ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

щодо розстрочення рішення

"13" лютого 2020 р.Справа № 922/458/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши заяву (вх. № 2767 від 04.02.2020 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго" про розстрочення рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/458/19

по матеріалам справи

за позовом Заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури, м. Чугуїв в інтересах держави, в особі Чкаловської селищної ради, с. Чкаловське
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго", смт. Борова
про стягнення 166 864,93 грн.
за участю представників:

прокурора - Кальницького Андрія Вікторовича (посв. №042343 від 29.03.2016р.)

позивача (стягувача) - не з`явився

відповідача (боржника/заявника) - Тихонченко Андрія Сергійовича (директор)

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Чкаловської селищної ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго" суми заборгованості у розмірі 166864,93 грн за договором оренди комунального майна.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.04.2019 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Прайд-Енерго на користь держави в особі Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області заборгованість у розмірі 166864,93 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Прайд-Енерго суму судового збору у розмірі 2502,97 грн.

На виконання рішення господарського суду Харківської області від "22" квітня 2019 р. було видано відповідні накази від 15.05.2019р.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/458/19 залишено без змін.

04.02.2020р. через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго" надійшла заява (вх. № 2767 від 04.02.2020 р.) про розстрочення рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/458/19 з можливістю погашення заборгованості рівними частинами протягом 12 календарних місяців.

Ухвалою суду від 05.02.2020 р. прийнято заяву (вх. № 2767 від 04.02.2020 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго" про розстрочення рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/458/19 до розгляду у судовому засіданні на "13" лютого 2020 р. о 10:00.

Стягувач правом на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Присутній у судовому засіданні представник боржника підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні щодо заяви (вх. № 2767 від 04.02.2020 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго" про розстрочення рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/458/19 зазначив, що у разі наявності доказів вирішити дане питання на розсуд суду.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

Частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Положення ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, розстрочка це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При розгляді заяви про розстрочку рішення, суду необхідно встановити обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі у визначений строк або встановленим господарським судом способом, врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі Чіжов проти України суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

З підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У заяві про розстрочку виконання рішення суду, боржник вказує підставу розстрочки рішення - арешт рахунків боржника у виконавчому провадженні у зв`язку з чим останній не може вести ніякої діяльності.

Отже, суд зазначає, що заявник, в порушення приписів ст. 74 ГПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження існування виняткових обставин, які є підставами для розстрочки виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість виконання рішення суду. Крім того, суд зазначає, що арешт рахунків не є виключною підставою для надання розстрочки виконання рішення суду.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вирішив відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, оскільки заявником не надано жодних ґрунтовних доказів в підтвердження неможливості виконання рішення суду та відсутності коштів для погашення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву (вх. № 2767 від 04.02.2020 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайд-Енерго" про розстрочення рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/458/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повна ухвала підписана 17 лютого 2020 року.

Суддя І.П. Жигалкін