ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 лютого 2020 року м. Черкаси справа № 16/67

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідачів: не з`явилися;

від заявника: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про видачу дублікату наказу, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" до фізичної особи-підприємця Кармоліт Василя Антоновича та до товариства з обмеженою відповідальністю " Сінніс, ЛТД" про стягнення 369 971,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 15 березня 2010 року позовні вимоги акціонерного товариства "Укрінбанк" в особі Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" було задоволено повністю та стягнуто солідарно з суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Кармоліт Василя Антоновича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінніс, Лтд", ідентифікаційний код 22810515, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195 на користь Акціонерного товариства "Український інноваційний банк", в особі Дніпровської філії АТ "Укрінбанк" ---- 283 000,00 грн. боргу по кредиту, 33 647,94 грн. процентів, 50 773,31 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 2 550,27 грн. пені за прострочення сплати процентів, 3 699,71 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення господарським судом Черкаської області було видано наказ від 26 березня 2010 року.

Справа за сплином терміну зберігання знищена та поновлена за наявними у суді документами.

31.01.2020 господарським судом Черкаської області зареєстровано заяву № б/н від 23.01.2020 публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про видачу дублікату наказу, заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

В засідання жоден учасник процесу та заявник не з`явилися, що не перешкоджає суду у розгляді заяви.

У задоволенні заяви слід відмовити повністю, виходячи з наступного :

Заявник для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні спирається на такі обставини:

Позивачем у справі та стягувачем у наказі суду від 26.03.2010 є Акціонерне товариство «Український інноваційний банк».

В подальшому назву стягувача було змінено.

Попередньо, 24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних», а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) було прийнято рішення № 239 від 24.12.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Такі рішення НБУ та ФГВФО щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» були оскаржені до суду. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва суду по справі № 826/1162/16 від 16.03.2016 перелічені вище розпорядчі акти визнані незаконними та скасовані. Вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016.

22.03.2016 Правлінням НБУ на підставі пропозиції ФГВФО щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» винесено постанову № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК». На підставі вказаної постанови НБУ виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Акціонери ПАТ «УКРІНБАНК» звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до НБУ, ФГВФО про визнання протиправними та скасування постанови Правління НБУ від 22.03.2016 № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК», рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 385 від 22.03.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Постановою суду від 29.04.2016 по справі № 826/5325/16 перелічені вище розпорядчі акти визнані незаконними та скасовані.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 апеляційні скарги НБУ та ФГВФО на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/5325/16 від 29.04.2016 залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 по справі № К/800/19259/16, К/800/19381/16, К/800/20901/16, К/800/25102/16 (касаційні скарги по справі № 826/5325/16) постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 року по справі № 826/5325/16, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 по справі № 826/5325/16 залишено без змін.

Заявник вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Таким чином, судове рішення по справі № 826/5325/16 набрало законної сили 13.07.2016, а постанова Правління НБУ від 22.03.2016 № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 385 від 22.03.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» визнані незаконними та скасовані в судовому порядку. Отже, з 13.07.2016 ліквідаційна процедура стосовно ПАТ «УКРІНБАНК» була припинена за рішенням суду.

З урахуванням вказаних обставин 13.07.2016 за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «УКРІНБАНК» (позивач у справі) перейменовано в ПАТ «УКРІНКОМ», а також викладено статут в новій редакції та змінено місцезнаходження товариства. Відповідні зміни щодо назви внесені в ЄДР 13.07.2016 за номером реєстраційної дії 7038947 приватним нотаріусом Сазоновою О. М.

28.03.2017 за рішенням загальних зборів акціонерів товариства ПАТ «УКРІНКОМ» перейменовано в ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ», викладено статут в новій редакції. Зміни до ЄДР внесені 03.04.2017. Таким чином, з 28.03.2017 позивач ПАТ «Український інноваційний банк» у зв`язку із зміною найменування є ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ».

Заявник вказує і це підтверджується виготовленим судом витягом з ЄДР , що на даний час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичної особи з назвою «Український інноваційний банк» не існує. Під ідентифікаційним кодом юридичної особи 05839888 в реєстрі зареєстроване ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» (скорочена назва ПАТ«УКР/ІН/КОМ»), який є заявником у справі та вважає себе правонаступником прав та обов`язків стягувача-банку у справі.

Заявник також вказує, що 24.10.2017 року Верховний Суд України ухвалив Постанову по справі № 21-3926а16 якою скасував рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 p., ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 р. та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 р. Підставою скасування вищезазначених судових рішень став висновок Верховного суду України про те, що мінорітарний акціонер не може бути позивачем у даному спорі.

Після того до суду з аналогічним позовом звернулося ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ».

14 грудня 2017 року Окружним адміністративним судом м. Києва було ухвалено постанову у справі № 826/14033/17 за позовом ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування рішень, якою було визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних. Також було визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

20 лютого 2018 року Київський апеляційний адміністративний суд апеляційні скарги НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відхилив і залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року без змін.

09 серпня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду розглянув касаційні скарги НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Цим рішенням Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду касаційні скарги НБУ та ФГВФО відхилив та залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції про визнання протиправними і скасування постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК№ до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Також вказаний суд касаційної інстанції встановив наступне: «Наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідчать про обставини правонаступництва між позивачем («ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ») та ПАТ «УКРІНБАНК».

На підставі викладеного заявник доводить, що відбулася зміна назви первісного стягувача Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ», яке є набувачем усіх прав та обов`язків банку.

Заявник на доказ правонаступництва вказує, що позивач у справі та ПАТ "Українська інноваційна компанія" (ПАТ УКР/ІН/КОМ) мають один і той же ідентифікаційний код 05839888 у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч. 1,4 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Чинним законодавством зміну назви товариства не віднесено до підстав виникнення правонаступництва.

Єдиний реєстр - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про юридичних осіб всіх форм власності та організаційно-правових форм господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, що знаходяться на території України, а також відокремлені підрозділи юридичних осіб України, що знаходяться за її межами (згідно із пунктом 1 Положення про ЄДРПОУ затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 118 зі змінами і доповненнями).

Згідно із ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код. У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом. В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється (пункт 6 Положення про ЄДРПОУ).

Відповідно до статті 92 та частини п`ятої статті 336 ГК України, частини шостої статті 1 Закону "Про акціонерні товариства", частини першої статті 1, статті 3 та частини другої статті 6 Закону "Про банки і банківську діяльність" в Україні діє спеціальне законодавство, яке регулює утворення банків їх статусу та припинення, здійснення ними/припинення банківської діяльності, до якого, зокрема, входять Закон "Про банки і банківську діяльність", "Про Національний банк України", "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", нормативно-правові акти НБУ, ЦК України, ГК України, які визначають зміст спеціальної правосуб`єктності банківської установи.

У відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Великою Палатою Верховного Суду 10.12.2019 прийнято постанову у справі № 925/698/19 за участі ПАТ "Українська інноваційна компанія" (ПАТ УКР/ІН/КОМ) та встановлено певні обставини щодо правонаступництва цього товариства за ПАТ "Укрінбанк".

При цьому висновки у справах, на які посилається заявник, не були прийняті до уваги Великою Палатою Верховного Суду як встановлені обставини, оскільки вони є лише правовою оцінкою іншим судом певних обставин справи.

Великою Палатою ВС встановлено, що ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») мають один і той самий ідентифікаційний код юридичної особи № 0583988. Дата реєстрації цих юридичних осіб, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань далі також - Єдиний реєстр), також збігається. Однак в Єдиному реєстрі відсутній запис про те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» (пункт 29 частини першої статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), такий запис міститься лише в статуті цієї юридичної особи.

В справі № 16/67 суд виготовив витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.02.2020, з якого вбачається, що під кодом 05839888 зареєстровано ПАТ "Українська інноваційна компанія" (скорочена назва ПАТ УКР/ІН/КОМ), однак зазначено про відсутність відомостей про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.

Про правонаступництво заявника за ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» вказано лише у наданому суду витязі зі статуту ПАТ "Українська інноваційна компанія" (ПАТ УКР/ІН/КОМ) - а.с. 32.

За змістом ст. 52, 334 ГПК України процесуальне правонаступництво можливе за настання обставин смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Верховний Суд у справі № 925/698/16 вказав, що суди попередніх інстанцій не встановили, а сторони не довели, що реалізація повного комплексу організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року була узгоджена з НБУ та останній погодив усі відповідні зміни в діяльності ПАТ «Український інноваційний банк», про що був внесений запис щодо реєстрації статуту цього банку в новій редакції до Державного реєстру банків. Те ж стосується виключення ПАТ «Український інноваційний банк» з Державного реєстру банків та факту закінчення ліквідації цього банку відповідно до частини п`ятої статті 91 ГК України, статті 77 Закону про банки, статті 53 Закону про гарантування вкладів, відміни/дострокової відміни за ініціативою НБУ застосованих ним до цього банку заходів впливу. У судових справах, на які посилаються сторони спору, також не встановлено преюдиційних обставин, які б це підтверджували.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом (частини перша та четверта статті 104 ЦК України). Частинам першій та четвертій статті 104 ЦК України кореспондує частина перша статті 59 та частина перша статті 91 ГК України. Частині першій статті 104 ЦК України також кореспондує частина перша статті 79 Закону про акціонерні товариства.

Особливості ліквідації банків встановлюються Законом про банки (згідно із частиною четвертою статті 110 ЦК України).

Реорганізація банку - злиття, приєднання, виділення, поділ банку, перетворення його організаційно-правової форми, наслідком яких є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам (абзац сороковий частини першої статті 2 Закону про банки). У разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи. Під час проведення реорганізації банку шляхом перетворення кредитори не мають права вимагати від банку припинення чи дострокового виконання зобов`язання (частина третя статті 26 Закону про банки). Власники банку мають право розпочати процедуру ліквідації банку за рішенням загальних зборів лише після надання на це згоди НБУ та за умови відкликання банківської ліцензії. Ліквідація банку з ініціативи власників здійснюється в порядку, передбаченому законодавством про ліквідацію юридичних осіб, у разі якщо НБУ після отримання рішення власників про ліквідацію банку не виявив ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного. В іншому випадку НБУ відмовляє в погодженні згідно з пунктом 2.4. глави 2 розділу ІІІ Положення про заходи впливу. Якщо банк, який ліквідується за ініціативою власників, віднесено НБУ до категорії проблемних або неплатоспроможних, НБУ та Фонд вживають щодо нього заходи, передбачені Законом про банки та Законом про гарантування вкладів (згідно із статтею 78 Закону про банки).

Банк подає документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку після їх погодження НБУ. Перелік документів та порядок погодження змін до статуту банку встановлюються НБУ. НБУ приймає рішення про погодження змін до статуту банку або про відмову в їх погодженні не пізніше місячного строку з дня подання повного пакета документів. НБУ в установленому ним порядку вносить відповідний запис до Державного реєстру банків після проведення державної реєстрації змін до установчих документів (частини четверта та шоста-восьма статті 16 Закону про банки).

Погодження змін, що вносяться до статутів банків, регулюються, зокрема главою 1 розділу VII Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого постановою Правління НБУ від 08 вересня 2011 року № 306, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2011 року за № 1203/19941 (далі - Положення про ліцензування банків). Погодження призначення та визначення відповідності професійної придатності та ділової репутації керівників банку, керівника підрозділу внутрішнього аудиту (у разі їх зміни) регулюється главою 3 розділу VII Положення про ліцензування банків. Зокрема, відповідно до пункту 1.8 глави 1 розділу VII Положення про ліцензування банків банк у разі зміни свого найменування зобов`язаний у новій редакції статуту зробити запис про правонаступництво банку з новим найменуванням щодо передачі йому всього майна, прав і зобов`язань банку з попереднім найменуванням.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону про гарантування вкладів).

Фонд та НБУ співпрацюють з метою забезпечення стабільності банківської системи України і захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків. З цією метою Фонд і НБУ укладають договір про співпрацю, який передбачає засади співробітництва цих установ у процесі регулювання і нагляду за діяльністю банків, застосування до них заходів впливу, інспекційних перевірок банків, здійснення заходів з виведення неплатоспроможних банків з ринку (частина перша статті 55 Закону про гарантування вкладів).

Тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду (частина перша статті 35 Закону про гарантування вкладів). Особливості передачі активів і зобов`язань неплатоспроможного банку визначені статтею 40 Закону про гарантування вкладів.

Відповідно до змісту положень банківського законодавства лише реорганізація банку передбачає правонаступництво. Способи реорганізації банку передбачені статтею 26 Закону "Про банки і банківську діяльність". До реорганізації не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 прийшла до висновку, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності « комерційних банків» (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України (статті 86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України (статей 83-85 Закону про акціонерні товариства). Попри те, що правовий висновок щодо застосування норм права у справі № 914/3587/14 (постанова від 24 квітня 2019 року) Велика Палата Верховного Суду зробила стосовно зміни найменування (типу) акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, Велика Палата Верховного Суду не бачить підстав відходити від правового висновку, зробленого у мотивувальній частині зазначеного судового рішення (пункт 50), відповідно до якого сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Отже, в результаті організаційних змін ПАТ "УКРІНБАНК" від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону про банки не утворилась.

Великою Палатою Верховного Суду у справі № 925/698/16 встановлено, що власники ПАТ «Український інноваційний банк», приймаючи рішення про відмову від «банківської діяльності», висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої статтею 78 Закону про банки, погодження якої з боку НБУ неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як статті 78 Закону про банки так і пункту 2.4 глави 2 розділу ІІІ Положення про заходи впливу.

Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з НБУ. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статтями 16 та 46 Закону про банки, також передбачено інформування та погодження з НБУ змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін НБУ. Однак весь обсяг організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не погоджувався НБУ, попри те, що таке погодження є обов`язковим.

Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону про банки, частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою НБУ, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.

Отже, незалежно від того чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з НБУ відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності Постанови НБУ про неплатоспроможність банку, Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, Рішення Фонду про ліквідацію банку.

Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») не доведено.

Верховним Судом констатовано також що фактично суть організаційних змін банку від 13 липня 2016 року зводиться до створення власної процедури виведення проблемного банку з ринку без врахування спеціальної процедури, повноважень НБУ та Фонду, механізмів захисту кредиторів банку, передбаченої банківським законодавством.

Реорганізація банку в іншу особу, або передача прав та обов`язків банку іншій особі за іншими правочинами, навіть зміна назви, якщо це тягне трансформацію носія таких прав та обов`язків, має проводитись у спосіб, який відповідає закону, загальним принципам законодавства, в першу чергу спеціального, яке регулює банківську діяльність як специфічний вид діяльності.

Виведення банку з ринку шляхом виключення слова «банк» з його назви та «банківської діяльності» з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з НБУ не відповідає загальним принципам банківського законодавства.

Рішення про здійснення змін у статуті відповідного банку є підставою для державної реєстрації цих змін лише за умови дотримання встановленої законом процедури погодження таких змін.

Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «УКРІНКОМ» та наступних осіб, які заявляли про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватись лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова «банк» та виключення з видів своє діяльності «банківської діяльності» без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не відповідають вимогам банківського законодавства.

Верховний Суд у справі № 925/698/16 прийшов до висновку, що ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «УКРІНКОМ», а відтак й ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав банку.

Припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом про банки і банківську діяльність та Законом про гарантування вкладів шляхом:

- ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або

- виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

Стосовно належного суб`єкта, уповноваженого представляти банк у правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у справі № 925/698/16 зазначає, що після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом.

Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ.

Отже Великою Палатою Верховного Суду при розгляді справи № 925/698/16 з приводу статусу ПАТ "УКР/ІН/КОМ" встановлено що до цієї особи не перейшли ніякі права ПАТ "Укрінбанк", зокрема, на підставі тих же обставин, які у заяві про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 16/67 вказує заявник, оскільки ця особа не є правонаступником банку у відповідності до положень чинного законодавства.

Доводів про інші обставини, з якими заявник ПАТ "УКР/ІН/КОМ" пов`язує правонаступництво за ПАТ "Укрінбанк" у справу № 16/67 не подано.

Тому належним позивачем і стягувачем у справі № 16/67 є банківська установа - ПАТ «Український інноваційний банк», права якого не переходили до ПАТ «УКРІНКОМ» / ПАТ «Українська інноваційна компанія».

На підставі викладеного заявник не довів свого права вимагати заміни стягувача у виконавчому провадженні Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (ПАТ "УКР/ІН/КОМ") на підставі, зокрема, зміни назви ПАТ "Укрінбанк" на ПАТ "Укрінком" та ПАТ "Українська інноваційна компанія", реєстрації ПАТ "Українська інноваційна компанія" (ПАТ "УКР/ІН/КОМ") у ЄДР з ідентифікаційним кодом 05839888, запису про правонаступництво за позивачем у статуті, тому у задоволенні його заяви слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 334 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ПАТ "УКР/ІН/КОМ" від 23.01.2020 про заміну стягувача Акціонерне товариство «Український інноваційний банк» на Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (скорочена назва ПАТ "УКР/ІН/КОМ").

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2020

Суддя Н.М. Спаських