ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" лютого 2020 р. Cправа № 902/1041/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

у відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський завод продтоварів" (вул. Шкільна, 31, с. Шевченкове, Броварський район, Київська область, 07434)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕЙВА" (вул. Івана Богуна, 96, оф.6, м. Вінниця, 21010)

про стягнення 29325 грн штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Шевченківський завод продтоварів" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕЙВА" про стягнення 29325 грн штрафу.

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач посилається на укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шевченківський завод продтоварів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕЙВА" Договір постачання продукції №51/18 від 10.12.2018 (далі - Договір), на виконання умов якого відповідач здійснив позивачу поставку зерна пшениці в кількості 39,1 т на загальну суму 175950 грн, в т.ч. ПДВ 29325 грн.

Як стверджує позивач, останній як покупець здійснив оплату поставленого зерна в повному розмірі відповідно до платіжного доручення №1886 від 26.07.2019 в сумі 179950 грн, в т.ч. ПДВ 29325 грн. При цьому після поставки товару відповідачем не було здійснено своєчасної реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено умови Договору, вимоги чинного законодавства та спричинено шкоду майновим інтересам позивача в сумі 29325 грн втраченого кредиту з податку на додану вартість, сплаченої в ціні поставленого товару.

Таким чином, позивачем за порушення зобов`язання щодо своєчасної реєстрації податкової накладної нараховано відповідачу штраф у розмірі 20% від обсягів постачання без урахування ПДВ за умовами Договору, що становить 29325 грн, який заявлено до стягнення.

Ухвалою суду від 16.12.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1041/19 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2020.

У судове засідання 16.01.2020 з`явився представник позивача, відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив, не зважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи останній повідомлявся належним чином ухвалою суду, яка надсилалася рекомендованою поштовою кореспонденцією. При цьому судом встановлено відсутність у матеріалах справи доказів вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу.

З огляду на викладене, за результатами проведеного судового засідання 16.01.2020 суд у протокольній формі ухвалив відкласти розгляд справи до 11.02.2020.

У судове засідання 11.02.2020 представники сторін не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією. При цьому представник позивача про слухання справи на визначену дату повідомлений у судовому засіданні 16.01.2020 під розписку, яка міститься у матеріалах справи.

Разом з тим, згідно з відомостями з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", адресована відповідачу ухвала суду від 16.01.2020 не вручена під час доставки із зазначенням "інші причини". При цьому ухвалу про відкриття провадження у справі, що направлялися на юридичну адресу відповідача, повернуто на адресу суду із відміткою поштового відділення причин повернення: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставці додому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Із вказаних Правил надання послуг поштового зв`язку слідує, що невручення під час доставки є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. При цьому неотримання відповідачем ухвали суду є наслідком його бездіяльності, оскільки відповідне направлення здійснювалося на офіційну адресу його місцезнаходження згідно з відомостями, що містяться в ЄДРЮОФОП.

Окрім того, суд зазначає, що ухвали суду у справі №902/1041/19 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Разом з тим відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

10.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шевченківський завод продтоварів" (Покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕЙВА" (Продавець, відповідач) укладено Договір постачання продукції №51/18 (Договір), відповідно до п.11. якого Продавець зобов`язався поставити покупцю зерно: овес, пшениця. жито, ячмінь, горох (Товар), за що останній мав сплатити вчасно та в повному розмірі кошти.

За даним Договором Продавець постачає Товар за договірними цінами. Ціни та кількість фіксуються в рахунках та накладних Продавця (п.2.1. Договору).

Згідно з п.6.7. Договору підписанням цього Договору Постачальник підтверджує своє зобов`язання видавати згідно з податковим законодавством України податкові накладні та/або розрахунки коригування без окремої письмової вимоги Покупця.

Постачальник зобов`язується в електронному вигляді за допомогою модуля електронного документообігу в програмному забезпеченні "M.E.DOC IS" (або іншого ліцензійного програмного забезпечення) надсилати Покупцю податкові накладні та/або розрахунки коригування протягом 15 календарних днів з дати їх виписки.

Податкові накладні та/або розрахунки коригування мають відповідати наступним вимогам:

а) бути оформленими в порядку, встановленому чинним законодавством України;

б) містити цифровий підпис особи Сторони;

в) бути зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 6.8. Договору, у разі нездійснення Постачальником:

- та/або обов`язкової згідно з податковим законодавством України реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- та/або порушення Постачальником строків чи порядку реєстрації податкових накладних/ розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних,

- та/або порушення порядку заповнення податкової накладної/ розрахунку коригування до податкової накладної,

- та/або не виконання Постачальником його зобов`язань, передбачених п. 6.7. цього Договору, Постачальник протягом 5 календарних днів з моменту отримання вимоги сплачує Покупцю штраф у розмірі 20 % від обсягів постачання без урахування ПДВ згідно із вказаною податковою накладною.

Даний Договір діє з моменту підписання до 31 грудня 2019 року але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх взаємних зобов`язань. При відсутності заперечень сторін дія Договору автоматично продовжується на один календарний рік. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від повного виконання своїх обов`язків по договору (п.7.1. Договору).

На виконання умов Договору відповідач на підставі видаткової накладної № 470 від 23.07.2019, згідно ТТН № 3 від 23.07.2019 здійснив поставку зерна пшениці в кількості 39,1 т на загальну суму 175950,00грн, в т.ч. ПДВ 29325,00 грн. При цьому позивач здійснив оплату поставленого зерна в повному обсязі відповідно до платіжного доручення № 1886 від 26.07.2019 на суму 175 950,00грн, в т.ч. ПДВ 29325,00грн.

Разом з тим, як стверджує позивач, станом на 05.12.2019 ТОВ "НЕЙВА" не забезпечило реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в результаті чого ТОВ "Шевченківський завод продтоварів" не отримало податковий кредит в сумі 29325,00грн в ціні оплаченого товару. Порушення зобов`язання підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН від 09.08.2019, в якій вказано про зупинення реєстрації податкової накладної (а.с.49).

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, з метою досудового врегулювання спору ТОВ "Шевченківський завод продтоварів" направило на адресу відповідача лист - вимогу вих. № 1/17 від 17.09.2019 про сплату 29325,00 грн неустойки в добровільному порядку, однак реагування на таку вимогу зі сторони відповідача не надійшло, штрафу в добровільному порядку не сплачено.

Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права із вимогою стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% від обсягів постачання без урахування ПДВ за умовами Договору, що становить 29325 грн, внаслідок порушення останнім зобов`язання щодо своєчасної реєстрації податкової накладної.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору, які і становлять його зміст. Винятком є умови, які конкретно передбачені законом щодо того чи іншого виду договорів.

В силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по його прийняттю за визначеною ціною свідчать про те, що у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем як постачальником по оплаті отриманого товару.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець, згідно приписів статті 692 Цивільного кодексу України, зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що за поставлений товар позивач розрахувався у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 1886 від 26.07.2019 на суму 175 950,00 грн, в т.ч. ПДВ 29325,00грн.

За правилом ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.7. Договору сторони погодили, що Постачальник підтверджує своє зобов`язання видавати згідно з податковим законодавством України податкові накладні та/або розрахунки коригування без окремої письмової вимоги Покупця.

Постачальник зобов`язується в електронному вигляді за допомогою модуля електронного документообігу в програмному забезпеченні "M.E.DOC IS" (або іншого ліцензійного програмного забезпечення) надсилати Покупцю податкові накладні та/або розрахунки коригування протягом 15 календарних днів з дати їх виписки.

Податкові накладні та/або розрахунки коригування мають відповідати наступним вимогам:

а) бути оформленими в порядку, встановленому чинним законодавством України;

б) містити цифровий підпис особи Сторони;

в) бути зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, відповідач в порушення ст. 201 ПКУ не зареєстрував належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну щодо обсягу операції на суму 175950 грн (сума ПДВ 29325 грн), оскільки реєстрацію податкової накладної було зупинено, що вбачається з Єдиного реєстру податкових накладних, у зв`язку з чим порушив вимоги п.6.7. Договору.

У відповідності до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Згідно п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Таким чином, враховуючи, що поставка товару відбулася 23.07.2019 (згідно з видатковою накладною №470 від 23.07.2019) податкова накладна мала бути зареєстрована відповідачем до 15.08.2019.

Згідно з п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 120-1.1. Податкового кодексу України визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

-10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

-20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" визначено вимоги щодо реєстрації або відмови у реєстрації податкових накладних при їх невідповідності вимогам податкового законодавства.

Відповідно до п. 15 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій для відновлення реєстрації податкової накладної щодо обсягу операції на суму 175950 грн (сума ПДВ 29325 грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Так, згідно з п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно, лише зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є підставою для формування податкового кредиту.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами п.6.8. Договору у разі нездійснення Постачальником:

- та/або обов`язкової згідно з податковим законодавством України реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- та/або порушення Постачальником строків чи порядку реєстрації податкових накладних/ розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних,

- та/або порушення порядку заповнення податкової накладної/ розрахунку коригування до податкової накладної,

- та/або не виконання Постачальником його зобов`язань, передбачених п. 6.7. цього Договору, Постачальник протягом 5 календарних днів з моменту отримання вимоги сплачує Покупцю штраф у розмірі 20 % від обсягів постачання без урахування ПДВ згідно із вказаною податковою накладною.

Лист-вимогу №1/17 від 17.09.2019 про сплату 29325 грн штрафу отримано відповідачем 26.09.2019, що підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" (а.с. 52-55).

Таким чином, відповідач повинен був сплатити такий штраф у добровільному порядку до 01.10.2019 включно.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, обов`язок відповідача зі сплати витікає з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. При цьому відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог.

Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський завод продтоварів" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕЙВА" (вул. Івана Богуна, 96, оф.6, м. Вінниця, 21010; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський завод продтоварів" (вул. Шкільна, 31, с. Шевченкове, Броварський район, Київська область, 07434; ) 29325 грн - штрафу та 1921 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 17 лютого 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Шкільна, 31, с. Шевченкове, Броварський район, Київська область, 07434;

3 - відповідачу - вул. Івана Богуна, 96, оф.6, м. Вінниця, 21010.