ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 лютого 2020 року Справа № 923/938/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., за участю секретаря судового засідання Мальцевої О.В., розглянувши заяву про відвід судді у справі

за позовом: Прокурора-заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави

до відповідача-1: Херсонської міської ради

відповідача-2: Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок", м.Херсон

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Міське комунальне підприємство "Херсонський комунальний ринок", м.Херсон

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Державний реєстратор Херсонської міської ради Кіріченко Вікторія Геннадіївна

про визнання недійсними рішення та договорів про встановлення особистого земельного сервітуту, скасування державної реєстрації речового права на земельні ділянки

за участю прокурора відділу прокуратури Херсонської області Федоренко О.Б. (посвідчення № 046500 від 29.03.2017р.), прокурора відділу прокуратури Херсонської області Декалюка Д.Е. (посвідчення № 051001 від 24.09.2018р.)

представників сторін:

від відповідача-1: Херсонська міська рада - Фокін А.А. (посвідчення А № 605 від 11.07.2017р.), головний спеціаліст, довіреність № 9-6-9/27 від 03.01.2020р., Ващук М.В. (посвідчення № 798 від 23.01.2020р.), заступник директора департаменту, довіреність № 9-50-9/27 від 23.01.2020р.,

від відповідача-2: Обслуговуючий кооператив "Комунальний ринок" - Петренко Н.О. (посвідчення № 496 від 07.10.2010р.), адвокат, довіреність від 06.12.2019р.

від третіх осіб: не з`явились

в с т а н о в и в:

Прокурор-заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду із позовом в інтересах держави до відповідачів Херсонської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок", м.Херсон, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міське комунальне підприємство "Херсонський комунальний ринок", м.Херсон про визнання недійсними рішення та договорів про встановлення особистого земельного сервітуту, скасування державної реєстрації речового права на земельні ділянки.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2019р. відкрито провадження у справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи-1 яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Міське комунальне підприємство "Херсонський комунальний ринок"; залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державного реєстратора Херсонської міської ради Кіріченко Вікторію Геннадіївну; призначено підготовче засідання по справі; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

В судовому засіданні 24.01.2020р., крім іншого, закрито підготовче провадження у справі №923/938/19, призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2020р.

В судовому засіданні 14.02.2020р. представником відповідача-2 Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок" заявлено про відвід головуючого у справі судді Сулімовської М.Б.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Обслуговуючий кооператив "Комунальний ринок" зазначає, що листом від 13.02.2020р. адвокату останнього була надана інформація щодо звернення відповідача по справі до Вищої Ради Правосуддя зі скаргою на дії судді Сулімовської М.Б. в межах справи №923/938/19.

Також, адвокатом було здійснено звернення до Херсонської міської ради з метою отримання копії аудіо запису робочої групи з підготовки сесії Херсонської міської ради, яка відбулась 16.12.2019р. у малому залі Херсонської міської ради. З отриманого аудіо запису вбачається, що, мовою оригіналу: "при обговоренні питання спірних договорів депутат Херсонської міської ради Романюк О.Я. заявив, що він гарантує, що рішення (в контексті рішення Херсонської міської ради №1970 від 24.04.2019р. "Про укладення з обслуговуючим кооперативом "Комунальний ринок" договорів земельного сервітуту".

Також заявник зазначає, що має обґрунтований сумнів щодо неупередженості судді в даній справі що стосується розгляду заявленого в підготовчому засіданні 24.01.2020р. клопотання про подання доказів. Так, на думку відповідача, судом були проігноровані обставини неподання доказів в попередніх судових засіданнях, при цьому усне клопотання про поновлення строку було проігноровано судом. Таким чином, відповідач вбачає в діях судді порушення принципу рівності сторін, що, на думку заявника, свідчить про упередженість суду при розгляді даної справи.

Суд, розглянувши заяву про відвід судді, не знайшов підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (її) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Статтею 39 ГПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Стаття 35 ГПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд зазначає, що викладені у заяві про відвід обставини не є правовою підставою для відводу судді, оскільки заявник не навів об`єктивних даних (фактів), які закон визначає як підстави для відводу судді.

Суд враховує, що відповідно до ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зазначені приписи ГПК України кореспондуються із нормами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР з подальшими змінами, відповідно до якої визначено, що кожен при вирішенні питань, зокрема, щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зазначені процесуальні стандарти (принципи) судочинства при розгляді господарської справи забезпечуються Конституцією України, відповідними нормами ГПК України та іншими нормами законодавства.

Суди в Україні здійснюють правосуддя самостійно і публічно. Судді при здійсненні правосуддя є незалежні від будь-якого впливу, нікому не підзвітні і підкоряються лише закону. Гарантії самостійності судів і незалежності суддів визначаються Конституцією України та іншими законами.

Обслуговуючим кооперативом "Комунальний ринок" подано заяву про відвід судді, яка по своїй суті обґрунтовується наявністю обставин, які, як стверджує заявник, викликають у нього сумнів у неупередженості судді.

Суд зазначає, що суддя у даній справі за участю заявника є суб`єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, в тому числі й до особи заявника та інших представників сторін, які могли-би завадити всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи.

Суд підкреслює, що, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах "Ветштайн проти Швейцарії", п.44 та "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" від 7 серпня 1996 року, п.58 "При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Суд вважає, що побоювання заявника у безсторонності не є обґрунтованими об`єктивно та не ґрунтуються на нормах законодавства.

Право відповідача-2 на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом не є порушеним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок" необґрунтованою, а тому відмовляє в її задоволенні.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу "Комунальний ринок" про відвід судді Сулімовської М.Б. відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили 14.02.2020р., оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і підписано 19.02.2020р.

Суддя М.Б. Сулімовська