ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4285/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Кузнецової І.Л.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача за первісним позовом: Свириденко І.А., довіреність № 20/10 від 23.01.2020 р., адвокат;

від відповідача за первісним позовом: Гавеля Д.В., довіреність №18/8651 від 02.12.2019 р., адвокат;

від відповідача за первісним позовом: Павловський Р.В., довіреність № 18/8652 від 02.12.2019 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018, ухвалене суддею Кеся Н.Б., повний текст якого підписаний 28.12.2018, у справі №904/4285/18

за первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення 69 738 981 грн. 78 коп. та

за зустрічним позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ

про стягнення 4 715 376 грн. 99 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (надалі - ДП "НАЕК "Енергоатом", Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - ДП "Східний ГЗК", Відповідач) на свою користь 27 636 659 грн. 32 коп. пені, 42 102 622 грн. 46 коп. штрафу та 616 700 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог послалось на несвоєчасну поставку відповідачем уранового оксидного концентрату за договором купівлі-продажу №8-020-08-18-00835 від 10.04.2018.

У жовтні 2018 року ДП "Східний ГЗК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" на свою користь 1 657 896 грн. 99 коп. 3% річних, 3 057 480 інфляційних втрат та 70 730 грн. 65 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування зустрічного позову ДП "Східний ГЗК" послалось на порушення ДП "НАЕК "Енергоатом" прийнятих на себе зобов`язань щодо вчасної оплати уранового оксидного концентрату згідно з графіком платежів за умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №8-020-08-18-00835 від 10.04.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2018 у справі №904/4285/18 зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі №904/4285/18 (суддя Кеся Н.Б.), з урахуванням виправлення описок ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018, первісний позов задоволено частково; з ДП "Східний ГЗК" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" стягнуто 6 973 898 грн. 18 коп.; в решті первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено частково; з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь ДП "Східний ГЗК" стягнуто 4 221 466 грн. 85 коп.; в решті зустрічного позову відмовлено; здійснено зарахування і стягнуто з ДП "Східний ГЗК" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" 2 752 431 грн. 33 коп. та 553 378 грн. 01 коп. судового збору.

Розглянувши первісний позов, місцевий господарський суд, задовольнивши клопотання ДП "Східний ГЗК", зменшив розмір пред`явленої до стягнення неустойки до 10 % до суми 6 973 898 грн. 18 коп., пославшись на ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України; розглянувши зустрічний позов, вимоги задовольнив частково, пославшись на помилки при нарахуванні інфляційних збитків та 3% річних; та на підставі ч.11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України провів зустрічне зарахування визнаних обґрунтованими до стягнення сум, стягнувши різницю між ними на користь ДП "НАЕК "Енергоатом".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДП "НАЕК "Енергоатом" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський в частині зменшення розміру неустойки за первісним позовом в 10 разів до суми 6 973 898 грн. 18 коп. його змінити, а саме абзац перший резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: "Позовні вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" до ДП "Східний ГЗК" задовольнити на суму 69 738 981 грн. 80 коп.; абзац третій резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: "Здійснити зарахування і стягнути з ДП "Східний ГЗК" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" 65 517 514 грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 553 378 грн. 01 коп."; стягнути з ДП "Східний ГЗК" на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" 925 050 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

При цьому, заявник апеляційної скарги посилається на те, що:

- місцевий господарський суд, в порушення норм процесуального права та принципів господарського судочинства, прийняв до розгляду докази ДП "Східний ГЗК" в якості обґрунтування його клопотання про зменшення розміру неустойки, які подані після закриття підготовчого засідання (22.11.2018), з пропуском строку, встановлено судом, без жодного обґрунтування неможливості їх подання під час підготовчого засідання;

- судом першої інстанції не досліджено ті обставини, що ДП "Східний ГЗК" не зверталось до ДП "НАЕК "Енергоатом" з будь-якими додатковими угодами, листами, пропозиціями тощо відносно обставин, які відповідач за первісним позовом наводить у його клопотанні про зменшення розміру неустойки, з метою перенести/продовжити строки поставки за договором №8-020-08-18-00835 від 10.04.2018 купівлі-продажу уранового оксидного концентрату;

- подані ДП "Східний ГЗК" докази в обґрунтування клопотання щодо зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки не є доказами, які б доводили підстави для вчинення судом відповідної процесуальної дії;

- висновок місцевого господарського суду щодо прибутковості ДП "НАЕК "Енергоатом" є передчасним.

ДП "Східний ГЗК" проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить Центральний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Надіслав на адресу апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу із пропуском встановленого ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі №904/4285/18 строку на його подання (ч.1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України) без обґрунтування поважності причин пропущення такого строку.

До відзиву на апеляційну скаргу ДП "Східний ГЗК" надав постанови Відділу примусового виконання рішень управляння державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про арешт майна боржника від 26.01.2017 та від 02.02.2017 (ВП53289826), постанову зазначеного органу Державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження №53289826, які не були подані місцевому господарському суду. Окрім того, 13.05.2019 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання ДП "Східний ГЗК" про долучення до матеріалів справи №904/4285/18 копії звіту про фінансовий стан ДП "НАЕК "Енергоатом" станом на 31.12.2018, який також не був поданий місцевому господарському суду.

Причини, на які посилається ДП "Східний ГЗК" (ДП "НАЕК "Енергоатом" не заперечував факту арешту рахунків та відсутність нового доказу на момент прийняття оскаржуваного рішення), колегія суддів не вважає поважними причинами вчасного їх неподання, внаслідок чого такі докази, у відповідності до ч.8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України апеляційним господарським судом до розгляду не приймаються.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 змінено рішення місцевого господарського суду: позовні вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" задоволено на суму 69 738 981,80 грн, здійснено зарахування і стягнуто з ДП "Східний ГЗК" 65 517 514, 95 грн.

Рішення апеляційної інстанції обґрунтовано тим, що місцевий господарський суд в порушення норм матеріального та процесуального права, принципів господарського судочинства, прийняв до розгляду клопотання ДП "Східний ГЗК" щодо зменшення розміру неустойки за первісним позовом з доданими до нього доказами на стадії розгляду справи по суті і безпідставно, за наявності недостатніх доказів в його обґрунтування, зменшив її розмір в 10 раз до суми 6 973 898,18 грн.

Постановою Касаційного господарського суду при Верховному Суді від 03.10.2019 по цій справі касаційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі №904/4285/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

При цьому, суд касаційної інстанції, вказавши на помилковість висновків суду апеляційної інстанції про неприйняття заяви ДП "Східний ГЗК" відносно зменшення штрафних санкцій, як поданої з порушенням вимог ст.80 ГПК, зауважив, що така заява не є заявою по суті справи та не відноситься до заяв з процесуальних питань; заява про зменшення штрафних санкцій ґрунтується на нормах матеріального права (ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України), які не встановлюють обмежень щодо порядку подання відповідної заяви або строку, в який така заява може бути подана. З урахуванням того, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасних висновків про необґрунтоване зменшення господарським судом штрафних санкцій, не здійснивши оцінку доводів, наведених в заяві та поданих з нею доказів, а у суду касаційної інстанції відсутні повноваження на встановлення або визнання доведеними обставин справи та надання оцінки доказам у ній, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 07.11.2019 для розгляду справи визначена колегія у складі суддів: Орєшкіна Е.В. (головуючий, доповідач), Кощеєв І.М., Широбокова Л.П.

11.11.2019 судді Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М., Широбокова Л.П. подали заяву про самовідвід від справи № 904/4285/18.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі №904/4285/18 заяву суддів Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М., Широбокова Л.П. про самовідвід від справі №904/4285/18 задоволено; справу №904/4285/18 передано для визначення складу суду, в порядку встановленому ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 для розгляду справи №904/4285/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

На підставі викладеного, апеляційна скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі №904/4285/18 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів; розгляд апеляційної скарги позивача за первісним позовом на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 призначене на 11.12.2019.

Через відпустку судді - члена колегії суддів Березкіної О.В. та з урахуванням п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, судове засідання, призначене на 11.12.2019, не відбулось.

02.01.2020 суддя Березкіна О.В. вийшла на роботу, втім, в період з 02.01.2020 по 03.01.2020 суддя-доповідач Іванов О.Г. перебував у відпустці.

09.01.2020 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/4285/18 з метою призначення нової дати судового засідання та з урахуванням перебування у відпустці судді - члена колегії суддів Дарміна М.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2020, справу №904/4285/18 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Кузнецова І.Л., Березкіна О.В.

На підставі викладеного, апеляційна скарга прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів; розгляд апеляційної призначено в судове засідання на 05.02.2020.

В судовому засіданні 05.02.2020 року Центральним апеляційним господарським судом були оголошені вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ДП "НАЕК "Енергоатом" (покупець) та ДП "Східний ГЗК" (продавець) укладений договір купівлі-продажу уранового оксидного концентрату №8-020-08-18-00835 від 10.04.2018 (надалі-договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити урановий оксидний концентрат (U3O8) (надалі - УОК), у кількості та на умовах, визначених цим договором. Одиницею виміру кількості УОК є кілограм урану (кгU) (п. 1.1 договору).

Загальна кількість УОК, що постачається за цим договором, становить 268 257,20 кгU (п. 1.2 договору).

Ціна 1 кг урану у вигляді УОК становить 2 980 грн., крім того ПДВ (20%) 596 грн.; загальна ціна УОК становить 3 576 грн. з ПДВ за 1 кгU (п. 3.1 договору).

Вартість УОК, що постачається за цим договором, становить 799 406 456 грн., крім того ПДВ (20%) - 159 881 291 грн. 20 коп.; загальна вартість УОК становить 959 287 747 грн. 20 коп. з ПДВ (п. 3.2 договору).

Поставка УОК здійснюється відповідно до графіку, наведеному у Додатку №2 до договору. Передача УОК здійснюється на складі ДП "Східний ГЗК" (п. 5.1 договору).

Оплата здійснюється за фактично поставлений УОК, згідно з актом прийому-передачі УОК відповідно до графіку, наведеному у Додатку №2 до договору (п. 5.2 договору).

За фактом передачі УОК від продавця покупцеві сторони підписують Акт прийому-передачі УОК, форма якого наведена у Додатку №1 до договору, не пізніше 2-х робочих днів після дати поставки УОК (п. 5.3 договору).

Відповідно до п. 5.4 договору дата переходу права власності на УОК визначається датою підписання сторонами акта прийому-передачі.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і є дійсним до моменту його остаточного виконання (п. 6.1 договору).

Відповідно до графіку, наведеному у Додатку №2 до договору (а.с. 18, т.1), УОК мав поставлятися у наступній кількості та терміни:

- 68 195, 20 кгU - вартість з ПДВ - 243 866 035 грн. 20 коп. - до 30.03.2018;

- 100 000, 00 кгU - вартість з ПДВ - 357 600 000 грн. - до 31.05.2018;

- 100 062, 00 кгU - вартість з ПДВ - 357 821 712 грн. - до 29.06.2018.

ДП "Східний ГЗК" поставку УОК здійснив ДП "НАЕК "Енергоатом" з порушенням визначених договором строків, що підтверджується Актом приймання-передачі продукції №1 від 31.05.2018 та Актом приймання-передачі продукції №2 від 02.07.2018 (арк.с. 19-21, т.1).

Відповідно до п. 4.2 договору за кожний день прострочення виконання зобов`язань винна сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 Господарського кодексу України, від обсягу невиконаних зобов`язань.

Частиною 2 ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

ДП "НАЕК "Енергоатом" пред`явлено до стягнення з ДП "Східний ГЗК" пеню в розмірі 27 636 359 грн. 32 коп., яка нарахована за період з 30.03.2018 по 02.07.2018, штраф в розмірі 42 102 622 грн. 46 коп.

ДП "НАЕК "Енергоатом" правильно визначено виникнення прострочення з боку ДП "Східний ГЗК", тобто з дня, до якого повинна була відбутися поставка згідно з графіком поставки, а також вірно визначено тривалість цього періоду, який закінчується днем, що передує дню поставки.

Відповідно до графіку, наведеному в Додатку №2 до договору (а.с. 18, т.1), платіж за УОК мав відбуватися у такі терміни:

- до 08.05.2018 - 105 000 000 грн.;

- до 03.07.2018 - 449 280 000 грн.;

- до 01.08.2018 - 405 007 747 грн. 20 коп.

ДП "НАЕК "Енергоатом" свої зобов`язання з оплати товару здійснило з порушенням графіку платежів, що підтверджується банківською випискою АБ "Укргазбанк" від 16.10.2018 (а.с. 60-61, т.1).

Посилаючись на ст.625 Цивільного кодексу України, ДП "Східний ГЗК" нарахував ДП "НАЕК "Енергоатом" 1 657 896 грн. 99 коп. 3% річних за період: з 09.05.2018 по 17.10.2018 та 3 057 480 грн. інфляційних втрат за період: серпень-вересень 2018 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що оскільки обидві сторони допустили прострочку власних зобов`язань за договором, то кожна із них має понести відповідальність, яка передбачена договором.

В той же час, Відповідач за первісним позовом просив зменшити суму штрафних санкцій в 10 разів, посилаючись на те, що він є містоутворюючим підприємством, на збитковість діяльності з незалежних від нього причин, на прибутковість діяльності Позивача (за первісним позовом) тощо. Відповідач (за первісним позовом) підтвердив зазначені обставини документально (аркс.149-251, т.1).

Враховуючи викладене, суд вважав за можливе на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, частини першої ст. 233 ГК України зменшити суму пені та суму штрафу в 10 разів до суми 6 973 898,18 грн., а в стягненні решти пені та суми штрафу за первісним позовом відмовити.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що ДП "Східний ГЗК" поставку УОК здійснив ДП "НАЕК "Енергоатом" з порушенням визначених договором строків, що підтверджується актом приймання-передачі продукції №1 від 31.05.2018 та актом приймання-передачі продукції №2 від 02.07.2018.

Крім того, ДП "НАЕК "Енергоатом" свої зобов`язання з оплати товару здійснило з порушенням графіку платежів, що підтверджується банківською випискою АБ "Укргазбанк" від 16.10.2018.

На підставі встановлених обставин справи господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що обидві сторони допустили прострочення власних зобов`язань за договором і кожна із них, має нести відповідальність, яка передбачена договором.

Отже, є обґрунтованими вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" про стягнення з ДП "Східний ГЗК" 27 636 659 грн. 32 коп. пені, 42 102 622 грн. 46 коп. штрафу.

Приймаючи до уваги п. 5.2 договору, яким передбачено, що оплата здійснюється тільки за фактично поставлений УОК, внаслідок чого ДП "Східний ГЗК" допущено помилки при нарахуванні інфляційних збитків та 3% річних, є обґрунтованими вимоги за зустрічним позовом в сумі 4 221 466 грн. 85 коп.

При цьому колегія суддів враховує, що сторонами не оскаржуються ані висновки господарського суду щодо наявності порушень умов договору, ані повний розмір неустойки, розрахунок якої було перевірено та встановлено господарським судом.

Таким чином, з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги, визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Отже, предметом апеляційного оскарження є висновок господарського суду про можливість на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, частини першої ст. 233 ГК України зменшити суму пені та суму штрафу в 10 разів до суми 6 973 898,18 грн.

Постановою Касаційного господарського суду при Верховному Суді від 03.10.2019 по цій справі касаційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково.

Скасовуючи постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі №904/4285/18 та передаючи справу на новий розгляд, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду України з цього приводу зазначив наступне:

« 4.14. Главою 1 Розділу III Господарського процесуального кодексу України регулюються питання щодо письмових заяв учасників справи. При цьому в кодексі диференційовано заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань.

4.15. Відповідно до статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

4.16. Статтею 169 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

4.17. Таким чином процесуальним законодавством врегульовано питання щодо видів та змісту заяв, що подаються, строків їх подання та порядку розгляду.

4.18. Зокрема, статтею 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

4.19. Таким чином, з огляду на те, що ДП "Східний ГЗК" звернулось при зверненні з клопотанням про зменшення суми штрафних санкцій додало для його обґрунтування відповідні документи апеляційний господарський суд виходив з того, що вони є доказами, які подані з порушенням вимог статті 80 Господарського процесуального кодексу України, що й призвело до відповідних висновків щодо безпідставності їх прийняття судом першої інстанції.

4.20. Разом з тим, колегія суддів вважає такий висновок передчасним та таким, що не в повній мірі ґрунтується на вимогах законодавства.

4.21. Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України закріплено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

4.22. Подібне положення щодо зменшення розміру штрафних санкцій передбачено і статтею 233 Господарського кодексу України де зазначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

4.23. Перелік зазначених обставин (значне перевищення розміру збитків; ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; інші інтереси сторін) не є вичерпним та може включати також реальні негативні наслідки, що виникли або можуть виникнути у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання, характер попередніх відносин між контрагентами, заходи щодо недопущення або зменшення розміру збитків тощо.

4.24. Колегія суддів касаційного господарського суду враховує, що, виходячи з основних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, однією з визначальних вимог до передбачених законодавством та договором санкцій визнається їх пропорційність ступеню шкідливості (небезпечності) вчиненого правопорушення, співмірність та стримуючий характер, який має на меті не лише покарання за вчинене правопорушення, але й попередження від вчинення чи продовження таких порушень.

4.25. Подібна позиція сформована у рішенні Конституційного суду у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" 11 липня 2013 року № 7-рп/2013.

Зокрема суд вказав, що фактично метою частини третьої статті 551 Цивільного кодексу відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення - є захист від зловживань.

За практикою судів загальної юрисдикції України істотними обставинами в розумінні вказаних положень Кодексу вважаються, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

4.26. Зважаючи на вищевикладене, суди, приймаючи рішення про зменшення неустойки (штрафних санкцій), повинні встановити та комплексно оцінити зазначені обставини залежно від конкретних обставин справи.

4.27. При цьому, виходячи із системного аналізу норм Цивільного та Господарського кодексів України, прийняття рішення про зменшення розміру неустойки (штрафних санкцій) належить до дискреційних повноважень суду, яке приймається ним з урахуванням конкретних обставин справи та не залежить від подання стороною у справі відповідної заяви або клопотання.

4.28. Зазначене не виключає можливості сторони у справі виступити ініціатором таких дій та звернутись до суду з відповідною заявою (клопотанням), навести своє обґрунтування щодо наявності підстав зменшення розміру неустойки (штрафних санкцій).

4.29. Така заява (клопотання) не є заявою по суті справи або заявою з процесуальних питань в контексті Розділу III Господарського процесуального кодексу України. Правові підстави подання такої заяви випливають із норм матеріального права, зокрема статей 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України.

4.30. Обґрунтованість зазначеної правової позиції підтверджується частинами другою-четвертою статті 267 Цивільного кодексу України щодо наслідків спливу позовної давності, якими перебачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому зазначена заява теж фактично не є заявою по суті справи або заявою з процесуальних питань, але застосовується судами в процесі розгляду справи.

4.31. Отже, за змістом статей 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України, вказані норми матеріального права не містять обмежень щодо порядку подання відповідної заяви (клопотання) або строку (стадії судового провадження) коли вона може бути заявлена, що дозволяє суду самостійно встановлювати порядок їх розгляду.

4.32. Відповідно до частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

4.33. За змістом статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

4.34. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 161 Господарського процесуального кодексу України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

4.35. Враховуючи наведене колегія суддів вважає передчасним висновок апеляційного господарського суду про те, що місцевий господарський суд, в порушення норм процесуального права та принципів господарського судочинства, прийняв до розгляду клопотання ДП "Східний ГЗК" щодо зменшення розміру неустойки за первісним позовом та докази в якості його обґрунтування, які подані після закінчення підготовчого засідання (22.11.2018), без жодного обґрунтування неможливості їх подання у встановлений законом та ухвалою місцевого господарського суду строк.

4.36. Водночас апеляційним господарським судом було прийнято до уваги заперечення ДП "НАЕК "Енергоатом" відносно того, що поданих ДП "Східний ГЗК" доказів в обґрунтування клопотання про зменшення пред`явленої до стягнення неустойки було недостатньо для вчинення місцевим господарським судом відповідної процесуальної дії, що з урахуванням висновку про те, що такі докази не повинні були прийматися судом до розгляду, не відповідає принципам змагальності та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, а також вимог щодо обґрунтованості судового рішення.

4.37. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку відповідних виняткових обставин господарський суд оцінює надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності і на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. У даному разі суд апеляційної інстанції, розглянувши справу, дійшов передчасних висновків щодо необґрунтованого зменшення розміру неустойки місцевим господарським судом.»

Відповідно до ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Вищенаведеним спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що місцевий господарський суд, в порушення норм процесуального права та принципів господарського судочинства, прийняв до розгляду докази ДП "Східний ГЗК" в якості обґрунтування його клопотання про зменшення розміру неустойки, які подані після закриття підготовчого засідання (22.11.2018), з пропуском строку, встановлено судом, без жодного обґрунтування неможливості їх подання під час підготовчого засідання.

Зі змісту ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні; інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання; негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як встановлено матеріалами справи взаємовідносини ДП "СхідГЗК" та ДП "НАЕК "Енергоатом" у повній мірі відповідають критеріям обставин, які є підставою для зменшення розміру неустойки, і судом першої інстанції надано належну оцінку наступним обставинам, а саме.

На час розгляду судом першої інстанції, ДП "СхідГЗК" у повному обсязі виконано свої зобов`язання з поставки УОК за договором від 10.04.2018 № 8-020-08-8-00835.

Крім того, варто зазначити, що обов`язковою передумовою для виконання зобов`язань за договором від 10.04.2018 № 8-020-08-18-00835 з поставки уранового оксидного концентрату, є наявність необхідної кількості уранової руди відповідної якості. В свою чергу, видобуток запланованих об`ємів уранової руди залежить від низки об`єктивних факторів, насамперед - своєчасності виконання закладальних робіт при підземній розробці родовищ ДП "СхідГЗК". Несвоєчасна поставка з боку підприємства-постачальника базової складової закладальних робіт - шлаку гранульованого (лист від 14.08.2018 № 13-11/2426 копія якого долучено до матеріалів справи), є наслідком зриву плану виконання закладальних робіт та відповідно неможливість продовження буро-вибухових робіт і виконання плану видобутку уранової руди з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором.

До того ж, слід враховувати географічне розташування основних відокремлених і структурних підрозділів ДП "СхідГЗК". Так, у складі підприємства функціонують Інгульська, Смолінська та Новокостянтинівська урановидобувні шахти, які розташовані в с. Неопалимівка Кіровоградського району Кіровоградської власті, смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області та Олексіївка Маловисківського району Кіровоградської області відповідно.

В свою чергу, виробництво уранового оксидного концентрату здійснюється на гідрометалургійному заводі в м. Жовті Води Дніпропетровської області. Таким чином, у підприємства існує постійна необхідність у здійсненні перевезень видобутої уранової руди залізничним транспортом. Проте, АТ "Укрзалізниця" свої зобов`язання в частині своєчасності доставки вантажів постійно не виконує. Вказані обставини підтверджуються претензіями від 25.05.2018 № 18/4634; від 11.07.2018 № 18/5918; від 11.07.2018 № 18/5919; від 25.07.2018 № 18/6368; від 06.08.2018 № 18/6684; від 10.08.2018 № 18/6810; від 17.08.2018 № 18/6965 (т. 1 а.с. 150-165).

З урахуванням вищевикладеного, вказані обставини стали наслідком зриву плану видобутку уранової руди та, відповідно, виготовлення уранового оксидного концентрату, що відображено в довідці про виконання показників видобутку руди у 2018 році (т. 1 а.с. 148).

Колегія суддів вважає, що сума, заявлена до стягнення (69 738 981 грн. 78 коп.), є досить великою, і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності підприємства Відповідача. Запровадження заходів примусового стягнення вищезазначеної суми, яка для ДП "СхідГЗК" є дуже суттєвою, може призвести до тривалого блокування рахунків підприємства, що, у свою чергу може стати причиною затримки виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, неможливості сплати комунальних платежів, закупки виробничо-господарської продукції та зупинення виробництва, а також - до неможливості виконання підприємством своїх договірних зобов`язань.

Колегія суддів також враховує, що Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" є єдиним в країні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України.

Крім того, ДП "СхідГЗК" віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

На підприємстві працює 5,6 тис. робітників. Повне задоволення позовних вимог призведе до збитковості ДП "СхідГЗК", згортання його програм виробництва та розвитку, соціальних програм, а в подальшому - можливої зупинки виробництва і банкрутства підприємства.

До того ж, варто зазначити, що неналежне виконання ДП "СхідГЗК" своїх договірних зобов`язань стало наслідком порушення ДП "НАЕК "Енергоатом" зобов`язань в частині оплати поставленої продукції. У зв`язку з чим виникла ситуація, в якій ДП "СхідГЗК" без отримання коштів за попередню поставку не може здійснювати виробництво та поставку УОК наступних партій.

Також слід зазначити, що взаємне неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором від 10.04.2018 № 8-020-08-18-00835 не створило жодних негативних наслідків як для сторін, так і для третіх осіб.

Вищенаведеним спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що подані ДП "Східний ГЗК" докази в обґрунтування клопотання щодо зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки не є доказами, які б доводили підстави для вчинення судом відповідної процесуальної дії.

Доводи Позивача про те, що додаткові кошти вкрай необхідні для такого стратегічно важливого підприємства як ДП "НАЕК "Енергоатом", адже їх надходження може нести потенційну загрозу для енергетичної безпеки держави, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки позовні вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" полягають у стягненні з ДП "СхідГЗК" пені та штрафу 7 %, які за своєю правовою природою є не основним, а додатковим стягненням, якого б взагалі могло і не бути, а тому жодної потенційної загрози для енергетичної безпеки держави ненадходження неустойки за спірним договором нести не може.

За таких обставин, враховуючи, що ДП "СхідГЗК" є містоутворюючим підприємством для міста Жовті Води, смт. Смоліне Кіровоградської обл., розмір стягуваної неустойки ДП "НАЕК "Енергоатом" є таким, що не відповідає наслідкам неналежного виконання ДП "СхідГЗК" своїх договірних зобов`язань.

На думку колегії суддів апеляційного господарського суду, надані Відповідачем до матеріалів справи під час розгляду справи судом першої інстанції вищезазначені докази, ступінь виконання відповідачем зобов`язань за договором, причини несвоєчасного виконання зобов`язання, значимість підприємства відповідача для населення та держави - містять об`єктивні відомості, які підтверджують висновок місцевого господарського суду про винятковість даного випадку, що надає право суду для зменшення неустойки та спростовує доводи апеляційної скарги.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що Відповідачем не надано належних доказів щодо свого дійсного майнового стану, оскільки не долучено звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2018-2019 роки. Доказів арешту рахунків ДП "СхідГЗК" до клопотання про зменшення розміру неустойки взагалі не додано. Довідка про кредиторську заборгованість ДП "СхідГЗК" не може бути належним доказом на підтвердження скрутного фінансового становища Відповідача, оскільки складена останнім одноособово.

Баланс ДП "НАЕК "Енергоатом", який залучено в якості обґрунтування клопотання про зменшення розміру неустойки, відображає показники господарської діяльності Позивача за первісним позовом, і жодним чином не підтверджує скрутний фінансовий стан ДП "СхідГЗК".

В той же час, при дослідженні балансу ДП "НАЕК "Енергоатом" колегія суддів звертає увагу на показники, які відображені в ньому, а саме:

- довгострокові зобов`язання ДП "НАЕК "Енергоатом" складаються з довгострокових кредитів банків та інших довгострокових зобов`язань на суму 37 343 570 000 гривень;

- станом на 30.09.2018 в ДП "НАЕК "Енергоатом" обліковується заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових .платежів, передбачених Податковим кодексом України, в розмірі 891 933 0 00 грн (термін сплати яких ще не настав).

Колегія суддів бере до уваги, що ДП "НАЕК "Енергоатом" відповідно до постанови КМУ від 23.12.2004 № 1734 також включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Судом також було враховано інтереси Позивача, прийнято до уваги, що діяльність ДП "НАЕК "Енергоатом" має важливе значення щодо надійного і безпечного функціонування енергопостачальної системи держави.

Таким чином, враховуючи засади добросовісності та справедливості, беручи до уваги, що зменшення розміру пені є правом суду, при цьому, розмір такого зменшення ґрунтується на обставинах справи, встановлених судом при дослідженні поданих сторонами доказів, та беручи до уваги правове призначення штрафних санкцій, колегія суддів вважає за можливе лише частково задовольнити клопотання Відповідача про зменшення розміру пені в 10 разів, та зменшити розмір заявлених штрафних санкцій на 70%, чим забезпечити дотримання балансу інтересів обох сторін.

Відповідно до п. 3 до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доходить висновку, що доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи знайшли своє часткове підтвердження.

У зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду підлягає зміні, позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" слід задовольнити частково на суму 20 921 694,53 грн., з якої 8 290 907,79 грн. пені та 12 630 786,74 грн. штрафу.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із подачею позовної заяви, апеляційним та касаційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі № 904/4285/18 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі №904/4285/18 - змінити в частині штрафних санкцій за первісним позовом та судових витрат, виклавши резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 у справі № 904/4285/18 в наступній редакції:

"Позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити частково на суму 20 921 694,53 грн. В решті позову відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково на суму 4221466,85грн. В решті зустрічного позову відмовити.

Здійснити зарахування і стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) 16 700 227,68 грн. та судовий збір у розмірі 553 381,92 грн."

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) 925 050 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, код ЄДРПОУ 14309,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.02.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя І.Л. Кузнецова