РІШЕННЯ

14 лютого 2020 року Справа № 913/673/19

м. Харків Провадження №33/913/673/19

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши позовні матеріали в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін у справі за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", пр.Дмитра Яворницького, буд.108, м.Дніпро, 49038

до Товариства з обмеженою відповідадальністю "Укр-Сплав", вул.Б.Ліщини, буд.12, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400

про стягнення 104 050 грн 00 коп.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідадальністю "Укр-Сплав" про стягнення штрафу в розмірі 104 050 грн 00 коп. за неправильно зазначену масу вантажу в накладній.

Позовні вимоги з посиланням на статтю 307 Господарського кодексу України, статті 118, 122 Статуту залізниць України обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у вагоні №60656634 за накладною №50120419 від 04.06.2019, що підтверджується даними комерційного акту № 453603/64/223 від 09.06.2019.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2019 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 16.12.2019 відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду. Вказана ухвала була своєчасно направлена за адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в позові, а також в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Направлена судом на адресу відповідача кореспонденція була повернута до суду поштовою установою із відміткою пошти - за закінченням встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду такої інформації - за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення його до суду поштовим органом з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) особи щодо його належного отримання, тобто є власною волею учасника справи.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Отже, враховуючи наведене, за висновком суду відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.12.2019 також у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Зазначене також відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.03.2018 по справі №911/1163/17, Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 у справі №905/964/19, що враховується судом.

Разом з цим, судом також враховується, що згідно положень ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, подача відзиву є правом відповідача, а не обов`язком.

За змістом ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач своїм правом на подання належним чином оформленого відзиву у визначений судом строк не скористався, суд відповідно до вимог ч.9 ст. 165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України вважає можливим здійснити розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідадальністю "Укр-Сплав" (відповідач у справі) у червні 2019 року зі станції відправлення Рубіжне Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці за накладною №50120419 відправило вантаж (брухт чорних металів, не поіменований в алфавіті) у вагоні №60656634, одержувачем вантажу за накладною відповідачем зазначено ПрАТ МК"Азовсталь " (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи, вантаж було завантажено засобами відправника, маса вантажу при завантаженні визначена відправником на вагонних вагах.

Під час контрольного зважування на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у перевізних документах.

В накладній №50120419 зазначено, що у вагоні №60656634 нетто вантажу становить 63000 кг. Натомість за результатами перевірки, проведеного контрольного зважування вантажу на справних вагонних 150тн тензометричних вагах станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці, державна повірка проведена 17.05.2019, виявлено, що маса вантажу в зазначеному вагоні становила 65150 кг, що на 2150 кг більше ваги вантажу, вказаного в залізничній накладній. Навантаження у вагоні нижче бортів 0,1 м, рівномірне, вантаж вкритий решіткою звареною між собою, маркований вапном.

По даному факту складено комерційний акт № 453603/64/223 від 09.06.2019 та акт загальної форми № 2643 від 09.06.2019 (а.с.10-11).

Зокрема, в комерційному акті № 453603/64/223 від 09.06.2019, в розділі Д - опис виявленого, містяться відомості про те, що виявлено масу вантажу - брухт чорних металів, нетто якого 65150 кг, що на 2150 кг більше ваги вантажу, вказаного в залізничній накладній. Навантаження вантажу в вагоні нижче бортів на 0,1 м., рівномірне. Вантаж вкритий металевою решіткою укрученою і звареною між собою, маркований вапном, маркування не порушене. Вагон технічно справний, люки закриті.

Відповідно до відмітки в розділі "Є" комерційного акту № 453603/64/223 від 09.06.2019 станції призначення - Сартана Донецької залізниці, проставлена відмітка 16.06.2019 про те, що при перевірці вантажу - різниці проти цього акта не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, позивачем на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України нараховано відповідачу штраф у сумі 104 050 грн 00 коп. за невірне зазначення маси вантажу в залізничній накладній, за стягненням якого останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування власної позиції, суд дійшов висновку про наступне.

Спір між сторонами виник з договору перевезення, у зв`язку з порушеннями, допущеними відповідачем при оформленні перевізних документів та стосується з`ясування правомірності пред`явлення залізницею до стягнення з відповідача, як відправника вантажу, штрафу у зв`язку з неправильним зазначенням у накладній маси вантажу на підставі пунктів 118, 122 Статуту залізниць.

Правовідносини сторін, що пов`язані з перевезенням, регулюються Цивільним кодексом України (далі по тексту ЦК України); Господарським кодексом України (далі по тексту ГК України); Статутом залізниць України (далі по тексту Статут залізниць); Правилами перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з урахуванням наступних змін), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082.

Відповідно до статей 909 ЦК України, 307 ГК України, та ст. 22 Статуту, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст.920 ЦК України).

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до ст.23 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 (надалі - Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (ч. 1 п. 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року №863/5084 (з урахуванням наступних змін).

Відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2002 №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989.

Обов`язок відправника зазначати у накладній відповідні реквізити, в т.ч. масу вантажу, установлено п.п.2.1, 2.2, 2.3 Правил оформлення перевізних документів. Вантажовідправником заповнюється, зокрема, графа накладної "маса вантажу в кг, визначена відправником", де вказується маса вантажу у кілограмах. У разі визначення маси на вагонних вагах у відповідних графах зазначається маса брутто, тари вагона і нетто вантажу. Відправником також заповнюються графи: "Спосіб визначення маси", де зазначається, яким способом визначено масу вантажу. При зважуванні вантажу необхідно зазначити тип ваг: "на товарних вагах", "на вагонних вагах вантажопідйомністю...т", "на елеваторних вагах" чи інших вагах; "Навантаження засобами" зазначається "відправника", якщо навантаження здійснюється відправником. У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2% (п.2.6 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст.118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт (п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт», обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Матеріалами справи підтверджується, що на станції Синельниково-1 Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №2643 від 09.06.2019 було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №60656634 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, та складено комерційний акт №453603/64/223 від 09.06.2019 року, відповідно до якого за результатами контрольного зважування вагону №60656634 виявилось розходження з документом, що на 2150 кг більше маси зазначеної у накладній.

Зазначене підтверджено комерційним актом № 453603/64/223 від 09.06.2019.

Наразі, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 ст.77 ГПК України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею, що відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17 та враховується судом.

Відповідно до пункту 10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 із подальшими змінами, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Наразі з матеріалів вбачається, що комерційний акт № 453603/64/223 від 09.06.2019 було підписано у відповідності до вказаних вимог трьома посадовими особами, зокрема начальником станції Синельникове Боровик Н.В., заступником начальника станції Чайкою О.Є. та комерційним агентом Барановою О.М., на підтвердження повноважень яких позивачем долучені копії посадових інструкції начальника станції Синельниково-1, комерційного агента, та наказу №17 від 03.01.2019 про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти.

У розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційного акта було також вказано, що посади начальника вантажного району (НВР) по штатному розкладу на станції Синельникове-1 не передбачено.

З долученого позивачем витягу технічного паспорта засобу ваговимірювальної техніки №6 вбачається, що ваги, на яких проводилось зважування вагону №60656634 були повірені 17.05.2019.

Як вбачається з графи 26 накладної за спірним перевезенням вантажовідправник визначав масу вантажу у вагоні способом зважування на вагах, тобто таким же самим способом, як і залізниця на станції Синельникове-1.

Згідно ст. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за №644, надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Маса вантажу вважається правильною зазначеною в накладній, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2% (п.2.6 Правил оформлення перевізних документів).

Суд зазначає, що розходження визначення маси нетто, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній №50120419 у вагоні №60656634 - 63000 кг та масою, визначеною на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці - 65150 кг, у даному випадку перевищує вказану масу на 2150 кг, що дорівнює 3,41 %, тобто перевищує норму граничного розходження, яка передбачена для вантажів такого типу - 0,2%.

Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, зокрема, відповідно до договору.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

У відповідності зі ст. 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань

При чому штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Відповідна правова позиція викладена Верховним судом у складі Касаційного господарського суду у постанові від 05.04.2018 року у справі №906/533/17.

Позивач відповідно до ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильне зазначення відповідачем маси вантажу у вагоні №60656634 за накладною №50120419 від 04.06.2019 нарахував відповідачу та заявив до стягнення штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за усю відстань перевезення у сумі 104 050 грн 00 коп.

Провізна плата розраховується на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіціентів, що застосовуються до Збірника, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (з урахуванням подальших змін).

Згідно п.31 накладної провізна плата за вагон №60656634 становить 20 810 грн 00 коп.

Враховуючи розмір провізної плати, позивачем визначено розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, що складає загалом 104 050 грн 00 коп. (20 810 грн 00 коп. * 5).

Судом враховується, що саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених ними у накладній.

Стаття 24 Cтатуту залізниць України встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин, і визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Правильно зазначати масу вантажу у перевізних документах є обов`язком вантажовідправника, передбаченим Правилами оформлення перевізних документів.

Статями 1, 16 Закону України «Про транспорт» передбачено, що транспорт є однією з найважливіших галузей суспільного виробництва і покликаний задовольняти потреби населення та суспільного виробництва в перевезеннях; підприємства транспорту зобов`язані забезпечувати безпеку життя і здоров`я громадян, безпеку експлуатації транспортних засобів, охорону навколишнього природного середовища.

Статями 2, 11, Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту, як частини єдиної транспортної системи країни, сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху - комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

Згідно з ч.2 вступу Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України віл 20.12.1996 №411, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.02.1997 року за №50/1854, виконання Правил забезпечує злагодженість усіх ланок залізничного транспорту, чітку та безперебійну роботу залізниць і безпеку руху.

Відповідно до п. 15.27 Правил забороняється ставити в поїзди, зокрема, вагони, що завантажені понад їх вантажопідйомність.

Отже, невиконання вимог вказаних Правил, зокрема, завантаження вагонів понад їх вантажопідйомність, загрожує безпеці руху поїздів, а відтак, створює умови для виникнення аварійних ситуацій на залізниці.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 104 050 грн 00 коп.

Судові витрати за подання позову в сумі 1921 грн 00 коп. у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідадальністю "Укр-Сплав" про стягнення 104 050 грн 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідадальністю "Укр-Сплав", вул.Б.Ліщини, буд.12, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 39986956, на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Тверська, буд. 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", пр-т Дмитра Яворницького, буд. 108, м.Дніпро, 49602, ідентифікаційний код 40081237, п/р НОМЕР_1 , в АТ «Ощадбанк», МФО 300465, , отримувач: філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця», штраф за невірно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в сумі 104 050 грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідадальністю "Укр-Сплав", вул.Б.Ліщини, буд.12, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 39986956, на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Тверська, буд. 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", пр-т Дмитра Яворницького, буд. 108, м.Дніпро, 49602, ідентифікаційний код 40081237, п/р НОМЕР_2 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, , отримувач: регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення (з урахуванням положень п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України 14.02.2020 господарським судом підписано повний текст рішення без його проголошення.

Суддя О.В. Драгнєвіч