РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2020Справа № 910/14178/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 5" до комунального підприємства "Бюро державної реєстрації", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування запису про обтяження нерухомого майна,

за участі представників:

позивача: Орловської В.А. за довіреністю від 22 листопада 2019 року;

відповідача: не з`явився;

третьої особи: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Рада 5" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" (далі - Підприємство) про скасування запису про обтяження нерухомого майна від 21 січня 2016 року № 25381078.

В обґрунтування вказаного позову Товариство посилалося на те, що воно з 2018 року є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Разом із тим, у вересні 2019 року позивачу стало відомо, що належне йому вищенаведене нерухоме майно перебуває під обтяженням - арештом, державну реєстрацію якого було проведено 21 січня 2016 року державним реєстратором Підприємства Пекарем Андрієм Львовичем. Оскільки зазначені відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно помилково, а дані про реєстрацію такого обтяження є недостовірними, і відповідач у добровільному порядку відмовляється виправити зазначені недоліки, чим порушує гарантоване право Товариства, як власника цієї нерухомості, на вільне розпорядження своїм майном, позивач, посилаючись на статті 16, 182, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 9, 19, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон), просив суд скасувати відповідний запис про обтяження його нерухомого майна від 21 січня 2016 року № 25381078.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

18 жовтня 2019 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року позовну заяву Товариства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14178/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 12 грудня 2019 року.

У судовому засіданні 12 грудня 2019 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 16 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, було залучено Ржищівський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ). Цією ж ухвалою підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 30 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року розгляд справи було відкладено на 13 лютого 2020 року.

У судовому засіданні 13 лютого 2020 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та третя особа про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначені судові засідання не забезпечили, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Положеннями частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2003 року між Товариством та закритим акціонерним товариством "ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД" було укладено договір, за умовами якого останнє взяло на себе обов`язки замовника житлового будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_2.

Наведений договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

У пункті 1.3 даного правочину його сторони домовились про те, що після введення будинку в експлуатацію закрите акціонерне товариство "ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД" передасть Товариству за окремим договором будинок для належного утримання та експлуатаційного обслуговування житлового будинку та прибудинкової території, а також нежитлове приміщення 1-А (вбудовані нежитлові приміщення секція "Д").

Відповідно до пункту 6.2 зазначеної угоди закрите акціонерне товариство "ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД" передає, а Товариство приймає майнові права на нежитлове приміщення 1-А площею 75,0 м2, передбачене проектом як окреме нежитлове приміщення. Товариство набуває майнові права на нежитлове приміщення 1-А, а після вводу будинку в експлуатацію та підписання договору про передачу на утримання та експлуатаційне обслуговування житлового будинку і прибудинкової території - право власності на нього (після проведення державної реєстрації відповідно до норм чинного законодавства).

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2008 року між закритим акціонерним товариством "ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД" та Товариством було складено та підписано відповідний акт приймання-передачі нежитлового приміщення, згідно з яким закрите акціонерне товариство "ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД" передало, а позивач - прийняв відповідний технічний паспорт та саме нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з пунктом 2 цього акту на момент передачі вищевказаного нежитлового приміщення останнє під забороною відчуження, в іпотеці та в податковій заставі не перебуває, третім особам у користування не передано.

Враховуючи передачу позивачу наведеного приміщення, останнім у встановленому законом порядку було зареєстровано право власності на цю нерухомість, що підтверджується відповідним записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 22 березня 2018 року, вчиненим державним реєстратором Підприємства Пекарем Андрієм Львовичем згідно рішення останнього від 22 березня 2018 року № 40266107.

За умовами частини 2 статті 13 Закону на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна.

Слід зазначити, що вищенаведена державна реєстрація права власності позивача на вищевказане нерухоме майно була здійснена з відкриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що свідчить про те, що така реєстрація була первинною, право власності третіх осіб на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 000), на момент виникнення у Товариства права власності на нього, було відсутнє.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Товариство посилалося на те, що у вересні 2019 року йому стало відомо, що належне йому вищенаведене нерухоме майно перебуває під обтяженням - арештом, державну реєстрацію якого було проведено 21 січня 2016 року державним реєстратором Підприємства Пекарем Андрієм Львовичем, номер запису: 25381078. Оскільки зазначені відомості, на думку Товариства, були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно помилково, а дані про реєстрацію такого обтяження є недостовірними, позивач просив суд скасувати відповідний запис про обтяження нерухомого майна від 21 січня 2016 року № 25381078.

З матеріалів справи, зокрема, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 179360300, вбачається, що на підставі постанови посадової особи відділу державної виконавчої служби Ржищівського МУЮ Київської області (правонаступником якого є Відділ) Кармазина Р.М. про відкриття виконавчого провадження від 20 січня 2016 року ВП № 49875654 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором Підприємства Пекарем Андрієм Львовичем 21 січня 2016 року було внесено запис про державну реєстрацію обтяжень - арешт належного позивачу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису: 25381078). Обтяжувачем зазначеного майна було зазначено відділ державної виконавчої служби Ржищівського МУЮ Київської області; особою, майно якої обтяжується - ОСОБА_1 , а особою, в інтересах якої встановлено обтяження - Товариство.

Разом із тим, у матеріалах справи наявна лише копія виданого Ржищівським міським судом Київської області виконавчого листа від 24 вересня 2013 року в справі № 374/220/13-ц, а також винесеної на його примусове виконання постанови начальника державної виконавчої служби Ржищівського МУЮ Київської області Журило Ольги Володимирівни про відкриття виконавчого провадження від 1 березня 2018 року ВП № 55909329 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованості в розмірі 20 935,21 грн.

Зі змісту наведених документів вбачається, що боржником у вказаному виконавчому провадженні є не позивач, а інша особа - ОСОБА_1 (який у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зазначений як особа, майно/права якої обтяжуються), тоді як саме виконавче провадження № 55909329 було відкрито лише у березні 2018 року.

Проте у матеріалах справи відсутні будь-які документи чи відомості, які свідчать про те, що Товариство є боржником у виконавчих провадженнях, відкритих державною виконавчою службою Ржищівського МУЮ Київської області, а також докази, які підтверджують правомірність та правові підстави внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про арешт належного позивачу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису: 25381078).

Також матеріалами справи не підтверджується і перебування позивача в статусі особи, в інтересах якої встановлено обтяження, враховуючи, зокрема, те, що Товариство відповідно до актуальних відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є одночасно особою, якій належить право власності на арештований об`єкт нерухомого майна, а також особою, в інтересах якої встановлено таке обтяження.

Вищенаведені обставини додатково підтверджуються адресованим Товариству листом Відділу від 17 вересня 2019 року № 1810, в якому наведений орган державної виконавчої служби повідомив, що у період з 1 січня 2016 року в його провадженні не перебувало жодних виконавчих проваджень, боржником у яких є Товариство, а також підтвердив, що на підставі постанови Кармазина Р.М. від 20 січня 2016 року № 49875664, боржником за якою є позивач, Відділом виконавче провадження не відкривалось, а арешт на належне Товариству майно - не накладався.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку про те, що запис державного реєстратора Підприємства Пекаря Андрія Львовича від 21 січня 2016 року № 25381078 щодо обтяження належного Товариству нерухомого майна було внесено останнім до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень помилково та за відсутності достатніх правових підстав.

У матеріалах справи наявна копія адресованої Підприємству заяви позивача від 2 вересня 2019 року № 07-0633, в якій Товариство просило відповідача видалити помилково внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень записи у розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень", що стосуються об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Проте у матеріалах справи відсутні належні докази розгляду та задоволення Підприємством вказаної заяви Товариства.

За змістом положень статей 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року визначено, що частиною 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб`єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону (тут і далі в редакції, чинній на момент внесення оскаржуваного запису) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 3 Закону встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

За пунктом 5 частини 1 статті 2 Закону обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 27 Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 5 статті 12 Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Положеннями частини 1 статті 26 Закону Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Разом із тим, відповідачем не було надано суду жодних доказів на спростування викладених Товариством у його позовній заяві обставин та доводів.

Зважаючи на те, що внесення державним реєстратором Підприємства Пекарем Андрієм Львовичем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису від 21 січня 2016 року № 25381078 щодо обтяження належного Товариству нерухомого майна було вчинено помилково та за відсутності достатніх правових підстав, а також враховуючи, що внесення цього запису порушує належне позивачу право власності та гарантовану законом можливість розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень по об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер: 000, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Рада 5" (02068, місто Київ, вулиця Г. Ахматової, будинок 3; ідентифікаційний код 32070545) у розділі: актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, запис про обтяження № 25381078 з внесеною до нього інформацією наступного змісту: "Дата, час державної реєстрації: 21.01.2016 19:02:38, внесений комунальним підприємством "Бюро державної реєстрації" м. Київ (02160, місто Київ, вулиця Харківське шосе, будинок 4; ідентифікаційний код 41625970) державним реєстратором: Пекар Андрій Львович; підстава виникнення обтяження: постанова, про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 49875654, виданий 20.01.2016, видавник: Кармазин Р.М., відділ ДВС Ржищівського МУЮ Київської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40266107 від 22.03.2018 20:56:11, Пекар Андрій Львович, комунальне підприємство "Бюро державної реєстрації", м. Київ; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 09230, Київська область, місто Ржищів, вулиця Леніна, 15/2; особа, майно/права якої обтяжується: ОСОБА_1 ; особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ТОВ "Рада-5", , адреса: Україна, 02068, місто Київ, вулиця Драгоманова, 17; перенесено із запису: 12977747; опис предмета обтяження: все нерухоме майно".

Стягнути з комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" (02160, місто Київ, вулиця Харківське шосе, будинок 4; ідентифікаційний номер 41625970) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 5" (02068, місто Київ, вулиця Г. Ахматової, будинок 3; ідентифікаційний номер 32070545) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 14 лютого 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко