ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020м. ДніпроСправа № 904/5859/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3)

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1)

про стягнення 139 800,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 23 101,28 грн. інфляційних втрат, 8 744,20 грн. 3% річних

Представники:

Від позивача: Цебратенко К.В., довіреність, представник

Від відповідача: Дружина Т.Г., ордер, адвокат

В засіданні бере участь: ОСОБА_1 , паспорт, вільний слухач

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №14/5544 від 03.12.2019 про стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" заборгованості на загальну суму 171 645,48 грн., з яких:

- 139 800,00 грн. заборгованість за виконані роботи;

- 23 101,28 грн. інфляційні втрат за період з листопада 2017 року по листопад 2019 року;

- 8 744,20 грн. 3% річних за період з 30.10.2017 по 29.11.2019.

Також позивач просить суд розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №19/17 на проведення періодичних випробувань вузлів виробу "Таурус-ІІ" від 06.09.2017 в частині своєчасної та повної оплати за роботи отримані за актом здачі-приймання науково-технічної продукції №1-19/17 від 19.10.2017 на суму 139 800,00 грн.

Ухвалою суду від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5859/19, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.01.2020 о 11:00 год.

До суду 13.01.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву яким просить суд відмовити у задоволення позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що умовами договору встановлений інший, ніж передбачений статтею 894 Цивільного кодексу України порядок оплати науково-технічних робіт - після пред`явлення виконавцем рахунку з прикладенням акта здачі-приймання науково-технічної продукції і протоколу випробувань. Позивач не довів належними допустимими, достатніми і достовірними доказами, що ним виконані умови п.3.1 договору, а саме пред`явлено замовнику рахунок з прикладенням акта здачі-приймання науково-технічної продукції і протоколу випробувань відповідно до умов договору. Натомість позивач стверджує, що вимоги п.3.1 договору ним виконані в повному обсязі. Позивач не довів, що обов`язок відповідача оплатити виконані науково-технічні роботи настав.

Також відповідач звернувся до суду із клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні із викликом сторін. Клопотання обґрунтовано тим, що позивачем не надані докази того, що у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати виконаних науково-технічних робіт.

Відповідачем до суду 14.01.2020 подані пояснення де вказує, що з доказів, доданих до позовної заяви, зокрема, лист позивача 24/4746 від 16.10.2019 вбачається, що позивач нібито одночасно направив відповідачу рахунок-фактуру, при цьому, рахунок-фактура до позову не додана. Таким чином, відповідач стверджує, що за наведених обставин строк виконання зобов`язання за договором є таким, що не настав, що є підставою для відмови у позову.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 14.01.2020 суд залишив заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без задоволення.

У судовому засіданні 14.01.2020 оголошувалась перерва до 23.01.2020 о 12:30 год.

До суду 21.01.2020 надійшла відповідь позивача на відзив де вказує, що позивачем за вих.№220/5556 від 06.10.2017 на адресу відповідача був направлений: - акт здачі-приймання НТП№1-19/17; - протокол випробувань №44-220/1-17; - рахунок на оплату робіт. Факт отримання відповідачем направлених документів підтверджується листом відповідача від 19.10.2017 за вих.№124-Д/1157. Також, відповідно до даного листа позивачем був отриманий Акт здачі-приймання НТП за №1-19/17 від 19.10.2017 на суму 139 800,00 грн. підписаний відповідачем. Таким чином, позивач стверджує, що з огляду на норми ст. 530 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний був перерахувати оплату за виконану роботу згідно акту здачі-приймання НТП№1-19/17 на загальну суму 139 800,00 грн., до 29.10.2017 - включно.

У судовому засіданні 23.01.2020 оголошувалась перерва до 13.02.2020 о 09:30 год.

До суду 27.01.2020 надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи копії протоколу №44-220/1-17 та рахунку №266 від 04.10.2017.

До суду 27.01.2020 відповідачем подані заперечення проти відповіді на відзив де вказує, що позивач в порушення положень Господарського процесуального кодексу України не подав до суду разом з позовом належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів правомірності нарахування 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу, а саме протоколу іспитів науково-технічної продукції, рахунку фактури (або належним чином завіреної копії), що передбачено п.3.1 договору №19/17 від 06.09.2017 разом з позовною заявою. Крім того, відповідач зазначив, що не заперечує факту виконання робіт за договором №19/17 від 06.09.2017. Однак доводи позивача щодо того, що листом за вих.№220/5556 від 06.10.2017 він направив відповідачу: акт здачі-приймання №1-19/17, 4 екземпляри на 1 аркуші кожний, протокол №44-22/1-17 періодичних іспитів датчиків рівня системи управління витрат палива (СУРТ) по 2TRS2S1.94.7204.0122.0000.00.0 ТУ Тема "ТАУРУС-ІІ" 1 екземпляр, на 3-х аркушах, рахунок на оплату робіт за договором №19/17 від 06.09.2017 1 екземпляр на одному аркуші, відповідач вважає неспроможним, оскільки лист №220/5556 датований 06.10.2017, а акт №1-19/17 датований 19.10.2017. Тобто, відповідач стверджує, що на день направлення листа 220/5556 від 06.10.2017 акт №1-19/17 від 19.10.2017 не існував в натурі, бо складений майже на два тижні пізніше. Таким чином, відповідач посилаючись на те, що позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами, що обов`язок щодо оплати цих робіт відповідачем є таким, що настав 31.10.2017, що унеможливлює нарахування 3% річних і інфляційного збільшення суми боргу, просить суд не приймати до розгляду додатково подані позивачем з порушенням ч.ч. 2,4,9 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази: копію журналу вихідної кореспонденції по "ЮМЗ", копію рахунку від 04.10.2017 та протокол №44-220/1-17.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.02.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (далі - позивач, виконавець) та Державним підприємством "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (далі - відповідач, замовник) 06.09.2017 укладено договір №19/17 на проведення періодичних випробувань вузлів виробів "ТАУРУС-ІІ" (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з проведення періодичних випробувань датчиків рівня СУРТ першого ступеня РН "ТАУРУС-ІІ", з метою підтвердження їх працездатності при впливі підвищеної вологості і підвищеної температури, на підставі технічних умов 2TRS2S1.94.7204.0122.0000.00.0 ТУ від 12.02.2009.

Терміни подачі вузлів передбачені відомістю виконання (додаток 1), що є невід`ємним додатком до договору (п.1.2 договору).

Вартість робіт за договором встановлюється відповідно до протоколу погодження - 116 500,00 грн., крім того ПДВ 20% - 23 300,00 грн. Договірна ціна становить за договором з ПДВ - 139 800,00 грн. Оплата вартості проведення випробувань проводиться замовником в 10-денний термін після пред`явлення рахунку з додатком акту здачі-приймання НТП і протоколу випробувань (п.3.1 договору).

Протягом 5-ти днів після закінчення проведення робіт, виконавець оформляє протокол випробувань і акт здачі-приймання НТП. Підписаний акт здачі-приймання НТП разом з протоколом випробувань виконавець надсилає замовнику (п.4.5 договору).

Замовник в 5-денний термін після отримання акта здачі-приймання НТП направляє виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову від приймання (п.4.6 договору).

Датою виконання робіт за договором вважається дата підписання замовником акта здачі-приймання (п.4.7 договору).

Матеріальна частина, яка пройшла випробування, передається замовнику за товарно-транспортними накладними (форма 1-ТН) і акту приймання-передачі (Додаток 6) після оформлення акту здачі-приймання НТП (п.4.8 договору).

За невиконання своїх обов`язків за договором замовник і виконавець несуть майнову відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п.7.1 договору).

Термін дії договору встановлюється з моменту підписання по 29.12.2017 (п.9.1 договору).

На виконання умов договору позивач супровідним листом №220/5556 від 06.10.2017 направив на адресу відповідача: акт здачі-приймання №1-19/17, 4 екземпляри на 1 аркуші кожний, протокол №44-22/1-17 періодичних іспитів датчиків рівня системи управління витрат палива (СУРТ) по 2TRS2S1.94.7204.0122.0000.00.0 ТУ Тема "ТАУРУС-ІІ", 1 екземпляр, на 3-х аркушах та рахунок на оплату робіт за договором №19/17 від 06.09.2017, 1 екземпляр на одному аркуші.

Листом №124-Д/1157 від 19.10.2017 відповідач повернув підписаний акт здачі-приймання науково-технічної продукції №1-19/17 за договором від 06.09.2017 №1917.

Відповідач не здійснив розрахунок за виконані роботи на суму 139 800,00 грн., внаслідок чого позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення основного боргу в сумі 139 800,00 грн., інфляційних втрат за період з листопада 2017 року по листопад 2019 року у сумі 23 101,28 грн. та 3% річних за період з 30.10.2017 по 29.11.2019 у сумі 8 744,20 грн., що є причиною виникнення спору за позовом.

Предметом доказування у справі є обставини щодо належного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані позивачем роботи за договором на проведення періодичних випробувань вузлів виробів.

Згідно з частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положенням Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивачем були виконані роботи та передані замовнику. Слід зауважити, що будь-які претензії та зауваження щодо якості, обсягів та строків виконання вказаних робіт замовником не було висловлено. Докази іншого в матеріалах справи відсутні.

Отже, позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за договором.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати заборгованості замовник не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи у сумі 139 800,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України), а тому законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за весь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, позовні вимоги про стягнення 23 101,28 грн. інфляційних втрат за період з листопада 2017 року по листопад 2019 року та 8 744,20 грн. 3% річних за період з 30.10.2017 по 29.11.2019 підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, щодо заперечень відповідача відносно того що лист №220/5556 датований 06.10.2017, а акт №1-19/17 датований 19.10.2017, суд звертає увагу, що відповідно до п.4.8 договору датою виконання робіт за договором вважається дата підписання замовником акта здачі-приймання.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 2 574,68 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 108, 109, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" до Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" про стягнення 139 800,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 23 101,28 грн. інфляційних втрат, 8 744,20 грн. 3% річних задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ідентифікаційний код 14308368) на користь Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3, ідентифікаційний код 14308304) 139 800,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 23 101,28 грн. інфляційних втрат, 8 744,20 грн. 3% річних та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 574,68 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 17.02.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв