ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2020 р. Справа № 924/190/19

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Смаровоза М.В., суддів Кочергіної В.О., Крамара С.І., при секретарі судового засідання Желіхівській О.О., розглянувши справу

за позовом квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький

до українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро"

за участю військової прокуратури Хмельницького гарнізону

про стягнення 599705,69 грн. пені, 250884,86 грн. інфляційних втрат, 61124,55 грн. 3% річних

за участю представників:

позивача: Мазур Г.О. за довіреністю;

відповідача: Яценко С.А. за ордером;

прокуратури: Купчик Ю.В.

У засіданні 03.02.2020р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив суд на підставі укладеного між сторонами у справі договору № 243 від 11.11.2016р.: стягнути із українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" 414043,64 грн. пені за порушення п. 2.1.4 (за період з 03.01.2017р. по 09.08.2018р.), 185662,05 грн. пені за порушення п. 2.1.5 (за період з 24.01.2017р. по 09.08.2018р.), всього 599705,69 грн. пені; 176379,09 грн. інфляційних втрат за порушення п. 2.1.4. (за період 03.01.2017р. по 09.08.2018р.), 74505,77 грн. інфляційних втрат за порушення п. 2.1.5. (за період з 24.01.2017р. по 09.08.2018р.), всього 250884,86 грн. інфляційних втрат; 42299,48 грн. 3% річних на підставі п. 2.1.4. (за період з 03.01.2017р. по 09.08.2018р.), 18825,07 грн. 3% річних на підставі п. 2.1.5. (за період з 24.01.2017р. по 09.08.2018р.), всього 61124,55 грн. 3% річних; розірвати договір № 243 від 11.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області 17.10.2019р. прийнято відмову квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький від позову у справі № 924/190/19 в частині позовних вимог про розірвання договору № 243 від 11.11.2016р. та закрито провадження у справі № 924/190/19 в частині позовних вимог про розірвання договору № 243 від 11.11.2016р.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач відзначив, що у квартирно-експлуатаційному відділі м. Хмельницький на основі проведеного у 2016 році конкурсу по відбору суб`єктів господарювання щодо вирощування сільськогосподарської продукції та спільного обробітку земельних ділянок, що перебувають у віданні Міністерства оборони України було визначено переможця, з яким в подальшому було укладено відповідний договір. Переможцем конкурсу став один із учасників, а саме Українсько-німецьке сільськогосподарське підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю"Мульті-Аграр Дніпро", з яким Квартирно-експлуатаційний відділом м. Хмельницький було укладено договір № 243 від 11.11.2016р.

Даний договір було укладено з метою залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності і життєдіяльності військових частин, наповнення спеціального фонду Міністерства оборони України. Так, як вказує позивач, договір набуває чинності з дня його укладення та діє до збору урожаю у 2021 році з обов`язковим підписанням сторонами актів наданих послуг, що підтверджують виконання зобов`язань за договором (п. 7.2.). Крім того, позивач зазначив, що умовами договору визначено, що оплата проводиться у наступному порядку: щомісячно (до 10 числа місяця, що передує розрахунковому) рівними частинами (із розрахунку 1/12 суми договірних зобов`язань) у розмірі 614133,33 грн. на рахунок Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, незалежно від виставленого рахунку (пп. 2.1.4).

Позивач стверджує, що, починаючи із січня 2017р., ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" розрахунки здійснювались із порушенням п. 2.1.4, що призводило до неналежного та несвоєчасного перерахування грошових коштів згідно умов договору. При цьому вказано, що 25.09.2018р. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького звернувся із письмовою претензією до ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" про несвоєчасне здійснення ними оплати, що тягне за собою неналежне виконання договору. Відстежуючи поштову кореспонденцію, позивач зазначив, що у поштовому відділенні претензію отримано не було. Тому, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький повторно надіслав претензію. На дату подання позову претензійні вимоги не виконані, а тому досудове врегулювання спору позивач вважає не можливим.

Також зазначено, що стосується своєчасності розрахунків та компенсаційних витрат, ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" порушила умови укладеного договору № 243 від 11.11.2016р. Позивач вважає, що саме на момент подання позову у позивача виникло право на позов, а позовні вимоги з огляду на усе вищенаведене підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивач вважає, що, укладаючи договір, сторони взяли на себе зобов`язання щодо належного, повного та своєчасного їх виконання, що є обов`язковим для кожної сторони. У разі ж неналежного та несвоєчасного виконання умов, однією із сторін, інша сторона має правомочність на застосування штрафних санкцій та їх стягнення у судовому порядку. Таким чином, позивач стверджує, що враховуючи умови пункту 2.1.4. договору, відповідач зобов`язаний був перераховувати плату не пізніше 10 числа місяця, що передує розрахунковому, тобто починаючи з 11 числа кожного місяця, відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позивачем також відзначено, що у своєму відзиві, відповідач посилається на те, що платежі відповідно до договору здійснювалось за попереднім погодження в усному порядку із квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький. Однак, посилаючись на зміст ст. 193 Господарського кодексу України та п.п. 2.1.4, п. 2.1.5. договору, позивач зазначив про те, що даними положеннями не передбачено погодження платежів, визначених договором, із квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький. Також, як вказує позивач, відповідно п. 7.11. договору, зміни до цього договору набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди. Однак, жодної додаткової угоди про зміну строків оплати укладено не було. Тому, позивач вважає, що лист № 4798 від 21.12.2016р., підписаний ТВО начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький не можна розглядати як доказ та брати його до уваги.

Крім того, як стверджує позивач, у своєму відзиві відповідач зазначає, що позивач не звертався для проведення переговорів чим порушив досудовий порядок. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький неодноразово звертався з претензіями на адресу відповідача та надавав достатньо часу для відповіді і мирного врегулювання спору, а саме з вересня 2018р. до лютого 2019р., всупереч цьому відповіді не отримано.

Разом з тим, щодо позовної давності позивач звертає увагу на те, що дане порушення договору мало триваючий характер і лише у липні 2018р. було останнє порушення зобов`язань, на що квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький було відправлено претензією від 17.09.2018р., тому вважає, що строк позовної давності не пропущено. Крім того, з метою спонукання відповідача до виконання свого обов`язку квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький вживав законодавчо передбачені заходи досудового врегулювання спору.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив про те, що квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницького не погоджував зміну строків розрахунку.

Враховуючи вищевикладене, представники позивача та військової прокуратури Хмельницького гарнізону просять задовольнити позов в повному обсязі.

24.04.2019р. військова прокуратура Хмельницького гарнізону звернулась із повідомленням № 2/413 вих. 19 від 24.04.2019р. про вступ у справу, в якому зазначено про те, що у квітні 2019 року військовою прокуратурою Хмельницького гарнізону проведено моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень, під час якого виявлено ухвалу господарського суду Хмельницької області від 19.03.2019р. у справі №924/190/19.

При цьому, посилаючись на пункт 2 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 3 ст. 53 ГПК України, зазначено, що у визначених законом випадках прокурор може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті.

Як вказано у повідомленні, Законами України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», Положенням про Міністерство оборони України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 671, визначено, що Міністерство оборони України здійснює безпосереднє керівництво Збройними Силами, є центральним органом виконавчої влади та військового управління. Міністерство оборони України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері оборони. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький, який є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкований Міністерству оборони України і є бюджетною установою. Основні фонди КЕВ м. Хмельницький є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький на праві оперативного управління.

Крім того, зазначено, що предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів у вигляді заборгованості у сумі 911715,10 грн., що є державною власністю та знаходиться у сфері управління Міністерства оборони України, у зв`язку з чим потребує захисту з боку держави. Несплата грошових коштів порушує економічні інтереси держави, позбавляє її права користування належним їй майном. Оскільки предметом позовних вимог є військове майно у виді грошових коштів, з метою захисту майнових інтересів держави заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України повідомляє суд про вступ у розгляд господарським судом Хмельницької області даної справи на стороні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та просить суд позовну заяву останнього до Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ «Мульті-Аграр Дніпро» про стягнення 911715,10 грн. заборгованості задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, відзначивши, що на виконання умов вищеозначеного договору договору № 243 від 11.11.2016р. позивач направив відповідачу лист № 4798 від 21.12.2016р. щодо здійснення порядку розрахунку між сторонами. У даному листі позивач зазначив, що у зв`язку із змінами у податковому законодавстві, неможливості швидкого врегулювання даного питання на законодавчому рівні, неможливості передбачити наступне блокування рахунків та раптове (автоматичне) списання коштів з рахунків КЕВ м. Хмельницький, які надходять від виконання укладеного між нами договору № 243 від 11.11.2016р. в рахунок сплати земельного податку, просить здійснювати всі розрахунки за даним договором, попередньо погодивши строки та терміни оплати із КЕВ м. Хмельницький. Тому, як стверджує відповідач, на виконання вказівок позивача розрахунки між сторонами за договором здійснювались виключно за попереднім погодженням в усному порядку із фінансово-економічним відділом КЕВ м. Хмельницький. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач несвоєчасно вносив грошові кошти, передбачені умовами договору. При цьому, як вказує відповідач, позивач не спростовує факту виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у повному обсязі, попри те, що такі платежі здійснювались несвоєчасно. Заборгованість по сплаті грошових коштів за договором відсутня.

Однак, як вважає відповідач, несвоєчасна оплата наданих послуг та компенсації земельного податку жодним чином не підтверджує порушення відповідачем істотних умов договору. Посилаючись на зміст п. 5.4. договору, відповідач вказує на те, що за порушення строків розрахунку для винної особи настає відповідальність у вигляді сплати пені. Зокрема, таким правом скористався позивач та звернувся з вимогою про стягнення пені, інфляційних втрат та 3 відсотків річних. Тому, як вважає відповідач, відсутні будь-які негативні наслідки внаслідок несвоєчасного внесення грошових коштів. При цьому відзначено, що відповідач систематично сплачує грошові кошти, що не оспорюється позивачем у позовній заяві.

Крім того, як стверджує відповідач, позивач не зазначає про наявність шкоди, завданої внаслідок несвоєчасного внесення грошових коштів, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, та, зокрема, про дійсно істотну різницю між тим, на що позивач розраховував, укладаючи договір, і тим, що в дійсності він зміг отримати, оскільки грошові кошти за договором у повному обсязі позивач отримував. Також, відповідач звертає увагу на те, що відповідно до п. 5.6. договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Як стверджує відповідач, всупереч п. 5.6. договору позивач не звертався до відповідача для проведення переговорів, що свідчить про порушення позивачем порядку вирішення спорів, який встановлений договором. Таким чином, несвоєчасна оплата відповідачем наданих послуг та компенсації земельного податку не є істотним порушенням договору, внаслідок якого було завдано шкоди, якою позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, тому не може бути підставою для застосування cm. 651 ЦК України та розірвання договору.

При цьому, як стверджує відповідач, позивач вимагав здійснювати розрахунки у порядку, відмінному від умов договору, тому підстави для притягнення відповідача до відповідальності за несвоєчасну сплату коштів згідно п. 2.1.4. та п. 2.1.5. договору - відсутні. Разом з тим, щодо позовної вимоги про стягнення 911715,10 грн. відповідач зазначив, що у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму пені, інфляційних збитків та 3 % річних за несвоєчасне внесення грошових коштів згідно п. 2.1.4., 2.1.5. договору. Однак, вважає відповідач, підстави для притягнення відповідача до відповідальності відсутні у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином, відповідач зауважив, що неустойка, інфляційні збитки та 3 % річних є самостійними видами майнової відповідальні. Для притягнення сторони, яка порушила зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що п. 5.3. договору передбачено, що сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо доведе, що таке порушення сталося не з її вини.

При цьому, як вказує відповідач, порушення строків розрахунків за договором сталося через волевиявлення позивача, що підтверджується листом № 4798 від 21.12.2016р.; на виконання вимог позивача розрахунки між сторонами здійснювались відповідачем за попереднім погодженням в усному порядку із фінансово-економічним відділом КЕВ м. Хмельницький, з огляду на що, як вважає відповідач, у діях відповідача відсутня вина для притягнення до майнової відповідальності, відтак, відповідач зазначив, що підстави для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Крім того, відповідач звертає увагу на помилковість розрахунку суми, заявленої позивачем до стягнення, оскільки вважає, що позивач при здійсненні розрахунків допустив помилки та порушив порядок таких нарахувань, зокрема, за межами позовної давності.

Тому, відповідач просить суд застосувати позовну давність до позовної вимоги про стягнення неустойки.

Крім того, посилаючись на положення ст.ст. 73, 76, 78 ГПК України, відповідач зазначив, що лист позивача № 4798 від 21.12.2016р. є доказом, який відповідає вимогам, встановленим ГПК України. Даний доказ підтверджує, що розрахунки між сторонами за договором здійснювались виключно за попереднім погодженням в усному порядку із фінансово-економічним відділом позивача, з огляду на що до порушення такого строку призвело виключно волевиявлення однієї сторони договору - позивача. Також, відповідач вказує на те, що позивач порушив порядок вирішення спорів, встановлений договором, оскільки відповідно до п. 5.6. договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. При цьому, звертає увагу на те, що наведеним вище п. 5.6. договору передбачено вирішення спорів між позивачем і відповідачем шляхом переговорів, а не пред`явлення претензій. Однак, позивач не звертався до відповідача з метою проведення переговорів.

Крім того, відповідач вказує на те, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач стверджує про прострочення відповідачем внесення оплати та компенсації земельного податку за договором починаючи з січня 2017 року, при цьому зазначивши, що звертався до відповідача з претензіями з вересня 2018р. по лютий 2019р. Представник відповідача у судовому засіданні вказує на те, що у телефонному режимі строки розрахунків між сторонами були узгоджені за попереднім погодженням із фінансово-економічним відділом КЕВ м. Хмельницький.

Зважаючи на наведене, представник відповідача просить суд відмовити у позові.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено таке.

11.11.2016р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницького (стороною 1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" (стороною 2) укладено договір № 243 (далі - договір), відповідно до якого з метою залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності і життєдіяльності військових частин, що перебувають на квартирно-експлуатаційному забезпеченні в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Хмельницький, наповнення спеціального фонду Міністерства оборони України, сторони дійшли згоди про те, що цей договір є змішаним у розумінні ст.ст. 6, 626, 627, 628 Цивільного кодексу України в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сторона-1 зобов`язується за умови сприяння та підтримки сторони-2 протягом визначеного в договорі строку, надавати за плату послуги з вирощування сільськогосподарської продукції (визначеної згідно Переліку видів сільськогосподарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, установам Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2000р. № 1171 (зі змінами) на земельних ділянках, що є власністю держави в особі Міністерства оборони України та належить стороні 1 - Квартирно-експлуатаційному відділу м. Хмельницький на підставі державного акту на право постійного користування землею серії Б № 041646 від 1979 року та серії Б № 041659 від 1979 року, а сторона 2 зобов`язується вчасно оплачувати надані послуги згідно умов цього договору (п. 1.1. договору).

Згідно із п. 2.1.3. договору грошова сума, яку сторона-2 перераховує стороні-1 за надані послуги складає 7369600 грн. на рік, із розрахунку 3200 гривень за 1 га площі земель на яких надаються послуги. Загальна сума підлягає уточненню з урахуванням даних технічної документації із землеустрою, щодо фактичної площі земельних ділянок, на яких будуть надаватися послуги. Грошова сума, яка підлягає оплаті не залежить від розміру доходу сторони-2 від реалізації сільськогосподарської продукції, отриманого за результатами послуг, наданих за цим договором.

Як передбачено п. 2.1.4. договору оплата проводиться у наступному порядку: щомісячно (до 10 числа місяця, що передує розрахунковому) рівними частинами ( із розрахунку 1/12 суми договірних зобов`язань) у розмірі 614133,33 грн. на рахунок сторони-1, незалежно від виставленого рахунку.

Відповідно до п. 2.1.5. договору cторона - 2 сплачує (компенсує) cтороні-1 земельний податок шляхом щомісячного (до 10 числа поточного місяця) перерахування грошових коштів у розмірі, що зазначений у звітній декларації про сплату земельного податку та уточнюючій декларації (у разі її подання) у поточному році. Компенсація земельного податку не є базою для нарахування ПДВ. У разі несвоєчасної сплати (компенсації) земельного податку з вини cторони-2, cторона - 2 сплачує (компенсує) cтороні - 1 усі пов`язані із несвоєчасною сплатою (компенсацією) земельного податку пеню, інші обов`язкові платежі, передбачені законодавством України.

Згідно із п. 3.1. договору сторона-1 має право, зокрема: отримувати за надані послуги оплату в розмірах і строки, передбачені пунктами 2.1.3.- 2 .1.5. цього договору (пп. 3.2.2.).

Як передбачено п. 4.1. договору сторона-2 зобов`язана, зокрема: своєчасно здійснювати оплату за надані стороною-1 послуги в порядку та на умовах визначених договором; своєчасно компенсувати стороні витрати понесені по сплаті земельного податку в порядку та на умовах визначених договором (пп. 4.1.5., 4.1.6).

Розділом 5 договору встановлена відповідальність сторін та розв`язання спору, де в п.п. 5.1, 5.2, 5.4. вказано, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, винна сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) законодавчими та іншими нормативно-правовими актами України. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. У разі порушення строку розрахунку зі стороною-1, сторона-2 зобов`язана сплатити на користь сторони-1 пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дня його укладання, та діє до збору урожаю у 2021 р. з обов`язковим підписанням сторонами актів наданих послуг, що підтверджують виконання зобов`язань за договором (п. 7.2.).

Відповідно до п. 7.6. договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору та виконання зобов`язань.

Згідно із п. 7.7. договору кожна сторона має право достроково розірвати договір письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання, що оформляється додатковою угодою до цього договору. Протягом цього періоду сторони проводять звірку взаєморозрахунків, підписують акти наданих послуг та зобов`язуються здійснити відповідні розрахунки за договором.

Як передбачено п. 7.8. договору, одностороннє дострокове розірвання договору можливе за ініціативи сторони-1, зокрема у разі: невнесення стороною-2 плати, передбаченої п.2.1.3-2.1.5 договору протягом 3 місяців поспіль. У разі, коли на момент розірвання договору на землях будуть засіяні сільськогосподарські культури, грошові зобов`язанні сторони-2 діють до моменту збору урожаю, що підтверджуватиметься підписанням сторонами актів звірки взаєморозрахунків та актів наданих послуг. При цьому, одностороннє розірвання договору здійснюється в позасудовому порядку без підписання сторонами додаткової угоди. У цьому випадку договір є розірваним через 30 календарних днів з дати відправлення стороною-1 повідомлення про розірвання договору на адресу сторони-2.

Відповідно до п. 7.10. договору якщо інше прямо не передбачено цим договором або актами чинного законодавства, зміни до цього договору можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється письмовою додатковою угодою до цього договору.

Зміни до цього договору набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або актах чинного законодавства (п. 7.11.).

Договір скріплено підписами та печатками обох сторін.

У листі № 4798 від 21.12.2016р., адресованому українсько-німецькому сільськогосподарському підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро", Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького повідомлено про те, що з 01.01.2015р. із п. 282.1.3 ст. 282 Податкового кодексу України було виключено норму, яка встановлювала пільгу щодо сплати земельного податку для військових формувань створених відповідно до законодавства та Збройних сил України. Тому, з моменту вищезазначених законодавчих змін, Збройні Сили України стали суб`єктами, то підлягають оподаткуванню за користування землями державної власності. Кошти у Державному бюджеті України на сплату земельного податку для Міністерства оборони України у достатній кількості не передбачаються. В свою чергу, від Міністерства оборони України кошти на добровільну сплату земельного податку для КЕВ м. Хмельницький не виділяються, що призводить до стягнення даних коштів виключно у судовому порядку з обов`язковим примусовим списанням коштів з розрахункових рахунків КЕВ м. Хмельницький. Рішення судів, щодо примусового стягнення земельного податку з КЕВ м. Хмельницький у кожному випадку приймаються па користь позивачів.

Таким чином, у зв`язку із змінами у податковому законодавстві, неможливості швидкого врегулювання даного питання на законодавчому рівні, неможливості передбачити наступне блокування рахунків та раптове (автоматичне) списання коштів з рахунків КЕВ м. Хмельницький, які надходять від виконання укладеного між нами договору № 24 від 11.11.2016р. в рахунок сплати земельного податку, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницького просить здійснювати всі розрахунки за даним договором, попередньо погодивши строки та терміни оплати із КЕВ м. Хмельницький.

У претензії № 3355 від 17.09.2018р., адресованій українсько-німецькому сільськогосподарському підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро", квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький, вказуючи на несвоєчасне виконання умов договору № 243 від 11.11.2016р., просить перерахувати суму пені, інфляційних нарахувань та 3% річних на рахунок квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький.

В претензії № 3868 від 24.10.2018р., адресованій українсько-німецькому сільськогосподарському підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро", квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький, вказуючи на несвоєчасне виконання умов договору № 243 від 11.11.2016р., повторно просить перерахувати суму пені, інфляційних нарахувань та 3% річних на рахунок квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький.

На підтвердженнчя надіслання претензії надано копії опису вкладення кореспонденського відправлення від 02.11.2018р., накладної № 325 від 02.11.2018р. та фіскального чеку № від 02.11.2018р.

В матеріалах справи також наявні: розрахунки заборгованості позивача; розрахунки заборгованості відповідача; копії постанови судових рішень у справі № 924/848/18, копії Державних актів на право користування землею № 041646, №041659 (1979р.), виданих Хмельницькій КЕВ району, виписок по рахунку позивача за період 2017р.-2018р. тощо.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань позивач звернувся до суду із позовом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як передбачено ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Крім того, як передбачено ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як передбачено ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, 11.11.2016р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницького (стороною 1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" (стороною 2) укладено договір № 243, відповідно до якого з метою залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності і життєдіяльності військових частин, що перебувають на квартирно-експлуатаційному забезпеченні в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Хмельницький, наповнення спеціального фонду Міністерства оборони України, сторони дійшли згоди про те, що цей договір є змішаним у розумінні ст.ст. 6, 626, 627, 628 Цивільного кодексу України в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сторона-1 зобов`язується за умови сприяння та підтримки сторони-2 протягом визначеного в договорі строку, надавати за плату послуги з вирощування сільськогосподарської продукції (визначеної згідно Переліку видів сільськогосподарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, установам Збройних Сил України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2000р. № 1171 (зі змінами) на земельних ділянках, що є власністю держави в особі Міністерства оборони України та належить стороні 1 - Квартирно-експлуатаційному відділу м. Хмельницький на підставі державного акту на право постійного користування землею серії Б № 041646 від 1979 року та серії Б № 041659 від 1979 року, а сторона 2 зобов`язується вчасно оплачувати надані послуги згідно умов цього договору (п. 1.1. договору).

Також, умовами договору передбачено, що оплата проводиться у наступному порядку: щомісячно (до 10 числа місяця, що передує розрахунковому) рівними частинами (із розрахунку 1/12 суми договірних зобов`язань) у розмірі 614133,33 грн. на рахунок сторони-1, незалежно від виставленого рахунку (п. 2.1.4. договору).

Крім того, відповідно до п. 2.1.5. договору сторони погодили, що cторона - 2 сплачує (компенсує) cтороні-1 земельний податок шляхом щомісячного (до 10 числа поточного місяця) перерахування грошових коштів у розмірі, що зазначений у звітній декларації про сплату земельного податку та уточнюючій декларації (у разі її подання) у поточному році. Компенсація земельного податку не є базою для нарахування ПДВ. У разі несвоєчасної сплати (компенсації) земельного податку з вини cторони-2, cторона - 2 сплачує (компенсує) cтороні - 1 усі пов`язані із несвоєчасною сплатою (компенсацією) земельного податку пеню, інші обов`язкові платежі, передбачені законодавством України.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював розрахунки з порушенням п. 2.1.4 та п. 2.1.5. договору № 243 від 11.11.2016р., що призвело до несвоєчасного перерахування грошових коштів за надані послуги та компенсації земельного податку згідно договору.

Відповідач у відзиві на позов вказує на те, що попри те, що такі платежі здійснювались несвоєчасно, заборгованість по сплаті грошових коштів за договором відсутня. Також, як стверджує відповідач, всупереч п. 5.6. договору позивач не звертався до відповідача для проведення переговорів, що свідчить про порушення позивачем порядку вирішення спорів, який встановлений договором.

Однак, судом зауважується, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький звертався із претензіями у 2018р., адресованими українсько-німецькому сільськогосподарському підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро", в яких, вказуючи на несвоєчасне виконання умов договору № 243 від 11.11.2016р., просив перерахувати суму пені, інфляційних нарахувань та 3% річних на рахунок квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький.

Крім того, відповідач вказує на те, що порушення строків розрахунків за договором сталося через волевиявлення позивача, що підтверджується листом № 4798 від 21.12.2016р., на виконання вимог якого розрахунки між сторонами здійснювались відповідачем за попереднім погодженням в усному порядку із фінансово-економічним відділом КЕВ м. Хмельницький, з огляду на що, як вважає відповідач, у діях відповідача відсутня вина для притягнення до майнової відповідальності. Таким чином, відповідач зазначив, що підстави для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.

Проте, судом відзначається, що відповідно до п. 7.10. договору, якщо інше прямо не передбачено цим договором або актами чинного законодавства, зміни до цього договору можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється письмовою додатковою угодою до цього договору.

Крім того, умовами договору передбачено, що зміни до цього договору набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або актах чинного законодавства (п. 7.11.).

При цьому, судом відзначається, що у п.п. 5.1, 5.2, 5.4. договору № 243 від 11.11.2016р. вказано, що у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, винна сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) законодавчими та іншими нормативно-правовими актами України. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. У разі порушення строку розрахунку зі стороною-1, сторона-2 зобов`язана сплатити на користь сторони-1 пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на те, що пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, судом констатується, що додаткова угода (у єдино можливій у даному випадку письмовій формі) про зміну строків оплати, визначених п. 2.1.4 та п. 2.1.5. договору № 243 від 11.11.2016р., не укладалась, отже, умови розрахунку між сторонами залишились незмінними.

Відтак, твердження відповідача (з посиланням на зміст листа позивача № 4798 від 21.12.2016р.) про те, що позивач вимагав здійснювати розрахунки у порядку, відмінному від умов договору, не може слугувати підставою для відмови у позові.

Відповідач у відзиві на позов звертає увагу на помилковість розрахунку суми, заявленої позивачем до стягнення, оскільки вважає, що позивач при здійсненні розрахунків порушив порядок таких нарахувань, зокрема, за межами позовної давності. Тому, відповідач просить суд застосувати позовну давність до позовної вимоги про стягнення неустойки.

Судом відзначається, що згідно із ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 Цивільного кодексу України визначена спеціальна позовна давність, де в ч. 2 вказано, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, встановлені судом факти та зміст позовних вимог, зважаючи на те, що відповідач здійснював розрахунки з порушенням умов договору № 243 від 11.11.2016р. (зокрема, п. 2.1.4 та п. 2.1.5.), що призвело до несвоєчасного перерахування грошових коштів за надані послуги та компенсації земельного податку, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" 221486,59 грн. пені (146096,42 грн. пені за порушення п. 2.1.4 договору, 75390,17 грн. пені за порушення п. 2.1.5 договору), 242291,44 грн. інфляційних втрат (174501,1 грн. інфляційних втрат за порушення п. 2.1.4 договору, 67790,34 грн. інфляційних втрат за порушення п. 2.1.5 договору), 60061,42 грн. 3% річних (41693,66 грн. 3% річних на підставі п. 2.1.4 договору, 18367,76 грн. 3% річних на підставі п. 2.1.5 договору) на користь квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький.

Разом з тим, з огляду на необхідність застосування до спірних правовідносин (щодо стягнення пені) положень статті 258 Цивільного кодексу України (спеціальна позовна давність), а також зважаючи на помилковість розрахунку заявлених до стягнення сум, у решті позову слід відмовити.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький до українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" (за участю військової прокуратури Хмельницького гарнізону) про стягнення 599705,69 грн. пені, 250884,86 грн. інфляційних втрат, 61124,55 грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" (Дніпропетровська область, Криничанський район, селище Кудашівка, вулиця Кірова, будинок 7, ідентифікаційний код 30421839) на користь квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький (місто Хмельницький, вулиця Героїв АТО, будинок 3/1, ідентифікаційний код 07928461) 221486,59 грн. пені, 242291,44 грн. інфляційних втрат, 60061,42 грн. 3% річних, 7857,59 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.02.2020р.

Головуючий суддя М.В. Смаровоз

Суддя В.О. Кочергіна

Суддя С.І. Крамар

Віддруков. 4 прим. (рек. з пов. про вруч.): 1 - до справи; 2 - позивачу (29006, м. Хмельницький, вул. Героїв АТО (Ціолковського), 3/1); 3 - відповідачу (52350, Дніпропетровська обл., Криничанський р-н, селище Кудашівка, вул. Кірова, буд. 7), 4 - військова прокуратура Хмельницького гарнізону.