РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2020Справа № 910/16117/19
Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.

за участю представників сторін: від позивача, Дем`яненко М.В., , адвокат; від відповідача, не з`явилися, , ;

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм»

до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдинг Плюс» стягнення грошових коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15 листопада 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 15.11.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдинг Плюс» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку стягнути заборгованість, яка виникла на підставі договору № 20312 від 13 вересня 2017 року на виготовлення та доставку металопластикових виробів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором № 20312 від 13 вересня 2017 року на виготовлення та доставку металопластикових виробів, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не здійснив свої зобов`язання щодо сплати грошових коштів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 року у справі № 910/16117/19 позовну заяву б/н від 15.11.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдинг Плюс» про стягнення заборгованості залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

04 грудня 2019 року позивачем подано клопотання б/н від 29.11.2019 року про усунення недоліків, на виконання вимог ухвали суду від 19.11.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/16117/19 ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 15.01.2020 року. Клопотання позивача б/н від 15.11.2019 року про витребування оригіналів документів - задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Білдинг Плюс» надати суду в наступне судове засідання (оригінали документів (для огляду)), а саме: оригінал договору № 20312 на виготовлення та доставку метало пластикових виробів від 13.09.2017 року. Встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2020 року повідомлено сторін про оголошену в судовому засіданні перерву на 29.01.2020 року.

На адресу суду від Відповідача жодних заяв, клопотань тощо не надходило.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 05.12.2019 року була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдинг Плюс», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5 Б, офіс 12.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, оскільки ухвала суду направлялася відповідачу на зазначену в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України Суд дійшов висновку, що ухвали суду по даній справі є такими, що були вручені відповідачу.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач у визначений строк відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи обмеженість процесуального строку, Суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм», (Позивач/Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Білдинг-Плюс» (Відповідач/Замовник) було укладено Договір №20312, згідно якого Виконавець зобов`язується виготовити, доставити в зазначений термін металопластикові вироби та комплектуючі до них, а Замовник зобов`язується прийняти виконані Виконавцем роботи та оплатити їх вартість. Найменування, кількість, асортимент, ціна за одиницю, загальна вартість Робіт, місце доставки зазначалося в Специфікації до цього Договору.

Згідно п.8.4 Договору №20312 на виготовлення та доставку метало пластикових виробів від 13.09.2017 року - у разі порушення строків оплати за постачання Продукції більш ніж на 5 банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі, Замовник сплачує Виконавцю на підставі виставленої ним претензії пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми відносно якої було порушення строків оплати та/або суми не підписаних Видаткових накладних.

01 лютого 2018 року у відповідності до Видаткової накладної №810, покупцем ТОВ «Білдинг Плюс», на підставі довіреності №487, було отримано від постачальника ТОВ «Інтер-Норм» товар - Металопластикові конструкції в кількості 99.04 м.кв. на суму 139 785 грн. згідно рахунка на оплату №78 від 22.01.2018 року.

Згідно Виписки по рахунку № НОМЕР_1 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» 22.01.2018 року за операцією №13 були перераховані кошти з рахунку ТОВ «Білдинг Плюс» в сумі 100 000 грн, призначення платежу - оплата авансу за вікна згідно договору №20312 від 26.09.2017.

Таким чином заборгованість за дану поставку станом на 22.01.2018 року складає 39 785 грн.

06.02.2018 року у відповідності до Видаткової накладної №811, покупцем ТОВ «Білдинг Плюс», на підставі довіреності №488, було отримано від постачальника ТОВ «Інтер-Норм» товар - Металопластикові конструкції в кількості 83.26 м.кв. на суму 115 071, 15 грн. згідно рахунка на оплату №127 від 05.02.2018 року.

Згідно Виписки по рахунку № НОМЕР_1 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» 06.02.2018 року за операцією №22 були перераховані кошти з рахунку ТОВ «Білдинг Плюс» в сумі 100 000 гривень, призначення платежу - оплата за металопластикові конструкції згідно рахунку 127 від 05.02.2018 року.

Таким чином заборгованість за дану поставку станом на 06.02.2018 року складає 15 071,15 грн.

13.02.2018 року відповідності до Видаткової накладної №999, покупцем ТОВ «Білдинг Плюс», на підставі довіреності №490, було отримано від постачальника ТОВ «Інтер-Норм» товар - Металопластикові конструкції в кількості 126.49 м.кв. на суму 171 228 грн. згідно рахунка на оплату №131 від 06.02.2018 року.

Згідно Виписки по рахунку № НОМЕР_1 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» 13.02.2018 року за операцією №29 були перераховані кошти з рахунку ТОВ «Білдинг Плюс» в сумі 150 000 гривень, призначення платежу - оплата за металопластикові конструкції згідно рахунку № 131 від 06.02.2018 року.

Таким чином заборгованість за дану поставку станом на 13.02.2018 року складає 21 228 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України.

Так, ст. 216 ГК України, передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 551 ЦК України встановлює, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

У частині третій ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 216 ГК України також встановлює, господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин.

Так, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

При цьому, відповідно до частини 2 ст. 216 ГК України, застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Як встановлено частиною 3 ст. 216 ГК України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.)

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з Відповідача грошових коштів, а саме основний борг - 76 084,15 грн. (сімдесят шість тисяч вісімдесят чотири грн. 15 коп.), пеню - 22 702,44 грн. (двадцять дві тисячі сімсот дві грн. 44 коп.), відповідно до самостійно здійсненого розрахунку штрафних санкцій судом.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білдинг Плюс» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5 Б, офіс 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Норм» (адреса місцезнаходження: 07455, Київська область, Броварський район, с. Княжичі, вул. Родгоспна, 1; адреса для листування: 04073, м. Київ-73, а/с 116, ) грошові кошти, а саме основний борг - 76 084,15 грн. (сімдесят шість тисяч вісімдесят чотири грн. 15 коп.), пеню - 22 702,44 грн. (двадцять дві тисячі сімсот дві грн. 44 коп.) та судовий збір у розмірі 1 921 грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одна грн.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.02.2020р.

Суддя М.В. Данилова