ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.02.2020 Справа № 920/793/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/793/19 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул.. Садова, 33, )

до відповідача: Благодійного фонду соціального захисту (підтримки) інвалідів Сумської області "Соцінвест" (40007, м. Суми, вул.. Лінійна, 22, )

про стягнення 85351,39 грн.,

представники сторін:

позивача - Хижняк А.В. (довіреність № 06.01-27/320 від 28.12.2019),

відповідача - адвокат Цюпка О.В. (ордер № 1001389 від 30.09.2019)

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 71610,61 грн. за договором оренди нерухомого майна УМКВ - 0452 від 20.09.2011, з яких: 67787,33 грн. заборгованість з орендної плати, 3823,28 грн. пеня, а також стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.08.2019 задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 10.09.2019 з повідомленням сторін та встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву до 02.09.2019.

22.08.2019 до суду надійшла заява № 372/19юр від 20.08.2019 позивача про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 85351,39 грн., з яких: 79715,78 грн. заборгованість з орендної плати, 5635,61 грн. пеня, а також судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Ухвалою суду від 10.09.2019 заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду, відкладено судове засідання на 01.10.2019.

01.10.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає розрахунок позивача необґрунтованим, а тому на його підставі не може стягуватися орендна плата та пеня за договором оренди.

Ухвалою суду від 01.10.2019 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначено підготовче засідання на 24.10.2019.

17.10.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі, зазначивши про те, що в даному випадку норма ст. 764 ЦК України не розповсюджується на орендну плату, як помилково зазначає відповідач у відзиві, вважає, що представник відповідача вводить в оману суд, надаючи неправдиві відомості, а також розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, тому фактично нарахування збільшується на відповідний коефіцієнт, згідно з методикою розрахунку.

Ухвалою суду від 24.10.2019 відкладено підготовче засідання на 26.11.2019.

Ухвалою суду від 26.11.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 30.12.2019 та відкладено підготовче засідання на 12.12.2019.

Ухвалою суду від 12.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.12.2019.

У судовому засіданні 24.12.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.01.2020.

У судовому засіданні 13.01.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2020.

11.01.2020 до суду представник позивача подав до суду додаткові пояснення № 17/20юр від 10.01.2020 стосовно механізму та правових підстав нарахування орендної плати та пені за договором оренди нежитлового приміщення від 20.09.2011 № УМКВ-0452.

06.02.2020 представник відповідача подав до суду заперечення проти розрахунку заборгованості від 10.01.2020, в яких зазначив, що розрахунок здійснений всупереч умов договору та заперечує проти стягнення заявленої позивачем суми орендної плати та пені.

Ухвалою суду від 06.02.2020 відкладено розгляд справи по суті на 12.02.2020.

Згідно зі статтею 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом у межах наданих йому повноважень створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

20.09.2011 між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (позивач - орендодавець) та Благодійним фондом соціального захисту (підтримки) інвалідів Сумської області «Соцінвест» (відповідач - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна УМКВ-0452.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування (в оренду) на умовах визначених цим Договором, окрему будівлю на території міського пляжу, площею 866,6 м2, розташовану в міському парку ім. Кожедуба, право на оренду якого орендар набув на підставі наказу орендодавця від 15.09.2011 року № 113/01-13. Майно передається в оренду з метою: для проведення оздоровчих, туристично-спортивних та реабілітаційних заходів для людей з обмеженими можливостями та всіх прихильників туризму і оздоровчого способу життя.

Згідно з п. 2.1 договору об`єктом оренди є окрема будівля загальною площею 866,6 кв.м, розташована у міському парку ім. Кожедуба у м. Суми, що знаходиться на обліку в управлінні майна комунальної власності Сумської міської ради.

Відповідно до п. 3.1 договору відповідач вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з моменту підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди, що є додатком № 2 до договору, а також реєстрації договору оренди орендодавцем.

Орендна плата за об`єкт оренди розраховується на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Базова ставка орендної плати встановлюється відповідним рішенням Сумської міської ради (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 4.2 договору нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання - передачі об`єкта оренди.

Орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним з урахуванням ПДВ (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 9.1. договору (в редакції зміни № 3 до договору оренди нерухомого майна) від 30.01.2019 строк дії договору встановлено на один рік з 19.07.2018 року до 18.07.2019 року.

На підставі рішення Сумської міської ради від 04.05.2016 року № 735-МР створено Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, а Управління майна комунальної власності Сумської міської ради реорганізоване шляхом приєднання до новоствореного Департаменту.

Відповідно до п. 1.8. Положення про департамент забезпечення ресурсних платежів, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 05.06.2019 року №5111-МР, позивач є правонаступником Управління майна комунальної власності Сумської міської ради по усіх майнових та немайнових правах та обов`язках.

Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Отже, враховуючи вищевикладене, саме позивач на даний час є орендодавцем у даному зобов`язанні.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.3., 4.7., 4.8. договору розрахунок орендної плати здійснений відповідно до конкурсних пропозицій на підставі чинної Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Суми та пропорції її розподілу. Орендна плата щомісячно перераховується орендарем в термін не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням ПДВ. За несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування орендної плати припиняється з дня наступного за днем підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцю.

Змінами № 4 до розрахунку орендної плати до договору оренди нерухомого майна, які були укладені 18.07.2018, визначено, що орендна плата нараховується орендарю за розрахунком викладеним у цій зміні з 01.01.2019.

На виконання умов договору, на підставі акту прийняття-передачі нерухомого майна від 20.09.2011 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду окрему будівлю на території міського пляжу, площею 866,6 кв.м, розташовану у міському парку ім. Кожедуба.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що за користування орендним майном відповідач не сплачує орендну плату за договором і станом на 31.07.2019 (з урахуванням заяви про збільшення) заборгованість відповідача перед позивачем складає 85351,39 грн., з яких: 79715,78 грн. заборгованість з орендної плати, 5635,61 грн. пеня.

Орендар свої зобов`язання щодо оплати платежів за договором оренди в строки та в розмірах не виконував у зв`язку з цим позивач змушений звернутись за захистом порушеного права до господарського суду.

Визначення орендної плати міститься у пункті 1 статті 286 Господарського кодексу України, згідно якого орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. При цьому пункт 4 статті 286 Господарського кодексу України встановлює, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з положеннями статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Розмір заборгованості відповідача підтверджується розрахунком суми позовної заяви.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, між сторонами було підписано зміни № 3 від 30.01.2019 та № 4 від 18.07.2018 до розрахунку орендної плати до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0452 від 20.09.2011.

Тобто, як вбачається із матеріалів справи відповідач здійснив схвалення змін до розрахунку орендної плати шляхом підписання вказаних змін.

Натомість відповідач у відзиві зазначає, що зміни № 3 від 30.01.2019 підписані від імені відповідача представником ОСОБА_1., який діяв на підставі довіреності від 21.08.2017, якою не уповноважено останнього укладати від імені відповідача правочини.

У довіреності, виданої керівником відповідача ОСОБА_2., зазначено, що ОСОБА_1 для виконання представницьких функцій надається право на вчинення всіх дій передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, а також іншими законодавчими актами України.

Доказів обмеження повноважень ОСОБА_1, який підписував зміни до розрахунку орендної плати з боку відповідача, суду не надано та не спростовуються показами свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , які суб`єктивно вважають і тлумачать на власний розсуд положення довіреності лише як для здійснення представницьких функцій без права укладення та підпису правочинів.

Таким чином, твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 під час підписання змін до розрахунку орендної плати діяв з перевищенням його повноважень суд вважає необґрунтованим та безпідставним.

Крім того відповідач не погоджується з наданим позивачем розрахунком, зазначивши про те, що не зважаючи на положення п. 4.3. (орендна плата щомісячно перераховується не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним) договору оренди, позивач обчислює заборгованість з орендної плати та строк її прострочення з першого числа звітного місяця, за січень з 1 січня і т.д.

У запереченнях проти розрахунку заборгованості відповідачем визнається розмір орендної плати у розмірі 24,00 грн. на рік та надано розрахунок відповідно до якого розмір орендної плати з 01.01.2018 по 19.08.2019 складає 60969,07 грн., розмір пені становить 5143,18 грн.

Відповідно до зміни № 4 від 18.07.2018, дійсність якої відповідач не заперечує, розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Отже фактично нарахування збільшуються на відповідний коефіцієнт, згідно з методикою розрахунку.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по орендній платі та пені, суд вважає його правильним.

Оскільки боржником заборгованість не погашається, позивач звернувся з заявою про збільшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 79715,78 грн. заборгованість з орендної плати та 5635,61 грн. пені за період з 01.01.2019 по 31.07.2019.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 4.7. договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з ч. 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч.1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

У відповідності до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно поданого позивачем розрахунку, пеня нарахована за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 і становить 5635 грн. 61 коп. Враховуючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем строків орендної плати за договором, суд визнає зазначені вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Благодійного фонду соціального захисту (підтримки) інвалідів Сумської області «Соцінвест» (40007, м. Суми, вул. Лінійна, 22, ) на користь департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул.. Садова, 33, ) заборгованість у розмірі 85351,39 грн., з яких: 79715 грн. 78 коп. заборгованість з орендної плати, 5635 грн. 61 коп. пеня, а також 1921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 17.02.2020.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко