номер провадження справи 35/133/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 Справа № 908/3343/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя - Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (адреса місцезнаходження - 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, б. 137: адреса для листування - 18002, м. Черкаси, а/с 271)

до відповідача Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, б. 61)

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: Севрук В.О., довіреність б/н від 06.11.2019;

від відповідача: Голіздра М.В., довіреність №62 від 02.08.2019.

СУТЬ СПОРУ:

02.12.2019 до Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» з позовом до відповідача Комунального підприємства «Водоканал», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1 115 353,73 грн та понесені збитки у розмірі 1 703 158,93 грн.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 02.12.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3343/19 та визначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3343/19, присвоєно справі номер провадження № 35/133/19. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.01.2020 р. о/об 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 09.01.2020 оголошено перерву до 28.01.2020.

В судовому засіданні 28.01.2020 за письмовою згодою представників сторін закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті, оголошено перерву до 04.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення умов договору №Е/45-19 від 06.06.2019 відповідачем не в повному обсязі сплачена вартість отриманої у вересні 2019 року електричної енергії, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 1 115 323,73 грн.

Крім того, відповідачем невірно застосовано тариф за передачу електричної енергії, у зв`язку з чим позивачеві завдано збитки на суму 1 703 158,93 грн.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, що надійшов на адресу суд 02.01.2020. в обґрунтування заперечень посилається на те, що 30.08.2019 Постановою НКРЕКН № 1781 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12 липня 2019р №1411» унесено зміни та встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 116,54 грн/МВт*год (без урахування податку на додану вартість). Дана постанова набрала чинності з 01.09.2019р.

У зв`язку з тим, що НКРЕКП не має повноважень щодо втручання в господарську діяльність господарюючих субєктів, які діють на виконання умов Договору, у п. 2 Постанови № 1781 від 30.08.19р. надані рекомендації енергопостачальникам для застосування зменшених тарифів з вересня 2019.

Таким чином з моменту прийняття зазначених тарифів у електропостачальників виникли підстави для внесення відповідних змін до укладених Договорів.

На виконання Постанови НКРЕКП № 1781 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12 липня 2019р №1411» КП «Водоканал» 11.09.19р. направило на адресу ТОВ «Енергогазрезерв» для підписання два примірника проекту додаткової угоди № 5 до Договору в частині зменшення з 01.09.19р. тарифу на послуги з передачі електричної енергії на рівні 116,54 грн/МВт*год (без урахування податку на додану вартість).

У зв`язку з тим, що відповідь на проект додаткової угоди № 5 до Договору не надійшла на адресу КП «Водоканал», 16.09.19р. КП «Водоканал» з супровідним листом № 10733-19-03 повторно направило на адресу ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» два примірника проекту відповідної додаткової угоди № 5 до Договору.

Листом вих. 166/1909 від 18.10.19р. ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» безпідставно відмовило КП «Водоканал» в підписанні даної додаткової угоди.

На підставі зазначеного, керуючись Постановою НКРЕКП № 1781 від 30.08.19р. «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12 липня 2019р №1411», КП «Водоканал» здійснило оплату спожитого обсягу електричної енергії за вересень 2019р. з врахуванням встановлених на законодавчому рівні тарифів на послуги з передачі електричної енергії на рівні 116,54 грн/МВт*год (без урахування податку на додану вартість).

Щодо стягнення збитків зазначає наступне.

12.07.2019р. НКРЕКП була прийнята постанова № 1411 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО»», яка набрала чинності з 01.08.2019р. На цій підставі, станом на 01.08.19р., постанова НКРЕКП № 955 від 07.06.2019р. втратила чинність.

Окрім того, 01.08.2019р. НКРЕКП була прийнята постанова № 1622 «Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО», на підставі якої втратила чинність постанова НКРЕКП № 954 від 07.06.2019р.

Таким чином, оскільки фактично з 27.06.19р. по 01.08.19р. дія постанов НКРЕКП № 954 та № 955 від 07.06.2019р. була зупинена відповідними судовими рішеннями, та скасовані дані постанови 01.08.19р., у КП «Водоканал» відсутні правові підстави для здійснення розрахунків за липень 2019р. по Договору за тарифами на передачу електроенергії та послуг диспетчерського управління, які були встановлені даними постановами.

Зупинення Постанов НКРЕКП в судовому порядку не породжує у сторін жодних зобов`язань.

Таким чином, відповідно до умов укладеного між сторонами Договору єдиним законним засобом підтвердження застосування того чи іншого тарифу під час розрахунків за послуги з постачання електричної енергії є встановлені відповідною постановою НКРЕКП тарифи, які є діючими на момент їх застосування.

За таких обставин розрахунок здійснювався відповідно до умов Договору та тарифів встановлених постановою НКРЕКП № 1905 від 12.12.2018р. «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2019 рік», що фактично діяла до 01.08.2019р.

Остаточний розрахунок було здійснено у відповідності до Додаткової угоди № З від 26.07.19 до договору.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є Додатком 1 до цього Договору.

Комерційною пропозицією не передбачена відповідальність за понесені сторонами збитки.

За викладених обставин просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу «Акорд».

В судому засіданні 04.02.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

06.06.2019 року між ТОВ «Енергогазрезерв» - постачальник та КП «Водоканал» - споживач укладено договір № Е/45-19, за умовами якого постачальник зобов`язується продати електричну енергію споживачу, а споживач зобов`язується оплатити вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1. Договору).

В подальшому було укладено ряд Додаткових угод до Договору, а саме:

- 20.06.2019 укладено додаткову угоду № 1 до договору, за умовами якої внесені зміни до п. 5.7. договору щодо порядку оплати електричної енергії та п. 3 Додатку № 1 Договору щодо способу оплати;

- 09.07.2019 укладено додаткову угоду № 2 до договору, за умовами якої внесені зміни щодо реквізитів позивача;

- 26.07.2019 укладено додаткову угоду № 3 до договору, за умовами якої внесені зміни та доповнено договір п. 2.4. наступного змісту: «Орієнтований об`єм поставки електричної енергії за договором складає 15 849 537 кВт*год».

Викладено п. 5.1. Договору в наступній редакції: «Загальна вартість цього договору становить 28 529 166,60 грн, крім того ПДВ 20% 5 705 833,32 грн, разом 34 234 999,92 грн».

Всього до сплати за 1кВт*год електричної енергії - 2,16 грн з ПДВ 20%;

- 20.08.2019 укладено додаткову угоду № 4 до договору, за умовами якої внесені зміни до п. 5.1. договору та викладено його в наступній редакції: «Загальна вартість договору становить 31393 621,00 грн, крім того ПДВ 20% 6 278 724,20 грн разом 37 672 345,20 грн».

Всього до сплати за 1 кВт*год електричної енергії - 2,476368 грн з ПДВ 20%;

Відповідно до п. 3.1. договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в комерційній пропозиції, яка є додатком 1 до цього договору.

Згідно з п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 9 Комерційної пропозиції (Додаток 1) від 22.05.2019 вих. № 768-с/а, початок дії договору визначається згідно терміну зазначеному в заяві-приєднання споживача і якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Пролонгація договору відбувається шляхом погодження сторонами додаткової угоди. Строк дії договору - по 30.09.2019, а в частині зобов`язань - до повного виконання Сторонами.

Згідно з заявою-приєднання (Додаток 3 до договору про постачання електричної енергії споживачу) початок постачання починається 01 липня 2019 року.

Спосіб визначення ціни (тарифів) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Позивача (п. 5.2. Договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5. договору).

Відповідно до п. 5.7. договору остаточний рахунок за розрахунковий період за спожиту електричну енергію та Акт приймання-передачі за розрахунковий період складається постачальником на підставі фактичних даних комерційних приладів обліку. Постачальник зобов`язаний скласти Акт приймання-передачі електричної енергії за розрахунковий місяць та надати два його примірники на розгляд споживачу не пізніше ніж до 10 (десятого) дня місяця, наступного за розрахунковим. Споживач зобов`язаний розглянути наданий постачальником Акт приймання - передачі електричної енергії за розрахунковий місяць та за відсутності зауважень, підписати його не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання такого акта від постачальника і повернути один примірник постачальнику. На підставі повернутого Акта приймання-передачі електричної енергії постачальник виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку.

Сума остаточного розрахунку визначається згідно фактичного обсягу спожитої електричної енергії з урахуванням сум платежів за відповідний розрахунковий період, що надійшли від споживача.

Згідно з п. 5.9. договору у разі виникнення у споживача заборгованості за електричну енергію за цим договором, споживач повинен звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

Споживач здійснює оплату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії безпосередньо оператору системи (п. 5.10. Договору).

Згідно з п. 6.2. споживач взяв на себе зобов`язання:

- забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору;

- відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором.

На виконання умов договору позивачем складено акт № РН-0003590 від 30.09.2019 приймання-передачі електричної енергії, відповідно до якого за вересень 2019 року відповідачем було прийнято 4751.7200000 тис.кВт*год з ціною у 2063,64 грн (без ПДВ) за 1 тис.кВт*год на загальну суму у 11 767 007,35 грн (разом з ПДВ).

При цьому Акт приймання-передачі споживачем не підписано та вартість електричної енергії не сплачена.

Позивач звернувся з вимогою про сплату боргу № 07/037-19 від 21.10.2019, в якій просив погасити заборгованість. Дана вимога залишена відповідачем без відповіді.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до акта звірки взаєморозрахунків ТОВ «Енергогазрезерв» з КП «Водоканал» та вимогою про сплату боргу № 07/037-19 від 21.10.2019, позивач підтверджує часткову сплату грошових коштів за отриману електричну енергію за вересень у розмірі 10 651 683,62 грн.

Відповідач в обґрунтування заперечень в частині стягнення заборгованості за поставлену у вересні 2019 року електроенергію посилається на те, що на виконання Постанови НКРЕКП № 1781 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12 липня 2019р №1411» КП «Водоканал» 11.09.19 направило на адресу ТОВ «Енергогазрезерв» для підписання два примірника проекту додаткової угоди № 5 до Договору в частині зменшення з 01.09.19 тарифу на послуги з передачі електричної енергії на рівні 116,54 грн/МВт*год (без урахування податку на додану вартість). У зв`язку з тим, що відповідь на проект додаткової угоди № 5 до договору не надійшла на адресу КП «Водоканал», 16.09.19 КП «Водоканал» з супровідним листом № 10733-19-03 повторно направило на адресу ТОВ «Енергогазрезерв» два примірника проекту відповідної додаткової угоди № 5 до Договору. Листом вих. 166/1909 від 18.10.19 ТОВ «Енергогазрезерв» безпідставно відмовило КП «Водоканал» в підписанні даної додаткової угоди. На підставі викладеного відповідач вважає вимоги ТОВ «Енергогазрезерв» про стягнення 1 115 323,73 грн. необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

За змістом статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ст. 691 ЦК України Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право: вільно обирати контрагента за двостороннім договором; на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів; інші права, передбачені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та договорами, укладеними ними на ринку електричної енергії.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Доказів повного та своєчасного виконання своїх зобов`язань за договором щодо оплати поставленої електричної енергії відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставлену у вересні 2019 року електричну енергію у сумі 1 115 353,73 грн законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому, судом прийнято до уваги, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування відмови у підписанні акту приймання-передачі №РН-0003590 від 30.09.2019, а також доказів укладання додаткової угоди до договору про зміну тарифів чи оскарження відмови ТОВ «Енергогазрезерв» від підписання такої додаткової угоди.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача збитки в сумі 1 703 158,93 грн, завдані неправомірною поведінкою відповідача внаслідок сплати коштів за передачу електричної енергії по скасованому тарифу.

Постановою НКРЕКП № 1905 від 12.12.2018 були встановлені тарифи на передачу електричної енергії, включаючи плату за централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергосистемою України, на 2019 рік на рівні 5,926 коп./кВттод (без урахування податку на додану вартість) з розбивкою по кварталах: I квартал - 4,224 коп./кВт-год (без ПДВ); II квартал - 7,103 коп./кВт-год (без ПДВ); III квартал - 5,740 коп./кВт-год (без ПДВ); IV квартал - 6,846 коп./кВт-год (без ПДВ).

07.06.2019 НКРЕКП були прийняті постанова № 954 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на II півріччя 2019», якою з 01.07.2019 встановлювався новий тариф на передачу електричної енергії у розмірі 347,43 грн./МВт*год (без урахування податку на додану вартість), та, постанова № 955 «Про встановлення тарифу на послуги диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на II півріччя 2019».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 у справі №640/11330/19 було вжито заходів забезпечення позову АТ «Нікопольський завод феросплавів» та зупинено дію постанов НКРЕКП № 954 та № 955.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.07.2019 по даній справі у задоволенні клопотання ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

01.08.2019 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/12695/19 замінено захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 у справі № 640/11330/19, а саме: зупинено дію постанов НКРЕКП № 954 та № 955 у відношенні учасників даної справи.

12.07.2019 НКРЕКП була прийнята постанова № 1411 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО»», яка набрала чинності з 01.08.2019.

З викладеного вбачається, що станом на 01.08.19 постанова НКРЕКП № 954 від 07.06.2019 втратила чинність. Тобто, у розрахунковому періоді - липень 2019 року - постанова НКРЕКП від 07.06.2019 №954 фактично була чинною.

Відповідно до акта № РН - 0002802 приймання - передачі електричної енергії від 08.08.2019, позивачем було передано 4984,5150000 тис, кВт*год.

Враховуючи ситуацію з зупиненням дії Постанови НКРЕКП від 07.06.2019 № 954, відповідач надіслав на адресу позивача лист від 16.09.2019 вих. № 10733/19/03 в якому зазначив наступне: «Таким чином, оскільки фактично з 27.06.2019 по 01.08.2019 дія постанови НКРЕКП від 07.06.2019 була зупинена відповідними судовими рішеннями, а з 01.08.2019 вони втратили чинність, у КП «Водоканал» на сьогоднішній день відсутні правові підстави для здійснення розрахунку за липень 2019 за тарифами на передачу електроенергії та послуг диспетчерського управління, що були встановлені даними постановами...».

Позивач не погодився з позицією відповідача з огляду на те, що, що за змістом статей 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративному судочинстві допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Позов може бути забезпечено, серед іншого, зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту.

З викладеного вбачається, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дію нормативно-правового акту, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 20.01.2015 у справі №21-295а 14.

За приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Станом на дату звернення позивача з позовом, спір між Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг продовжує перебувати на розгляді в суді першої інстанції.

Частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства передбачає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Встановлення факту протиправності або ж навпаки правомірності постанови НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 у судовому порядку на цей час триває.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; Одержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.і ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.03.2019 зазначила, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч. 9 ст. 14 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Враховуючи викладене, НКРЕКП було встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії в липні 2019 року у розмірі 347,43 грн/МВт*год, але через неправомірні дії Відповідача та підміну понять ним сплачувались кошти по скасованому тарифу у розмірі 5,740 коп./кВт*год, що призвело до значних збитків для позивача у розмірі 1 703 158,93 грн (4984,5150000 тис. кВт*год. за липень 2019 року * 347,43 грн/МВт*год) - (4984,5150000 тис. кВт*год. за липень 2019 року * 5,740 коп./кВт*год).

За викладених обставин, позов в частині стягнення завданих збитків підлягає задоволенню.

Згідно з приписами ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторонами надано всі докази на підтвердження своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, доведені матеріалами справи, а тому задовольняються у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» до Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, б. 61, ідентифікаційний код юридичної особи 03327121) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (адреса місцезнаходження - 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, б. 137: адреса для листування - 18002, м. Черкаси, а/с 271, ідентифікаційний код юридичної особи 36860996) заборгованість у розмірі 1 115 353,73 грн (один мільйон сто п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят три гривні 73 коп.), понесені збитки у розмірі 1 703 158,93 грн (один мільйон сімсот три тисячі сто п`ятдесят вісім гривень 93 коп.), судовий збір у розмірі 42 277,69 грн (сорок дві тисячі двісті сімдесят сім гривень 69 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18 лютого 2020 року.

Суддя О.А. Топчій