РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020Справа № 910/2892/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ."

про стягнення 1 088 767, 57 грн.

Представники:
від позивача: Ізвєков В.В.;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 952 572, 98 грн., з яких: 883 072, 30 грн. - основний борг та 69 500, 68 грн. - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди № 20/10-О від 28.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.04.2019.

04.04.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1 088 767, 57 грн., з яких: 1 019 266, 89 грн. основний борг та 69 500, 68 грн. штраф.

04.04.2019 представник відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду подав відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позивачем здійснено нарахування штрафу за період більше ніж 6 місяців. Крім того, відповідач зазначає, що додаткова угода від 01.10.2018 до договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015 підписана не уповноваженою особою.

04.04.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" про визнання недійсною додаткову угоду від 01.10.2018 до договору оренди № 20/10-О, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС".

Також, 04.04.2019 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач просить суд вирішити питання про прийняття зустрічної позовної заяви, відзиву на первісну позовну заяву та відкласти розгляд справ на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" про визнання недійсною додаткової угоди до договору у справі № 910/2892/19.

Судове засідання призначене на 04.04.2019 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Щербакова С.О. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 призначено підготовче судове засідання на 07.05.2019.

23.04.2019 через відділ автоматизованого документообігу Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 зупинено провадження у справі № 910/2892/19 до повернення матеріалів справи № 910/2892/19 до Господарського суду міста Києва. Матеріали справи № 910/2892/19 направлено до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 залишено без змін.

29.08.2019 матеріали справи № 910/2892/19 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 поновлено провадження у справі № 910/2892/19. Підготовче засідання у справі № 910/2892/19 призначено на 19.09.2019.

19.09.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв`язку з перебуванням представників підприємства у службовому відрядженні за межами м. Києва просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

19.09.2019 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв`язку з участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" в іншому судовому засіданні просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 19.09.2019 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 17.10.2019.

15.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання, в якому повідомляє суд, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 910/2892/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." , у зв`язку з чим просить суд передати матеріали справи № 910/2892/19 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Судове засідання призначене на 17.10.2019 не відбулося у зв`язку із тим, що 17.10.2019 в період з 09 год. 39 хв. до 11 год. 40 хв. із приміщень, які займає Господарський суд міста Києва, розташованих по вул. Б. Хмельницького, 44, 44-Б, 44-В у місті Києві, було проведено евакуацію працівників Господарського суду міста Києва та відвідувачів суду у зв`язку із надходженням повідомлення про замінування будівель суду, про що 17.10.2019 керівником апарату суду Кривенко О.М., начальником відділу господарського забезпечення Гончаренко ОВ. та начальником посту охорони порядку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Лисенко В.О. складено акт щодо знеструмлення електромереж суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2019 підготовче засідання у справі № 910/2892/19 призначено на 07.11.2019.

28.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 910/2892/19 (надіслана засобами електронного зв`язку), відповідно до якої відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." та вирішено здійсненити перегляд постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 та ухвали Господарського суду Київської області від 08.04.2015 у справі № 910/2892/19 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/2892/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." про стягнення 952 572, 98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2019 зупинено провадження у справі № 910/2892/19 до повернення матеріалів справи № 910/2892/19 до Господарського суду міста Києва. Матеріали справи № 910/2892/19 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі № 910/2892/19 залишено без змін

25.11.2019 матеріали справи № 910/2892/19 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 поновлено провадження у справі № 910/2892/19. Підготовче засідання у справі № 910/2892/19 призначено на 19.12.2019.

13.12.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв`язку з тим, що не призначено особу на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ.", а в.о. не уповноважений брати участь у судових засіданнях, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні 19.12.2019 суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, зазначив, що у разі неможливості взяти участь у судовому засіданні в.о. директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." відповідач може вжити інших заходів щодо забезпечення свого правового захисту в судовому засіданні, а саме направити у судове засідання представника товариства - адвоката, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, розглянувши подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд визнав подану заяву такою, що відповідає вимогам ст. 46 ГПК України у зв`язку з чим прийняв її до розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу, виходячи з нової ціни позову, а саме 1 088 767, 57 грн, яка складається з: заборгованості за договором оренди № 20/10-О від 28.10.2015 у розмірі 1 019 266, 89 грн та штрафу у сумі 69 500, 68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/2892/19 призначено на 06.02.2020.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 06.02.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." (далі - орендар) укладено договір оренди № 20/10-О, умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в оплатне користування приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, 33, літера А (далі приміщення).

Відповідно до п. 1.2. договору, загальна площа приміщень, що передається по вказаному договору дорівнює 1706 кв.м.

Договір укладений на строк 35 місяців і є дійсним з моменту його підписання сторонами та передачі приміщення орендарю, який оформлюється актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору і діє до 22.09.2018 (п. 2.1. договору).

Згідно п. 2.2. договору, якщо до закінчення строку дії договору оренди жодна з сторін не повідомила про припинення такого договору, договір вважається продовжений на строк визначений в п. 2.1. договору.

Договір припиняється після повернення приміщення орендодавцю, що оформлюється актом прийому-передачі приміщення, після повного виконання фінансових зобов`язань по вказаному договору, включаючи неустойку (п. 2.3. договору).

Пунктом 3.1. договору, розмір місячної орендної плати становить 52, 00 грн за 1 кв.м. в т.ч. ПДВ 20 % 8, 67 грн, що становить 88 712, 00 грн за місяць в т.ч. ПДВ 20 % - 14 785, 33 грн.

За умовами п. 3.2. договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць підлягає збільшенню (індексації) з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції за місяць що минув.

У відповідності до п. 3.3. договору, у разі збільшення середнього міжбанківського курсу продажу долару США, відповідно до сайту http://minfin.com.ua, у розмірі більшому, ніж офіційно встановлений індекс інфляції, розмір орендної плати збільшується за формулою: ціна за попередній місяць поділена на середній міжбанківський курс продажу долару США за попередній місяць на дату виставлення рахунку та помножена на середній міжбанківський курс продажу долару США за поточний місяць на дату виставлення рахунку.

Згідно п. 3.5. договору, орендна плата не включає в себе комунальні платежі (електроенергія, тепло), послуги телефонного зв`язку, мережі Інтернет та будь-яких інших витрат. Такі витрати та послуги сплачуються орендарем окремо.

Відповідно до п.п. 3.7. та 3.8. договору, орендна плата сплачується до 10 числа кожного поточного місяця за минулий місяць оренди. При цьому, орендна плата підлягає індексації, згідно правил, визначених п. 3.2., 3.3. договору. Орендна плата за користування приміщеннями за останній місяць оренди сплачується протягом 5 днів з моменту підписання договору. При цьому, орендна плата за останній місяць підлягає індексації, згідно правил, визначених п. 3.2., 3.3. договору.

Пунктом 5.3. договору визначено, що орендар зобов`язується, зокрема своєчасно сплачувати орендну плату, відшкодувати орендодавцю комунальні послуги, пов`язані з користуванням приміщенням та нести інші витрати, пов`язані з його утриманням, в тому числі щодо сплати податків та зборів.

За умовами п. 6.1. договору, у випадку розірвання договору або закінчення строку дії договору, відповідно до п. 2.1., 2.2. договору, орендар зобов`язується протягом 7 календарних днів з моменту припинення договору повернути орендодавцю приміщення в стані, в якому воно перебувало на момент передачі орендареві, з поліпшеннями, що не можна відокремити від приміщення без шкоди для нього та провести повний розрахунок по договору.

Договір в частині грошових зобов`язань є дійсним до моменту їх повного виконання (п. 6.2. договору).

Згідно п. 6.4. договору, приміщення вважається поверненим орендодавцю орендарем з моменту підписання акта приймання-передачі приміщення уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 7.2. договору, у разі прострочення орендарем оплати більш ніж на 20 днів, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 10 % від простроченої суми.

09.11.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." (орендар) складено та підписано акт приймання-передачі приміщення, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, буд. 33, на умовах оренди за договором. Загальна площа приміщення, яке передається орендарем за цим актом, складає 1706 квадратних метрів.

Крім того, 01.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." (далі - орендар) укладено додаткову угоду до договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015, відповідно до якої сторони вирішили внести зміни до п. 3.1. договору та викласти його в наступній редакції: «Розмір орендної плати починаючи з 01.10.2018 року становитиме 100, 00 грн. за 1 кв.м. в тому числі ПДВ 20 % - 16, 67 грн» та складатиме 179 130, 00 грн в т.ч. ПДВ 20 % - 29 855, 00 грн.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, внесено зміни до п. 2.1. договору та доповнено його наступним: «Термін дії договору до 01.09.2019 року».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015, були надані послуги з оренди нежитлового приміщення, а відповідачем прийняті надані послуги за період з листопада 2015 по березень 2019, що підтверджується зокрема актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ 0000052 від 30.11.2015, № ОУ 0000068 від 31.12.2015, № ОУ 0000020 від 31.01.2016, № ОУ 0000044 від 29.02.2016, № ОУ 0000053 від 31.03.2016, № ОУ 0000100 від 30.04.2016, № ОУ 0000112 від 31.05.2016, № ОУ 0000139 від 30.06.2016, № ОУ 0000181 від 31.07.2016, № ОУ 0000242 від 31.08.2016, № ОУ 0000282 від 30.09.2016, № ОУ 0000330 від 31.10.2016, № ОУ 0000444 від 30.11.2016, № ОУ 0000505 від 31.12.2016, № ОУ 0000048 від 31.01.2017, № ОУ 0000087 від 28.02.2017, № ОУ 0000165 від 31.03.2017, № ОУ 0000228 від 30.04.2017, № ОУ 0000285 від 31.05.2017, № ОУ 0000344 від 30.06.2017, № ОУ 0000408 від 31.07.2017, № ОУ 0000448 від 31.08.2017, № ОУ 00000513 від 30.09.2017 № ОУ 0000573 від 31.10.2017, № ОУ 0000621 від 30.11.2017, № ОУ 0000723 від 31.12.2017, № ОУ 0000061 від 31.01.2018, № ОУ 0000122 від 28.02.2018, № ОУ 0000221 від 31.03.2018, № ОУ 0000307 від 30.04.2018, № ОУ 0000379 від 31.05.2018, № ОУ 0000451 від 30.06.2018, № ОУ 0000527 від 31.07.2018, № ОУ 0000605 від 31.08.2018, № ОУ 0000692 від 01.10.2018, № ОУ 0000774 від 01.11.2018, № ОУ 0000873 від 30.11.2018, № ОУ 0000 973 від 31.12.2018, які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи).

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач за весь період оренди нежитлового приміщення повинен був сплатити 4 756 507, 37 грн, однак відповідач за надані послуги оренди розрахувався частково у розмірі 3 737 240, 48 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, у зв`язку з чим, як зазначає позивач за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 1 019 266, 89 грн.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." орендованого за договором майна за актом приймання-повернення майна.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за договором щодо сплати орендної плати, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ.", утворилась заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 1 019 266, 89 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 69 500, 68 грн - штрафу у розмірі 10 % від простроченої суми відповідно до п. 7.2. договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 20/10-О від 28.10.2015, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

На виконання умов договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сирецька, буд. 33, на умовах оренди за договором. Загальна площа приміщення, яке передається орендарем за цим актом, складає 1706 квадратних метрів, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 09.11.2015.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015, були надані послуги з оренди нежитлового приміщення, а відповідачем прийняті надані послуги за період з листопада 2015 по березень 2019, що підтверджується зокрема актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ 0000052 від 30.11.2015, № ОУ 0000068 від 31.12.2015, № ОУ 0000020 від 31.01.2016, № ОУ 0000044 від 29.02.2016, № ОУ 0000053 від 31.03.2016, № ОУ 0000100 від 30.04.2016, № ОУ 0000112 від 31.05.2016, № ОУ 0000139 від 30.06.2016, № ОУ 0000181 від 31.07.2016, № ОУ 0000242 від 31.08.2016, № ОУ 0000282 від 30.09.2016, № ОУ 0000330 від 31.10.2016, № ОУ 0000444 від 30.11.2016, № ОУ 0000505 від 31.12.2016, № ОУ 0000048 від 31.01.2017, № ОУ 0000087 від 28.02.2017, № ОУ 0000165 від 31.03.2017, № ОУ 0000228 від 30.04.2017, № ОУ 0000285 від 31.05.2017, № ОУ 0000344 від 30.06.2017, № ОУ 0000408 від 31.07.2017, № ОУ 0000448 від 31.08.2017, № ОУ 00000513 від 30.09.2017 № ОУ 0000573 від 31.10.2017, № ОУ 0000621 від 30.11.2017, № ОУ 0000723 від 31.12.2017, № ОУ 0000061 від 31.01.2018, № ОУ 0000122 від 28.02.2018, № ОУ 0000221 від 31.03.2018, № ОУ 0000307 від 30.04.2018, № ОУ 0000379 від 31.05.2018, № ОУ 0000451 від 30.06.2018, № ОУ 0000527 від 31.07.2018, № ОУ 0000605 від 31.08.2018, № ОУ 0000692 від 01.10.2018, № ОУ 0000774 від 01.11.2018, № ОУ 0000873 від 30.11.2018, № ОУ 0000 973 від 31.12.2018, які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств (копії у матеріалах справи).

Судом встановлено, що відповідач за весь період оренди нежитлового приміщення повинен був сплатити позивачу кошти у розмірі 4 756 507, 37 грн, однак відповідач за надані послуги оренди розрахувався частково у розмірі 3 737 240, 48 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, у зв`язку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість на загальну суму 1 019 266, 89 грн.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." орендованого за договором майна за актом приймання-повернення майна.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п. 3.7. та 3.8. договору, орендна плата сплачується до 10 числа кожного поточного місяця за минулий місяць оренди. При цьому, орендна плата підлягає індексації, згідно правил, визначених п. 3.2., 3.3. договору. Орендна плата за користування приміщеннями за останній місяць оренди сплачується протягом 5 днів з моменту підписання договору. При цьому, орендна плата за останній місяць підлягає індексації, згідно правил, визначених п. 3.2., 3.3. договору.

Тобто, умови договору не містять застережень щодо обов`язку орендодавця складати акти наданих послуг та направляти їх орендарю, як і не містять умови про відлік строку оплати з дня підписання акта наданих послуг, а чітко встановлюють обов`язок відповідача здійснити сплату орендної плати до 10 числа кожного поточного місяця за минулий місяць оренди, тому підписання сторонами відповідного акту ніяк не впливає як на момент виникнення прострочення за грошовим зобов`язанням відповідача, так і на обов`язок відповідача здійснити сплату орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.10.2017 у справі № 922/33/16.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, враховуючи умови п. 3.7. договору, відповідач зобов`язаний був перераховувати орендну плату до 10 числа кожного поточного місяця за минулий місяць оренди, тож починаючи з 11 числа кожного поточного місяця відбувалося прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовного того, що укладена між сторонами додаткова угода від 01.10.2018 до договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015 є недійсною, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Проте, на момент винесення рішення у даній справі, суду не надано доказів оскарження відповідачем додаткової угоди від 01.10.2018 до договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015, як і не надано доказів визнання зазначеної додаткової угоди до договору недійсною.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач не здійснив оплату по орендній платі в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору оренди № 20/10-О від 28.10.2015, положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 019 266, 89 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 69 500, 68 грн - штрафу у розмірі 10 % від простроченої суми відповідно до п. 7.2. договору.

Відповідно до п. 7.2. договору, у разі прострочення орендарем оплати більш ніж на 20 днів, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 10 % від простроченої суми.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Судом перевірено розрахунок заявленого до стягнення з відповідача розміру штрафу, з урахуванням приписів чинного законодавства України та п. 7.2. договору, та встановлено, що сума нарахована вірно відповідно до вимог законодавства, а тому визнається обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача 69 500, 68 грн - штрафу у розмірі 10 % від простроченої суми відповідно до п. 7.2. договору.

При цьому, судом розглянуті та відхилені твердження відповідача стосовного відсутності розрахунку штрафу, оскільки як вбачається з 4 сторінки позовної заяви, позивачем наведено розрахунок штрафу, відповідно до якого сума штрафу вирахувана від суми 695 006, 80 грн. (883 072, 30 грн (борг за орендну до збільшення розміру позовних вимог) 188 065, 50 грн (орендна плата за останній місяць) = 695 006, 80 грн).

Крім того, суд зазначає, що пеня та штраф є різновидами неустойки та відповідно мають різні форми нарахування, тобто штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, в той час як пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У даному випадку сторонами в укладеному договорі чітко визначено розмір та порядок нарахування штрафу, а саме за прострочення відповідачем оплати більш ніж на 20 днів, останній сплачує штраф у розмірі 10 % від простроченої суми, тож визначений ст. 232 Господарського кодексу України строк нарахування пені не підлягає застосуванню до штрафу.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" - задовольнити.

2. Стягнути з Товаристваз обмеженою відповідальністю "ПІ.ДІ.ЕМ." (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 12 А, ідентифікаційний код -39398410) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВІКТАС" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 33, ідентифікаційний код - 39848243) 1 019 266 (один мільйон дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 89 коп. заборгованості, 69 500 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот) грн 68 коп. - штрафу та 16 331 (шістнадцять тисяч триста тридцять одну) грн. 53 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 17.02.2020.

Суддя Щербаков С.О.