ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/1992/18
За заявами № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року та № LD-25/01-20 від 23.01.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1992/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосп Трейд СВ»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас»
про стягнення 396 357,25 грн.
Суддя А.Ю. Кошик
За участю представників:
позивача: не з`явився
заявника (відповідача): Савчук І.С.
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 25.06.2019 року у справі № 911/1992/18 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосп Трейд СВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» про стягнення 396 357,25 грн. відмовлено в повному обсязі.

До канцелярії Господарського суду Київської області 05.08.2019 року представником відповідача подано заяву № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року, у якій він просив суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2019 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1992/18. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 20.08.2019 року.

Однак, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосп Трейд СВ» на рішення Господарського суду Київської області від 25.06.2019 року у справі № 911/1992/18, матеріали справи № 911/1992/18 направлялись до Північного апеляційного господарського суду, тому заява № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» не була розглянута.

02.01.2020 року матеріали справи № 911/1992/18 повернулись до Господарського суду Київської області, у зв`язку з чим, заява № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року підлягає призначенню до подальшого розгляду.

Крім того, до канцелярії Господарського суду Київської області 23.01.2020 року представником відповідача повторно подано заяву № LD-25/01-20 від 23.01.2020 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1992/18, яка долучається до матеріалів справи і підлягає розгляду одночасно з первісно поданою заявою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.01.2020 року заяви № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року та № LD-25/01-20 від 23.01.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1992/18 призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.02.2020 року.

В судовому засіданні 11.02.2020 року представник заявника (відповідача) підтримав вимоги заяв.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 11.02.2020 року не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяв.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів на підтвердження фактичного здійснення таких витрат учасником справи.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» та Адвокатським об`єднанням «Армадум Груп» укладено договір № LS-10/11-03/19 про надання правової допомоги від 20.02.2019 року.

Згідно з п. 2.1 вказаного договору, Адвокатське об`єднання «Армадум Груп» зобов`язується надати замовнику правову допомогу з питань та на умовах, передбачених даним договором, зокрема: представництво в Господарському суді Київської області у справі № 911/1992/18, підготовка документів, представництво інтересів перед будь-якими органами державної влади та місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами з питань щодо захисту інтересів, пов`язаних із представництвом у справі № 911/1992/18.

Як визначено п. 5.1 вказаного договору, вартість послуг Адвокатського об`єднання «Армадум Груп» за виконання завдань, що вказані в п. 2.1 даного договору складає 20 000,00 грн.

На підставі калькуляції судових витрат у справі № 911/1922/18 від 11.03.2019 року, яка містить перелік наданих послуг, а також їх вартість в сумі 20 000,00 грн. виконавець передав, а замовник прийняв виконанні роботи та надані послуги, та за них відповідно кошти у передбаченому розмірі.

Таким чином, витрати, які поніс відповідач сплативши за адвокатські послуги в сумі 20 000, 00 (двадцять тисяч) грн., згідно договору № LS-10/11-03/19 про надання правової допомоги від 20.02.2019 року Адвокатському об`єднанню «Армадум Груп» є витратами на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 123,126,129 ГПК України, а згідно ст. 344 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

В якості доказу надання юридичних послуг та понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучені, зокрема копія договору № LS-10/11-03/19 про надання правової допомоги від 20.02.2019 року, укладеного між відповідачем та адвокатським об`єднанням «Армадум Груп», калькуляція судових витрат у справі № 911/1922/18 від 11.03.2019, яка містить перелік наданих послуг, а також їх вартість в сумі 20 000,00 грн. та копія платіжного доручення № 3628 від 11.03.2019 року на цю суму.

Суд враховує також правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 372/1010/16-ц, де зазначено наступне.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Таким чином, з огляду на наведене, сукупність доказів щодо витраченого адвокатом часу на підготовку матеріалів до судових засідань, участь адвоката в судових засіданнях, відсутність вмотивованого клопотання іншої сторони про зменшення розміру судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг й виконаних робіт та ціною позову, відтак заяви № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року та № LD-25/01-20 від 23.01.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1992/18 підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 169, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Задовольнити заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» № LD-232/08-19 від 05.08.2019 року та № LD-25/01-20 від 23.01.2020 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1992/18.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосп Трейд СВ» (27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Ювілейна, буд. 1-Д, кімната 109, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари-Пластмас» (07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 139, ) 20 000 (двадцять тисяч) 00 грн. витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

дата складання повного тексту додаткового рішення 13.02.2020 року