ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № 914/543/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

здійснив розгляд у письмовому провадженні касаційної скарги Державного підприємства ?Бродівське лісове господарство?

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.07.2019 (суддя Сухович Ю. О.) і постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 (судді: Зварич О. В. (головуючий), Бонк Т. Б., Желік М. Б.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?Львівенергозбут?

до Державного підприємства ?Бродівське лісове господарство?

про стягнення 317 564,10 грн штрафу.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю ?Львівенергозбут? (далі - ТОВ "Львівенергозбут"; Товариство; Споживач) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства "Бродівське лісове господарство" (далі - ДП "Бродівське лісове господарство"; Підприємство; Постачальник) про стягнення 317 564,10 грн штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір).

2. Позовні вимоги мотивовано тим, що у споживача немає права на дострокове розірвання договору до дати закінчення терміну (строку) його дії. У зв`язку із зміною електропостачальника договір між сторонами достроково розірвано за ініціативою відповідача, що є підставою для нарахування штрафу.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.07.2019, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019, позов задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача 317 564,10 грн штрафу.

4. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, аргументовано тим, що договір розірвано з ініціативи відповідача, який скористався правом на зміну електропостачальника, а за умовами договору за дострокове розірвання договору з ініціативи споживача передбачено штраф.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі ДП "Бродівське лісове господарство" просить скасувати рішення суду першої інстанцій та постанову апеляційного суду, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. В обґрунтування наведеної ним правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування і порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, наголошує, що:

1) за змістом умов договору Споживач має право вільно обирати іншого постачальника електричної енергії, тому реалізація ним цього права, не може мати наслідком застосування штрафних санкцій;

2) договір не містить фіксованого терміну (строку) дії, оскільки умовами договору і Комерційної пропозиції визначено різні терміни (строки) дії договору;

3) помилковими є висновки судів попередніх інстанцій, що положення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила) та договору передбачають право споживача на вільну зміну електропостачальника з можливістю застосування штрафних санкцій за дострокове розірвання договору;

4) ухвалюючи оскаржувані рішення і постанову, суди попередніх інстанцій не врахували, що зміна електропостачальника призводить до припинення дії договору на підставі пункту 13.5 договору, а не до його дострокового розірвання, за що передбачено відповідальність пунктом 13.3 договору;

5) суди першої та апеляційної інстанції порушили вимоги частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо оцінки доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7. ТОВ "Львівенергозбут" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. ДП "Бродівське лісове господарство" на підставі заяви-приєднання від 19.12.2018 приєдналось до публічного договору на умовах комерційної пропозиції № 5, що є додатком 2 до цього договору, який розміщений на офіційному веб сайті ТОВ "Львівенергозбут" www.lez.com.ua. Початком постачання визначено 01.01.2019.

9. Пунктом 1.1 договору передбачено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

10. За змістом пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

11. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної Правилами, та умов цього договору (пункт 3.2 договору).

12. Споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку. Перейти на постачання електричної енергії до іншого електропостачальника, у разі наявності договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та відсутності припинення постачання електричної енергії внаслідок наявності заборгованості за постачання електричної енергії перед діючим постачальником (підпункти 10, 13 пункту 6 договору).

13. Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 договору споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим Правилами.

14. За змістом пункту 13.1 договору його укладено на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач; набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

15. За умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору (пункт 13.3 договору).

16. Дія договору також припиняється у наступних випадках: анулювання постачальнику ліцензії на постачання; банкрутства або припинення господарської діяльності постачальником; у разі зміни власника/користувача об`єкта споживача; у разі зміни електропостачальника (пункт 13.5 договору).

17. 07.02.2019 відповідач, як споживач електричної енергії, керуючись положеннями пункту 10 договору повідомив нового постачальника (ТОВ "Львівенерготехресурс") про зміну електропостачальника з 01.03.2019.

18. Постачальник посилаючись на пункт 13.3 договору та умови комерційної пропозиції виставив відповідачу рахунок від 25.02.2019 на суму 317 564,10 грн на сплату штрафу за дострокове розірвання договору, який листом від 26.02.2019 № 904-329 надіслав відповідачу.

19. Відповідач надав відповідь від 12.03.2019 № 97 на лист позивача, де зазначив, що вважає безпідставним та необґрунтованим нарахування штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу в сумі 317 564,10 грн, оскільки він дотримався усіх умов договору та не порушував вимог Правил під час зміні енергопостачальника електричної енергії.

Позиція Верховного Суду

20. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

21. Між Постачальником і Споживачем укладено договір який є публічним договором приєднання, розробленим з урахуванням вимог Правил і положень Закону України "Про ринок електричної енергії".

22. У частині 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

23. За змістом частин 1, 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

24. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

25. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору у відповідності до законодавства (частина 1 статті 180 ГК України).

26. Відповідно до статей 633- 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

27. Відповідно до статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

28. За змістом статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

29. Згідно зі статтею 58 зазначеного Закону споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.

30. Відповідно до статті 59 Закону України "Про ринок електричної енергії" зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.

31. Згідно з пунктом 1.1.1 Правил цей нормативно-правовий акт регулює взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

32. Відповідно до пункту 3.1.8 Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

33. Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (пункт 6.1.1 Правил).

34. За змістом пункту 6.1.3 Правил зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу. Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

35. Згідно зі статтею 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

36. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина 2 статті 653 ЦК України).

37. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

38. Згідно з частинами 1 і 2 статті 598 цього Кодексу зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

39. Отже, у зазначеній нормі наведено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

40. Відповідно до частин 1 і 4 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

41. За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

42. За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором (аналогічну правову позицію викладено у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 № 916/1684/18).

43. Як установили суди попередніх інстанцій, 07.02.2019 споживач, керуючись положеннями пункту 10 договору, за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії договору, повідомив нового електропостачальника (Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівенерготехресурс") про зміну електропостачальника з 01.03.2019. Оператор систем розподілу (Приватне акціонерне товариство "Львівобленерго") листом від 21.02.2019 № 145-1002 повідомив позивача про зміну відповідачем електропостачальника з 01.03.2019. 21.02.2019 позивач отримав від оператора систем розподілу (Приватного акціонерне товариство "Львівобленерго") повідомлення від 21.02.2019 № 1451002 про те, що споживач змінив електропостачальника з 01.03.2019. 26.02.2019 позивач надіслав відповідачу лист № 904-329, в якому повідомив про нарахування штрафу в сумі 317564,10 грн за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу; надав рахунок на оплату штрафу, який просив оплатити протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

44. На думку судів попередніх інстанцій, відповідач розірвав спірний договір в односторонньому порядку, реалізувавши своє право на вільний вибір (зміну) електропостачальника, шляхом надіслання відповідного повідомлення позивачеві. Зокрема, у рішеннях судів зазначено, що положення Правил фактично ототожнюють поняття зміни електропостачальника до закінчення строку дії договору та поняття дострокового розірвання договору, оскільки наслідком зміни електропостачальника є припинення дії договору. Отже, зміна відповідачем електропостачальника до закінчення строку дії строкового договору за своєю суттю є достроковим розірванням договору з ініціативи відповідача.

45. Зважаючи на викладене, суди дійшли висновку, що як умови договору, так і Правила передбачають можливість розірвання спірного договору в односторонньому порядку.

46. Відповідно до пункту 10.1 договору споживач має право в будь-який час змінити електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 календарний день до такої зміни, вказавши дату або строк, в які буде відбуватись така заміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Дія договору припиняється зокрема у випадку зміни електропостачальника (пункт 13.5 договору).

47. Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (пункт 13.2 договору).

48. За змістом пункту 13.3 договору за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

49. Згідно з комерційною пропозицією від 10.12.2018 № 5 договір діє з моменту набранням чинності і до 31.12.2019. У разі дострокового розірвання договору з ініціативи споживача у випадках не передбачених умовами договору, постачальник нараховує штрафні санкції у розмірі повної вартості договірних обсягів споживання електричної енергії на один розрахунковий період.

50. Верховний Суд вважає, що здійснюючи розгляд справи № 914/543/19 суди попередніх інстанцій належним чином не встановили всіх обставин необхідних для розгляду цієї справи по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

51. Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52. Як свідчать матеріали справи, предметом спору у цьому випадку є стягнення штрафних санкцій за дострокове розірвання спірного договору.

53. За змістом частин 1 та 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

54. Особливості господарсько-правової відповідальності визначені у ГК України. Так, за змістом частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

55. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини 1 та 2 статті 217 ГК України).

56. Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

57. Велика Палата Верховного Суду у справі № 904/4156/18 зазначила, що за змістом наведених положень ГК України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою для застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафних санкцій і конкретного їх розміру.

58. Нормативно-правове забезпечення сфери господарювання є однією із форм здійснення державою регулювання господарської діяльності. Водночас за змістом статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності є спрямованою, зокрема, на зменшення втручання держави у діяльність суб`єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, та здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

59. Отже, тлумачення умов укладеного між сторонами справи договору щодо підстав застосування відповідальності за порушення відповідачем зобов`язання має здійснюватися у системному взаємозв`язку із положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання такої відповідальності у господарських правовідносинах (відповідну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18).

60. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не має права на дострокове розірвання договору, окрім випадку, передбаченого у пункті 13.2 договору. Проте змінивши електропостачальника з 01.03.2019, відповідач достроково розірвав договір з підстав не передбачених договором, що відповідно до вимог пункту 13.3 договору та комерційної пропозиції № 5 (додаток № 2 до договору) є підставою для нарахування штрафу.

61. Отже, для вирішення спору суди мали встановити чи є обставини, за яких відповідач розірвав договір, такими, що не передбачені договором.

62. Аргументуючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій установили, що відповідач порушив строк повідомлення про зміну електропостачальника за строковим договором, порушивши вимоги пункту 10.2 договору та абзацу 3 пункту 6.1.3 Правил. За таких обставин суди дійшли висновку про наявність підстав для застосування положень пункту 13.3 договору та штрафних санкцій, у розмірі встановленому в комерційній пропозиції № 5.

63. Тобто суди ототожнили порядок розірвання договору із "випадком" розірвання договору, про що йдеться у комерційній пропозиції, та дійшли висновку, що "договір був розірваний за ініціативою відповідача, який скористався визначеним у договорі та Правилах правом на зміну електропостачальника, внаслідок чого укладений між сторонами договір припинив свою дію".

64. Однак колегія суддів звертає увагу на те, що суди попередніх інстанцій не надали відповіді на основне питання, яке мало бути вирішено під час розгляду цієї справи - чи є дострокове розірвання договору з ініціативи споживача у зв`язку із заміною електропостачальника за обставин, встановлених судами "випадком не передбаченим умовами договору" та, відповідно, підставою для нарахування штрафних санкцій згідно з пунктом 13.3 договору. Дійшовши висновку про те, що договір припинено шляхом його розірвання, суди також не спростували доводів відповідача про те, що як Правилами, так і договором передбачено його право на дострокове припинення договору у зв`язку зі зміною електропостачальника, а тому немає підстав для застосування відповідальності, передбаченої у пункті 13.3 договору.

65. За таких обставин Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій, встановлюючи наявність підстав для задоволення позовних вимог, не здійснили сукупного аналізу випадків, передбачених умовами договору, за яких він може бути розірваний, у тому числі внаслідок реалізації права на зміну електропостачальника із виникненням у позивача права на стягнення штрафних санкцій.

66. При цьому в контексті забезпечення формування єдиної правозастосовчої практики колегія суддів зазначає, що у аналогічній справі (№ 914/545/19), предметом позову в якій є стягнення зі споживача штрафу за дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу, Господарським судом Львівської області ухвалено рішення від 10.07.2019, яким позовні вимоги задоволено повністю. Зазначене судове рішення залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019. Постановою Верховного Суду від 04.02.2020, рішення суду першої інстанції і постанову апеляційного суду у справі № 914/545/19 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області з аналогічних підстав.

67. Водночас Верховний Суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи доводи скаржника про те, що договір не містить фіксованого терміну (строку) його дії, оскільки відповідно до пункту 13.1 договір укладається на строк, визначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач.

В комерційній пропозиції № 5 (додаток № 2 до договору), зазначено, що договір діє з моменту набрання чинності до 31.12.2019.

Отже, договір між сторонами укладено з фіксованим строком його дії.

68. Оскільки суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, оскаржувані судові рішення необхідно скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд

69. За змістом частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

70. Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК України (у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України ?Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ? від 15.01.2020 № 460-ІХ, та яка відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону застосовується для розгляду касаційних скарг на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом) підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

71. За наведених обставин доводи, викладені у касаційній скарзі, частково підтвердилися, тому рішення та постанову у справі необхідно скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

72. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід дослідити наявні у справі докази, всебічно, повно та об`єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Розподіл судових витрат

73. Оскільки касаційну скаргу необхідно частково задовольнити, а справу передати на новий розгляд, з урахуванням положень статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства ?Бродівське лісове господарство? задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 11.07.2019 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 914/543/19 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков