ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. Справа№ 920/1140/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія"

на рішення Господарського суду Сумської області від 16.12.2019

у справі № 920/1140/19 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо - молочний комплекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія"

про стягнення 292 467, 50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 16.12.2019 у справі 920/1140/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо-молочний комплекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" про стягнення 289527грн 26коп. (з урахуванням заяви від 16.12.2019) - задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо-молочний комплекс" 289527 грн 26 коп. боргу, 4387 грн 01 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- позивач поставив відповідачу товар, а відповідач прийняв товар на загальну суму 6770589 грн. 24 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями спеціалізованих товарних накладних, видаткових накладних, прийомних квитанцій;

- відповідач частково розрахувався з позивачем за товар, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 16.12.2019 у справі №920/1140/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення 289527грн. 26 коп. основного боргу, 4387 грн. 01 коп. витрат зі сплати судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- позивачем були надані суду копії видаткових накладних, спеціалізованих товарних накладних, прийомних квитанцій, які не містять підписів посадових осіб відповідача про прийняття товару молочної сировини. Дані обставини спростовують факт поставки та прийняття товару та наявності заборгованості.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» на рішення Господарського суду Сумської області від 16.12.2019, справу № 920/1140/19 призначено до розгляду на 12.02.2020.

Від позивача (10.02.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- до позову додано договір поставки молока №139-М від 13.07.2018 з відповідними додатками про погодження ціни, первинні документи, що підтверджують факт поставки молока, які підписані повноважними представниками сторін;

- під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено про те, що станом на 09.12.209 відповідач через фінансові труднощі має заборгованість перед ТОВ «М`ясо-молочний комплекс» на суму 289527,26 грн.;

В судове засідання апеляційного господарського суду 12.02.2020 не з`явились представники позивача та відповідача.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та відповідача судовою колегією встановлено, що:

- позивач та відповідач про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 про призначення справи до розгляду на 12.02.2020), явка учасників судового процесу не визнано обов`язковою, неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників позивача та відповідача.

Щодо клопотання позивача, викладеного у відзиві на апеляційну скаргу про розгляд справи в режимі відеоконференції, то судова колегія залишає зазначене клопотання без розгляду у зв`язку з наступним.

Як зазначалось вище, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» призначено до розгляду на 12.02.2020. Зазначеною ухвалою встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, заперечень, клопотань та письмових пояснень - до 07.02.2020.

Відзив на апеляційну скаргу, згідно відмітки суду апеляційної інстанції надійшов 10.02.2020, тобто з закінчення встановленого судом строку.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За встановлених обставин закінчення призначеного судом строку та відсутністю клопотання про його поновлення, заява позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, викладені у відзиві на апеляційну скаргу залишається судовою колегією без розгляду, на підставі ст. 118 ГПК України.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено.

13.07.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір на поставку молока № 139-М , відповідно до п.1.1. якого позивач зобов`язався передавати у власність відповідача молоко (надалі - товар), а відповідач - приймати товар та розраховуватись за нього відповідно до умов договору.

13.07.2018 між позивачем та відповідачем підписано протокол погодження ціни (додаток до договору №139-М від 13.07.2018).

Позивач поставив відповідачу товар, а відповідач прийняв товар на загальну суму 6770589грн. 24 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи, належним чином завіреними, копіями спеціалізованих товарних накладних, видаткових накладних, прийомних квитанцій.

Відповідно до п. 2.7 договору розрахунки за товар проводяться покупцем (відповідачем) грошовими коштами в безготівковій формі на умовах оплати після тижневої поставки товару на адресу відповідача.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за товар, що підтверджується належним чином завіреними копіями платіжних доручень, наявними в матеріалах справи.

Також між сторонами складено та підписано акти звірок взаємних розрахунків № 2238 та № 2452.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість на суму 292467грн. 50коп.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що заборгованість складає 289527грн. 26 коп.

Частина 1 статті 712 Цивільного кодексу України містить визначення договору поставки та встановлює, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачає розповсюдження на відносини, що виникають з договору поставки, загальних положень про договір купівлі-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивачем були надані суду копії видаткових накладних, спеціалізованих товарних накладних, прийомних квитанції, які не містять підписів посадових осіб відповідача про прийняття товару молочної сировини, а тому дані обставини спростовують факт поставки та прийняття товару та наявності заборгованості, не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи, а саме доданих до позовної заяви та належним чином завірених видаткових накладних, спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини вони всі підписані повноважними представниками та скріплені печатками обох підприємств (сторонами договору поставки молока №139-М від 13.07.2018).

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що через тимчасові фінансові труднощі виникла затримка у проведенні розрахунків та станом на 09.12.2019 заборгованість становить 289527,26грн., яка в найближчий час погаситься, що ще раз свідчить про наявну та не погашену заборгованість відповідача перед позивачем у вказаному розмірі, однак за загальним правилом, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів.

Отже, судовою колегією встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем зобов`язання по оплаті товару не виконано в повному обсязі, а саме не сплачено 289527грн. 26 коп., чим порушено умови договору.

За таких обставин обгрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 289527 грн 26 коп. підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за представництво інтересів в Північному апеляційному господарському суді у розмірі 5000,00 грн

Судова колегія відмовляє в задоволенні заяви позивача про стягнення адвокатських витрат у розмірі 5000,00 грн з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги №17-05-2018 від 07.11.2019, довіреність від 07.11.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3432/10, додаткова угода №3 в якій визначено порядок проведення розрахунку та платіжне доручення №1504 від 05.02.2020 про сплату 5000,00 грн позивачем адвокатських витрат.

Разом з тим, зазначені докази не свідчать про фактичне надання адвокатських послуг Товариству з обмеженою відповідальністю «М`ясо-молочний комплекс» адвокатом Турченко С.П., оскільки на підтвердження фактичного надання адвокатських послуг не надано доказів фактичного їх надання - акту здачі-приймання виконаних робіт за договором №7 про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Сумської області від 16.12.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 16.12.2019 у справі № 920/1140/19 залишити без змін.

3. В задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясо - молочний комплекс" про стягнення 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за представництво інтересів в Північному апеляційному господарському суді - відмовити.

4. Матеріали справи №920/1140/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2020

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

С.І. Буравльов