ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 рокуСправа № 912/3602/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Безчасної Н.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/3602/19

за позовом: Приватного підприємства "Мнагор", 21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе. 122

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс", 25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 414

про повернення майна

Представники:

від позивача - Олійник А.М., посвідчення адвоката №000276 від 31.08.18, ордер №116631 від 08.01.20, в режимі відеоконференції;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приватне підприємство "Мнагор" (далі - ПП "Мнагор", позивач) звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" (далі - ТОВ "Агродар-Україна Плюс", відповідач) про зобов`язання повернути майно вартістю 642 590,00 грн, а саме "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 7 пакунків вартістю 59 430,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Андріївський F1, 100 000 насінин" в кількості 11 пакунків вартістю 93 390,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 20 пакунків вартістю 195 270,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Багратіон F1, 100 000 насінин" в кількості 50 пакунків вартістю 294 500,00 грн з ПДВ, з покладенням на відповідача судових витрат.

Ухвалою від 09.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/3602/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.01.2020 о 14:30 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Протокольною ухвалою в підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.01.2020.

23.01.2020 суд продовжив підготовче засідання за результатами якого закрито підготовче провадження та праву 912/3602/19 призначено до судового розгляду по суті на 05.02.2020.

05.02.2020 господарський суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано повністю.

Відповідач участі представника в засідання суду по розгляду справи не забезпечив, про поважність причин відсутності суду не повідомлено, відзив на позов або будь-які пояснення чи клопотання від відповідача до суду не надходили.

ТОВ "Агродар-Україна Плюс" належним чином повідомлений про дату, час і місце засідань суду у даній справі, що підтверджується поштовими повідомленнями органу зв`язку про вручення ухвал суду (а.с. 15, 39), а також інформацією про відстеження поштового відправлення на офіційному сайті АТ "Укрпошта".

Відповідно до положень ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зважаючи на вищевикладене, господарським судом дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення відповідача про здійснення розгляду даної справи.

Виходячи з викладеного та на підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 05.02.2020 досліджено докази.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши в судовому засіданні докази у справі, господарський суд встановив наступні обставини, що є предметом доказування у справі.

19.04.2018 між ПП "Мнагор" (Поклажодавець) та ТОВ "Агродар-Україна Плюс" (Зберігач) укладено договір відповідального зберігання майна № 33 (далі - Договір, а.с. 8), за умовами п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання протягом строку цього Договору майно, що визначене у акті приймання-передачі майна, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Місце зберігання майна: м. Кропивницький.

Відповідно до пункту 1.3 Договору приймання майна на відповідальне зберігання та повернення його зі зберігання здійснюється сторонами за актами приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Перелік майна, яке передається на відповідальне зберігання згідно з цим Договором, його кількість, вартість та комплектність визначаються сторонами у актах приймання-передачі (п. 1.4. Договору).

Згідно пункту 2.1.4 Договору Зберігач зобов`язується повернути майно Поклажодавцеві за першою вимогою останнього.

Якщо внаслідок пошкодження майна його якість змінилася настільки, що воно не може бути використано за первісним призначенням, Поклажодавець має право відмовитися від цього майна і вимагати від Зберігача відшкодування його вартості (п. 3.4. Договору).

Згідно пунктів 3.2., 3.3. Договору, Поклажодавець має право у будь-який час вимагати у Зберігача повернення майна, яке знаходиться на зберіганні (всього або його частини); перевіряти стан та умови зберігання переданого майна.

Передача майна на зберігання здійснюється за актом прийому-передачі чи накладною, який підписується представниками сторін (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.3. Договору, Зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з моменту передання майна на зберігання і до моменту його повернення Поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження майна, Зберігач повинен за свій рахунок відшкодувати Поклажодавцеві завдану шкоду (повну вартість втраченого чи/або пошкодженого майна).

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 01.12.2018 (пункти 6.1., 6.2. Договору).

Вказаний Договір підписано повноважним представниками сторін та скріплено печатками сторін.

На виконання умов Договору, згідно актів приймання - передачі майна позивач передав відповідачу на відповідальне зберігання наступне майно:

- згідно акту №01 від 05.05.2018 - "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 7 пакунків вартістю 59 430,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Андріївський F1, 100 000 насінин" в кількості 11 пакунків вартістю 93 390,00 грн з ПДВ;

- згідно акту № 02 від 05.05.2018 - "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 23 пакунки вартістю 195 270,00 грн з ПДВ;

- згідно акту № 03 від 11.05.2018 - "Гібрид цукрової кукурудзи Багратіон F1, 100 000 насінин" в кількості 50 пакунків вартістю 294 500,00 грн з ПДВ, всього загальною вартістю 642 590,00 грн (а.с. 9-11).

Вказані вище Акти приймання - передачі майна на відповідальне зберігання на суму 642 590,00 грн підписано обома сторонами без зауважень.

13.03.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 03-13/03-19, в якій просив протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання даної вимоги повернути зі зберігання мвйно загальною вартістю 642 590,00 грн. (а.с. 12).

03.04.2019 відповідач у відповіді на вимогу повідомив позивача про те, що питання щодо повернення манна буде розглянуто після надання підтверджуючих документів на передане майно (а.с.13)

Проте, як повідомляє позивач, відповідач майно не повернув.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено умови укладеного Договору зберігання майна № 33 від 19.04.2018 в частині повернення майна на вимогу позивача, що і стало підставою для звернення останнім до суду за захистом свого порушеного права.

При вирішенні спору уданій справі господарський суд враховує наступне.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як слідує з викладеного, спір у даній справі виник з приводу повернення відповідачем прийнятого на зберігання майна на користь його володільця, а відтак спірні правовідносини підпадають під правове регулювання Глави 66 Цивільного кодексу України.

Стаття 936 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до статті 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Згідно з ч. 1 ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

За приписами ст. 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення переданого на зберігання майна проте, станом на момент розгляду спору вказане майно не повернуто.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами пункту 3.2. Договору Поклажодавець має право вимагати у Зберігача повернення майна у будь-який час.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, та приписів п. 3.2. Договору, а також закінчення строку дії Договору, строк виконання зобов`язання про повернення майна станом на момент вирішення спору настав.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою та сьомою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

За таких обставин, невиконання відповідачем покладених на нього зобов`язань за Договором відповідального зберігання майна дає позивачу право на захист порушених прав позивача шляхом спонукання відповідача до виконання обов`язку відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором відповідального зберігання майна та приписів ст. 953 Цивільного кодексу України на момент розгляду справи не повернув належного позивачу майна загальною вартістю 642 590,00 грн. Дана обставина відповідачем не заперечена, будь-яких доказів в спростування вищевикладеного відповідач до суду не надав.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку щодо підтвердження наявності обов`язку відповідача повернути позивачеві майно вартістю 642 590,00 грн, а саме "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 7 пакунків вартістю 59 430,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Андріївський F1, 100 000 насінин" в кількості 11 пакунків вартістю 93 390,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 23 пакунки вартістю 195 270,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Багратіон F1, 100 000 насінин" в кількості 50 пакунків вартістю 294 500,00 грн з ПДВ.

З підстав викладеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Разом з цим, згідно прохальної частини позову позивач просить повернути "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 20 пакунків вартістю 195 270,00 грн з ПДВ, тоді як суд дійшов висновку про повернення - "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 23 пакунки вартістю 195 270,00 грн з ПДВ.

Суд враховує, що згідно акта приймання-передачі № 02 від 05.05.2018 на зберігання було передано Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 23 пакунки вартістю 195 270,00 грн з ПДВ, що підтверджено також і представником позивача в засіданні суду 05.02.2020.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд зауважує, що вказане не є виходом за межі позовних вимог, оскільки вартість вказаного майна в розмірі 195 270,00 грн з ПДВ відповідає кількості - 23 пакунки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

При визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви судом враховано, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

В ухвалі від 12.09.2018 у справі № 916/540/17 Верховним Судом зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру, притому незалежно від того, чи є зобов`язання, які виникли між сторонами, позадоговірними або договірними.

Отже, позовні вимоги про вилучення та передачу майна мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Як підтверджено матеріалами справи, загальна вартість майна переданого на зберігання становить 642 590,00 грн (а.с. 9-11), а отже розмір судового збору за позовною вимогою у даній справі становить 9 638,85 грн (1,5% від 642 590,00 грн).

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 414, ідентифікаційний код 33423315) повернути Приватному підприємству "Мнагор" (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 122, ідентифікаційний код 34325494) майно вартістю 642 590,00 грн, а саме "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 7 пакунків вартістю 59 430,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Андріївський F1, 100 000 насінин" в кількості 11 пакунків вартістю 93 390,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Веге-1 F1, 100 000 насінин" в кількості 23 пакунки вартістю 195 270,00 грн з ПДВ; "Гібрид цукрової кукурудзи Багратіон F1, 100 000 насінин" в кількості 50 пакунків вартістю 294 500,00 грн з ПДВ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" (25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 414, ідентифікаційний код 33423315) на користь Приватного підприємства "Мнагор" (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 122, ідентифікаційний код 34325494) 9 638,85 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Приватному підприємству "Мнагор" за адресою: 21100, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 122 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Агродар-Україна Плюс" за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84, кімн. 414.

Повне рішення складено 14.02.2020.

Суддя В.В.Тимошевська