ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6230/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Гаркуші К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат в загальній сумі 1 448 703,18 грн

Представники:

від позивача: Пясецький Д.В., адвокат, посвідчення №5017 від 28.03.2018, довіреність №14-416 від 27.11.2019

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" (далі - відповідач) про стягнення пені в сумі 985 077,97 грн, 3% річних в сумі 216 605,36 грн, інфляційних втрат в сумі 247 019,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №3162/1718-БО-3 від 15.09.2017 в частині здійснення розрахунку за поставлений природний газ за період з листопада 2017 року по березень 2018 року.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2020 о 09:30 год.

22.01.2020 відповідач через канцелярію суду подав відзив вих. №115 від 21.01.2020.

Відповідно до пунктів 22-23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 (заява №23436/03), норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

За приписами статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 26.12.2019 відповідачу роз`яснено, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" отримало ухвалу суду від 26.12.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі 28.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №258. Строк на подання відповідачем відзиву на позов сплив 13.01.2020.

Отже відзив на позов відповідачем поданий з пропуском встановленого строку. Заява про відновлення пропущеного строку відповідачем подана не була.

З огляду на викладене суд долучив відзив на позов до матеріалів справи, проте до розгляду його не прийняв.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 12.02.2020.

В судове засідання, призначене на 12.02.2020, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" було повідомлене (26.01.2020) про дату і час проведення засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 179.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 12.02.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2017 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі позивач, постачальник) і Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" (далі відповідач, споживач) уклали договір №3162/1718-БО-3 постачання природного газу (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

За цим договором постачається імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), ввезений Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України (п. 1.3. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2018 року (включно) природний газ обсягом до 4 115,513 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями: жовтень 157,145 тис. куб. метрів; листопад 647,374 тис. куб. метрів; грудень 850,213 тис. куб. метрів; січень 935,830 тис. куб. метрів; лютий 813,569 тис. куб. метрів; березень 711,382 тис. куб. метрів.

Ціна за 1000 куб.м газу за цим договором на дату його укладання становить 7 907,20 гривень, крім того податок на додану вартість (20%). Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 9 488,64 грн (п.5.2. договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 року до 31 березня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов Договору позивач в листопаді, грудні 2017 року, січні, лютому, березні 2017 року передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 33 247 634,74 грн.

Факт поставки природного газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018 (арк.с. 30-34) та не заперечується сторонами.

Таким чином, за умовами п. 6.1. Договору відповідач мав оплатити поставлений природний газ в листопаді 2017 року (5 701 647,86 грн) - в строк до 25.12.2017 включно; в грудні 2017 року (5 194 869,10 грн) - в строк до 25.01.2018 включно, в січні 2018 року (8 282 700,28 грн) - до 26.02.2018 включно (25.02.2018 вихідний день, тому на підставі ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України днем закінчення строку оплати є перший за ним робочий день 26.02.2017), в лютому 2018 року (6 935 284,93 грн) - до 26.03.2018 (25.03.2018 вихідний день, тому на підставі ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України днем закінчення строку оплати є перший за ним робочий день 26.03.2018), в березні 2018 року (7 133 132,57 грн) - в строк до 25.04.2018 включно.

Проте відповідач здійснив оплату за природний газ, поставлений в грудні 2017 року, січні, лютому, березні 2018 з порушенням строку, встановленого п.6.1. Договору, що підтверджується сальдо і випискою по операціям по підприємству відповідача (арк.с. 35-37), в зв`язку з чим позивач звернувся з позовною заявою до відповідача та просить стягнути пеню в сумі 985 077,97 грн, 3% річних в сумі 216 605,36 грн, інфляційні втрати в сумі 247 019,85 грн.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору, поставки природного газу, його оплати, наявність прострочення виконання зобов`язань з оплати поставленого природного газу.

В силу статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

У відповідності до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно з ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 247 019,85 грн за загальний період прострочення з березня 2018 року по березень 2019 року включно та 3% річних в сумі 216 605,36 грн за загальний період прострочення з 26.01.2018 по 01.04.2019.

Враховуючи, що позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що відповідачем допущено порушення строків оплати за природний газ, поставлений в грудні 2017 року, січні, лютому та березні 2018 року, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає, що розрахунок здійснений арифметично та методологічно вірно, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме: стягненню підлягають інфляційні втрати в сумі 247 0196,85 грн та 3% річних в сумі 247 019,85 грн.

Відповідно до п. 8.2. Договору в редакції додаткової угоди №1 від 11.01.2018 у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується виплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За розрахунком позивача розмір пені за порушення строків оплати природного газу, поставленого в грудні 2017 року, січні, лютому та березні 2018 року, за загальний період прострочення з 26.01.2018 по 25.10.2018 становить 985 077,97 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

В силу п. 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарським судом встановлено, що зобов`язання з оплати поставленого природного газу відповідачем виконано з порушенням п. 6.1. Договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок пені здійснений арифметично та методологічно вірно, а відтак позовні вимоги про стягнення пені в сумі 985 077,97 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, буд.13-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ) 216 605,36 грн (двісті шістнадцять тисяч шістсот п`ять гривень 36 копійок) 3% річних; 247 019,85 грн (двісті сорок сім тисяч дев`ятнадцять гривень 85 копійок) інфляційних втрат; 985 077,97 грн (дев`ятсот вісімдесят п`ять тисяч сімдесят сім гривень 97 копійок) пені; 21 730,55 грн (двадцять одна тисяча сімсот тридцять гривень 55 копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.02.2020

Суддя А.Є. Соловйова