні акти були складені одноособово без присутності представника відповідача та їх форма не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, факт поставки товару у передбачені договорами строки, підтверджується видатковими накладними №257775 від 04.12.2018р., №262011, №262015, №262009 від 26.12.2018р. Претензій щодо кількості та якості товару позивачем відповідачу не заявлялись.

Більш того, суд вказує, що умовами договору передбачено що оплату товару здійснюється за фактично отриманий Товар згідно видаткової накладної. Позивачем товар був оплачений в повному обсязі, що в грудні 2018р., що фактично підтверджує факт його отримання.

З урахування наведеного суд доходить висновку, що відповідачем не були порушені умови договорів поставки щодо строків поставки товару, позивачем належними та допустимими доказами відповідний факт не доказано, в зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій передбачених умовами договору (п.5.2 договорів).

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, аналізуючи норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (65014, м. Одеса, вул. Пироговська, буд. 6, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю КОРАЛЛ (65091, м. Одеса, вул. Картамишінська, буд. 9-А, ) відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (65014, м. Одеса, вул. Пироговська, буд. 6, ) .

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 17 лютого 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна