РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2020Справа № 910/13540/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "2М Лігал Консалтинг" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 34-А, кв. 65; ідентифікаційний код 42164173)

до Фізичної особи-підприємця Грішакова Бориса Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (04053, м. Київ, Львівська Площа, будинок 8 А; ідентифікаційний код 33695378)

про стягнення 100 309, 91 грн,

Представники сторін:

від позивача: Смосюк С.М.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "2М Лігал Консалтинг" з позовом до Фізичної особи-підприємця Грішакова Бориса Андрійовича, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 100 309, 91 грн, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договору оренди нежитлового приміщення № 2/4 від 30.12.2005, права вимоги за яким позивачу були відступлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" згідно з договором про відступлення права вимоги № 06-впв від 26.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження., підготовче засідання призначено на 18.12.2019.

Також даною ухвалою позивачу встановлено строк до 16.12.2019 для надання суду: договору 14-2/02 оренди нежитлового приміщення від 01.05.2014 відповідно до якого 30.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Фізичною особою-підприємцем Грішаковим Борисом Андрійовичем був підписаний акт приймання-передачі нежитлового приміщення, а також докази здійснення оплати за договором відступлення права вимоги № 06-впв від 26.06.2019 та докази повідомлення боржника - Фізичну особу-підприємця Грішаковим Б.А. про укладення договору про відступлення права вимоги № 06-впв.

Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи".

18.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення позивача на виконання вимог ухвали суду від 02.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.01.2020.

22.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 судове засідання відкладено на 05.02.2020.

У судовому засіданні 05.02.2020 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 05.02.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.12.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Грішаковим Борисом Андрійовичем (далі - орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 2/4 за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8-А, а саме, частину будівлі, на другому поверсі, загальною площею 52,2 кв. м. та частину будівлі, на підвальному поверсі, загальною площею 30,3 кв. м (далі - об`єкт оренди), що належить орендодавцю на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу нежилих приміщень № 1-ДТ, від 13.10.2005, для здійснення торгівельної діяльності (на другому поверсі) і розміщення складу (на підвальному поверсі), у відповідності з договором.

Відповідно до п. 1.3. договору сторони домовились, що при прийманні-передачі об`єкту оренди за актом приймання передачі № 1, його фактична площа може уточнюватися шляхом обмірів по зовнішньому периметру загороджувальних конструкцій об`єкту оренди.

Орендар приймає у користування об`єкт оренди, згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди № 1. Договір вважається укладеним в момент підписання акту прийому-передачі об`єкту оренди № 1 (п. 2.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем, щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що орендар зобов`язується: своєчасно вносити плату за користування об`єктом оренди; здійснювати оплату комунальних та інших послуг; користуватися об`єктом оренди відповідно до санітарних норм, правил пожежної безпеки та інших норм, умов цього договору і призначення орендованого майна, тощо.

Одностороння відмова від цього договору не допускається (п. 6.1. договору).

Відповідно до п. 6.2. договору внесення змін до цього договору здійснюється за погодженням сторін тільки у письмовій формі, шляхом укладення угоди про зміни до даного договору або шляхом укладення нового договору.

Цей договір набуває чинності з 01.01.2006 і діє до 28.02.2006 (п. 7.1. договору).

31.12.2005 згідно акта № 1 приймання-передачі в оренду нерухомого майна за договором оренди нерухомого майна № 2/4 від 30.12.2005 відбулася фактична передача приміщень.

Додатковою угодою № 1 від 31.08.2006 до договору сторони зменшили площу приміщення на підвальному поверсі до 12,73 кв.м. Фізична особа-підприємець Грішаков Борис Андрійович повернув Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" за актом приймання-передачі № 2/1 від 31.08.2006 нежитлове приміщення на підвальному поверсі площею 17,57 кв.м.

Загальна плата за користування приміщеннями у відповідності до п. 3.1. договору складає 13 122,02 грн. (з ПДВ).

Розмір плати неодноразово змінювався сторонами шляхом укладання додаткових угод до договору, копії яких містяться в матеріалах справи, зокрема, загальна орендна плата складала:

- у період січня-липня 2006 року - 13 122,02 грн;

- у період серпня 2006-січня 2007 року - 13 496,75 грн;

- у період лютого-квітня 2007 року - 14 384,30 грн;

- у період травня 2007-травня 2008 року - 13 884,58 грн;

- у період червня-листопада 2008 року - 15 152,47 грн;

- у період грудня 2008-квітня 2009 року - 18 667,68 грн;

- у період травня 2009-червня 2010 року - 16 414.,61 грн;

- у період липня-вересня 2010 року - 14 548,40 грн;

- у період жовтня 2010-січня 2011 року - 17 365,96 грн;

- у період лютого-березня 2011 року - 13 365,39 грн;

- у період квітня-листопада 2011 року - 9 493,24 грн;

- у період грудня 2011-червня 2012 року - 10 494,19 грн;

- у липні 2012 року - 9 816,70 грн;

- у період серпня-листопада 2012 року - 10 494,19 грн;

- у грудні 2012 року - 10 144,43 грн;

- у період січня-квітня 2013 року - 10 494,19 грн;

- у травні 2013 року - 9 542,68 грн;

- у період червня 2013-серпня 2014 року - 10 494,19 грн;

- у вересні 2014 року - 10 747,18 грн;

- у жовтні-листопаді 2014 року - 12 804,59 грн.

Позивач вказує, що деякий час протягом дії договору відповідач дотримувався свого обов`язку й своєчасно перераховував Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" орендну плату, однак, з 2010 року внесення орендної плати відбувалося з простроченням термінів, зазначених у договорі № 2/4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідач своїх зобов`язань із перерахування орендної плати Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на суму 100 309, 91 грн не виконав, у зв`язку з чим у Фізичної особи-підприємця Грішакова Бориса Андрійовича виникла заборгованість.

Так, відповідно за наслідками відступлення боргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "2М Лігал Консалтинг" заборгованість в сумі 100 309, 91 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 2/4 від 30.12.2005, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Судом встановлено, що додатковою угодою № 5/А від 23.06.2010 до договору сторонами визначено, що сума заборгованості складає 65 658,44 грн, а також визначено порядок її погашення.

Позивач вказує, що до кінця 2010 року заборгованість була сплачена Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи", однак, починаючи з 2011 року вона знову виникла і почала збільшуватися. Перерахування коштів за користування приміщеннями здійснювалося частинами і несвоєчасно.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, актом звіряння розрахунків з дебіторами та кредиторами між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Фізичною особою-підприємцем Грішаковим Борисом Андрійовичем станом на 01.11.2012 сума заборгованості в останнього по орендній платі складала 98 264,44 грн.

Так, наявними в справі доказами підтверджується, що з 30.11.2014 договір № 2/4 був припинений, приміщення повернуто за актом приймання-передачі.

Однак в матеріалах справи відсутні докази того, що станом на момент повернення нежитлового приміщення - 30.11.2014, відповідачем була погашена заборгованість, що складала 150 986,67 грн.

При цьому із наявних в матеріалах справи оборотно-сольдових відомостей по рахунку 361 за лютий 2012-червень 2019, вбачається, остання оплата до 30.11.2014 року була здійснена у сумі 9 394,19 грн у жовтні 2014 року.

В подальшому відповідач у травні 2016 року здійснив погашення заборгованості на суму 30 676,76 грн, а у березні 2018 року - на суму 20 000,00 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за лютий 2012-червень 2019 по контрагенту.

Таким чином суд вказує, що розмір заборгованості зменшився до 100 309,91 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" вручило відповідачу претензію про сплату заборгованості, внаслідок чого 24.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Фізичною особою-підприємцем Грішаковим Борисом Андрійовичем було підписано угоду про врегулювання зобов`язань.

В даній угоді сторони погодили, що заборгованість Фізичної особи-підприємця Грішакова Бориса Андрійовича перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" з орендної плати за договором № 2/4 від 30.12.2005 станом на 25.05.2018 становить 100 309, 91 грн, встановили графік погашення заборгованості та відповідальність за порушення графіку.

Однак суд вказує, що доказів щоб свідчили про погашення Фізичною особою-підприємцем Грішаковим Борисом Андрійовичем заборгованості в сумі 100 309, 91 грн визначеної угоду про врегулювання зобов`язань від 24.05.2018 матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 26.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Товариством з обмеженою відповідальністю "2М Лігал Консалтинг" був укладений договір про відступлення права вимоги № 06-впв за умовами якого новий кредитор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження первісного кредитора, а первісний кредитор зобов`язується відступити право вимоги до фізичної особи-підприємця Грішакова Бориса Андрійовича, (що надалі іменується "Боржник"), щодо виконання зобов`язань за договором оренди № 2/4 від 30.12.2005, а також угодою про врегулювання зобов`язань від 24.05.2018, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" (орендодавець за основним договором) та ФОП Грішаковим Б.О. (орендар за основним договором).

Відповідно до п. 1.2. договору відступлення за основним договором первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги щодо виконання зобов`язання боржника здійснити оплати оренди на загальну суму 100 309 грн 01 коп.

Право вимоги вважається відступленим новому кредитору з моменту укладання цього договору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до нового кредитора останній стає повноправним та належним кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідне право вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку нового кредитора, первісного кредитора, боржника або підписання будь-яких додаткових документів (п. 1.3. договору відступлення).

Пунктом 3.1. передбачено, що за відступлення права вимоги за цим договором, новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду в сумі 1 000, 00 грн до 31.12.2019.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення № 452 від 06.09.2019 на суму 1 000, 00 грн. з призначенням платежу оплата за договором про відступлення права вимоги № 06-впв.

13.08.2019 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога-повідомлення № 0508/01 від 05.08.2019 про зміну кредитора та необхідність сплатити борг на рахунок позивача. Докази направлення такої вимоги, а саме, опис вкладення, фіскальний чек та накладна вістяться в матеріалах справи.

Втім суд вказує, що доказів, щоб свідчили про сплату відповідачем на користь позивача заборгованості в сумі 100 309,91 грн матеріали справи не містять.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до п. 4.1. договору орендар орендар зобов`язується своєчасно вносити плату за користування об`єктом оренди. Плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем щомісячно, не пізніше 10-го числа поточного місяця (п. 3.6. договору в редакції додаткової угоди № 1/В від 01.06.2008).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови договору оренди № 2/4 від 30.12.2005 та відповідно угоди про врегулювання зобов`язань від 24.05.2018, а також положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати об`єкта оренди в розмірі 100 309, 01 грн. підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "2М Лігал Консалтинг" - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грішакова Бориса Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "2М Лігал Консалтинг" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 34-А, кв. 65; ідентифікаційний код 42164173) заборгованість в розмірі 100 309 (сто тисяч триста дев`ять) грн 01 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 14.02.2020.

Суддя Д.О. Баранов