ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Черкаси справа № 925/1335/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В.

за участю представників:

від позивача Слинько М.Г., за довіреністю

віл відповідача Хлівний В.П. за довіреністю

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси»

про стягнення 322 957,53 грн,

Черкаська міська рада звернулась у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» про стягнення безпідставно утриманих коштів у сумі 322 957,53 грн за час фактичного користування земельною ділянкою по просп. Хіміків, 74 у м.Черкаси за період з 30.03.2017 до 23.01.2019 без правовстановлюючих документів та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси», набувши право власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності площею 2,2225 га за адресою: просп.Хіміків, 74, м.Черкаси, належним чином не оформило права користування цією земельною ділянкою. За період з 30 березня 2017 року до 23 січня 2019 року товариство не вносило плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого зберегло у себе безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.11.2019 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

06.12.2019 відповідач подав суду відзив від 04.12.2019 №542 на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Зазначено, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.05.2019 у справі №925/120/19 за позовом Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» про стягнення 237 918,41 грн відмовлено у позові та встановлено факт сплати коштів за користування земельною ділянкою за адресою: просп. Хіміків, 74, м. Черкаси за період з 30.03.2017 по 31.07.2018 у спосіб, що не суперечить чинному законодавству України. Відповідач вказує, що позивач намагається стягнути плату за землю, яка фактично проводилась у формі сплати земельного податку, що є грубим порушенням норм чинного законодавства України. Стосовно використання земельної ділянки без належного оформлення права користування нею, відповідач зазначив, що ним виконано необхідні вимоги законодавства, подано заяви, розроблено проект, але своїми діями позивач, грубо порушуючи норми чинного законодавства не надав можливості відповідачу укласти договір оренди земельної ділянки.

Відзив відповідача суд прийняв до розгляду.

18.12.2019 позивач подав до суду відповідь від 16.12.2019 на відзив, в якій доводи відповідача вважає необґрунтованими, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України. Посилання відповідача на те, що ним сплачувався земельний податок на користь Публічного акціонерного товариства «Українська іноваційно-фінансова компанія» не є належною оплатою за користування земельною ділянкою у належний спосіб, оскільки відповідач не є ні власником, ні постійним землекористувачем земельної ділянки з часу придбання нерухомого майна і до моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки, що виникло на підставі договору оренди землі, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для відповідача як землекористувача орендна плата.

Протокольною ухвалою від 18.12.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті.

20.01.2020 відповідач подав до суду клопотання від 20.01.2020 №16, у якому просить суд залишити без розгляду позовні вимоги позивача в частині стягнення коштів за користування земельною ділянкою за адресою: просп.Хіміків, 74, м. Черкаси за період з 30.03.2017 до 31.07.2018, оскільки дана позовна вимога вже була предметом розгляду по справі №925/120/19 за позовом Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» про стягнення 237 918,41 грн і в даній справі судом прийнято рішення, яке набрало законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.03.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська іноваційно-фінансова компанія» (Продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» (далі - відповідач) було укладено договори купівлі-продажу нерухомого майна з відстроченням платежів, за умовами яких продавець передав, а відповідач прийняв у власність об`єкти нерухомого майна, а саме:

- нежитлову будівлю (ІІІ виробництво), яка розташована за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, проспект Хіміків, 74, яка складається з будівлі газоочистки від сірководню літ. Ф-ІІ, Ф1-І, Ф2-ІІ, Ф3-І загальною площею 2909,9 кв.м. (а.с. 51-54);

- нежитлову будівлю (ІІІ виробництво), яка розташована за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, проспект Хіміків, 74, яка складається з насосної літ. Н, огорожі №5 (а.с. 55-57);

- нежитлову будівлю (ІІІ виробництво), яка розташована за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, проспект Хіміків, 74, яка складається з теплопункту літ. Т-І загальною площею 438,5 кв.м. (а.с. 58-61);

- нежитлову будівлю (ІІІ виробництво), яка розташована за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, проспект Хіміків, 74, яка складається з будівлі газорятувальної станції літ. Щ (а.с. 47-50).

30.03.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» на вищезазначені об`єкти нерухомості.

Відповідач звернувся у Черкаську міську раду з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під існуючим комплексом будівель по проспект Хіміків, 74.

Рішенням Черкаської міської ради від 12.04.2018 №2-3324 Товариству з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 2225 га в оренду по проспекту Хіміків, 74 під нежитлові будівлі (а.с. 22).

Пунктом 2 зазначеного рішення відповідача зобов`язано укласти з Черкаською міською радою договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) за час фактичного користування земельною ділянкою по проспекту Хіміків, 74 з моменту набуття права власності на нежитлові приміщення порядку встановленому чинним законодавством.

Рішенням Черкаської міської ради від 24.01.2019 №2-3842 «Про надання товариству з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» земельної ділянки в оренду по проспекту Хіміків, 74» зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою міста Черкаси на земельну ділянку площею 2,2225 га (кадастровий номер :05:006:0030) по проспекту Хіміків, 74 в межах визначених документацією із землеустрою. Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,2225 га Товариству з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» під нежитлові будівлі по проспекту Хіміків, 74 та надано в оренду на 49 років земельну ділянку площею 2,2225 га (кадастровий номер :05:006:0030) по проспекту Хіміків, 74 під нежитлові будівлі за рахунок земель Черкаської міської ради (а.с. 21).

За функціональним використанням земельну ділянку віднесено до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02).

Пунктом 4.2 рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 №2-3842 відповідача було зобов`язано в двомісячний термін з дня прийняття цього рішення відшкодувати збитки, заподіяні територіальній громаді міста Черкаси за користування земельною ділянкою без договору оренди землі з дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна до дня підписання договору оренди землі в розмірі орендної плати в повному обсязі.

11.03.2019 між Черкаською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» було укладено договір оренди землі терміном на 49 років, який було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 13.03.2019 за №30727655 (а.с. 20).

На виконання пункту 4.2 рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 №2-3842, департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради було підготовлено проект договору про відшкодування збитків (неодержаного доходу) (а.с. 23) та вручено відповідачу 19.03.2019, про свідчить від підпис уповноваженої особи на копії проекту договору (а.с. 23 зворот). Відповідач зазначеного договору не підписав та не сплатив позивачу за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Рішеннями Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015 та №2-2219 від 27.06.202017«Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», серед іншого, встановлено, що розмір відсотків від грошової оцінки землі, що застосовуються для обчислення орендної плати за їх користування земельними ділянками на території міста Черкаси становить 3 відсотки.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області міськрайонного управління у Черкаському районі та м.Черкасах від 01.02.2019 №628/0/25-19 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 2,2225 га (кадастровий номер :05:006:0030) по проспекту Хіміків, 74 складає 5924073,75 грн. (а.с. 16).

Управлінням земельних ресурсів та землеустрою Черкаської міської ради було проведено розрахунок збитків та визначена річна сума платежу, яка підлягала до сплати відповідачем з урахуванням ставки 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за періоди:

з 30.03.2017 по 31.07.2018 складає 237918,41 грн (а.с. 26);

з 01.08.2018 по 23.01.2019 складає 85039,12 грн (а.с. 25).

Загальна сума збитків за час фактичного користування зазначеною земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» за період з 30.03.2017 до 23.01.2019 становить 322 957,53 грн.

Судом також встановлено, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.05.2019 у справі №925/120/19 було відмовлено у позові Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» про стягнення 237918,41 грн збитків за користування земельною ділянкою площею 2,2225 га по проспекту Хіміків, 74 без правовстановлюючих документів за період з 30.03.2017 до 31.07.2018. Рішення суду набрало законної сили.

Вказаним рішенням було встановлено, що відповідач у справі (який є також відповідачем у цій справі) придбав у Приватного акціонерного товариства «Українська іноваційно-фінансова компанія» об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці площею 21,3210 у місті Черкаси по проспекту Хіміків, 74 з кадастровим номером :05:006:0025 та яка знаходиться у фактичному користуванні Публічного акціонерного товариства «Українська іноваційно-фінансова компанія». 01.06.2018 між цими сторонами був укладений договір компенсації сплати земельного податку, у якому сторони домовилися, що земельна ділянки на якій знаходиться придбане відповідачем нерухоме майно становить 2,2225 га та входить у загальну площу земельної ділянки площею 21,3210 з кадастровим номером :05:006:0025. Приватне акціонерне товариство «Українська іноваційно-фінансова компанія» сплачує земельний податок за усю земельну ділянку площею 21,3210 га , а Товариство з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» зобов`язується компенсувати йому земельний податок пропорційно, згідно з узгодженим розміром земельної ділянки (2,2225 га). Судом встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 21,3210 з кадастровим номером :05:006:0030 становить 53 193 251, 10 грн та те, що протягом лютого 2017 року липня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Українська іноваційно-фінансова компанія» сплачувало земельний податок за земельну ділянку площею 21,3210 з кадастровим номером :05:006:0025.

Предметом спору у справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до статті 14 Податкового Кодексу України землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Пунктом 14.1.147 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (14.1.72 Кодексу). 288.1. Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (стаття 288 Кодексу). База оподаткування земельним податком згідно з положеннями статті 271 Податкового кодексу України є: 271.1.1. нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2. площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. 271.2. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (стаття 289.1 Податкового кодексу України.

Частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до приписів статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно зі статтею 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Як встановлено судом відповідач у справі з 30.03.2017 набув у власність об`єкти нерухомого майна, які розміщені на земельній ділянці комунальної власності територіального громади міста Черкаси, від імені якої діє Черкаська міська рада. Отже, з цього моменту у відповідача виник обов`язок зі сплати за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться його власність. Водночас, як встановлено судом право оренди на земельну ділянку відповідачем було набуто тільки 11.03.2019 шляхом укладення договору оренди землі з власником земельної ділянки. До цього часу відповідач не був ні власником, ні постійним землекористувачем, ні орендарем земельної ділянки. Крім того, земельна ділянка площею 2,2225 га з кадастровим номером :05:006:0030 була сформована тільки у 2019 році як об`єкт цивільних прав, шляхом затвердження технічної документації з відведення її відповідачу.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного Кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глави 83 Цивільного кодексу України для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 Земельного Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте, з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Згідно зі статтею 1214 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Судом встановлено, що відповідач, як власник об`єктів нерухомого майна, користувався земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування земельною ділянкою. Отже, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею у вигляді орендної плати, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Водночас, для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою у сумі 322 957,53 грн, судом встановлено, що розрахунок збитків та визначена річна сума платежу вираховувалась позивачем з застосуванням ставки 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за два періоди: з 30.03.2017 до 31.07.2018 на суму 237 918,41 грн та з 01.08.2018 до 23.01.2019 на суму 85039,12 грн.

Разом з тим, при здійсненні позивачем розрахунку не враховано рішення Господарського суду Черкаської області від 28.05.2019 у справі №925/120/19 за позовом Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» про стягнення збитків у сумі 237918,41 грн за період з 30.03.2017 до 31.07.2018, яким відмовлено у позові. Крім того, вказаним рішенням був встановлений факт оплати земельного податку за земельну ділянку площею 21,3210 з кадастровим номером :05:006:0025, частиною якої є земельна ділянка площею 2,2225 з кадастровим номером :05:006:0030 га, яка знаходиться у користуванні відповідача. З оглядку на наведені вище правові норми Податкового Кодексу України та встановлені Черкаською міською радою ставки орендної плати (3%), розмір земельного податку відповідає розміру нарахованої позивачем плати за фактичне користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, суд не погоджується з доводами відповідача щодо закриття провадження у частині позовних вимог у сумі 237918,41 грн, з підстав розгляду господарським судом справи №925/120/19, оскільки предмет спору у тій справі була вимога про стягнення збитків, а не кондиційних зобов`язань, отже, правова підстава виникнення вказаної вимоги є іншою.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та правомірною є вимога позивача у частині стягнення 85039,12 грн грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою за адресою: проспект Хіміків, 74 у м.Черкаси за період з 01.08.2018 по 23.01.2019, тому позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволенню. У задоволенні позову в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача 237918,41 грн суд відмовляє за безпідставністю.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 1275,59 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК-Черкаси» (проспект Хіміків, 74, м.Черкаси, 18001, ) на користь міського бюджету м. Черкаси (рахунок №UA1023002, одержувач платежу: УК у м. Черкасах/Черкаси/24062200, , банк: Казначейство України (ЕАП)) через Черкаську міську раду (вул.Б.Вишневецького, 36, м.Черкаси, 18002, ) 85039,12 грн безпідставно отриманих коштів та 1275,59 грн судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписане 14.02.2020.

Суддя О.І.Кучеренко