ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/66/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А,
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", 61023, м. Харків, вул. Міроносицька, 99А-3,
про стягнення 6 357,79 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (позивач) про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (відповідач) страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 6 357,79 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на неналежне виконання відповідачем договору оренди комунального майна № 371 Н від 20.03.2019.

Судові витрати просить також стягнути з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (вх. №2364 від 30.01.2020) відповідно до якого відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі. Також, у своєму відзиві, відповідач просить зменшити позивачу витрати на правову допомогу до 10 % від суми позовних вимог.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача (вх. № 3390 від 10.02.2020) згідно якої позивач заперечує проти зменшення витрат на правничу допомогу та просить стягнути ці витрати з відповідача в повному обсязі.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Ухвалою суду від 17.09.2018 було роз`яснено сторонам, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень від сторін до суду не надійшло.

Згідно з частиною третьою статті 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №030147/4605/0000040 від 31.07.2018 р. (Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Skoda Rapid» д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

26.06.2019 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Skoda Rapid» д/н НОМЕР_1 та «Volkswagen Polo» д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія» згідно полісу А03643221 .

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА", транспортний засіб «Skoda Rapid» д/н НОМЕР_1 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності.

Загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Skoda Rapid» д/н НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку СТО від 01.07.2019 р. склала 7 936,45 грн.

За страховим випадком позивачем складено страховий акт згідно договору страхування №00307283 було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 7 936,45 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 096812 від 09.07.2019 р.

Таким чином Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" виконало свої зобов`язання перед Страхувальником згідно умов Договору.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2019 р. по справі № 752/14207/19 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Згідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України «Про ОСЦПВ») при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до лімітів полісу А03643221 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Згідно ст. 12 Закону України «Про ОСЦПВ`страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до умов полісу ОСЦПВ А03643221 розмір франшизи становить 00,00 грн.

Проте, із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0.62. сума зобов`язання, що має бути сплачена Відповідачем становить 6 357,79 грн.

В порядку п. 6 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу повідомляю суд, що задля врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу було направлено заяву про страхове відшкодування вих. № 25512 від 18.07.2019 р., яку відповідач отримав 23.07.2019 р. Проте сума боргу відповідачем не була сплачена позивачу у строк передбачений чинним законодавством, що призвело до звернення з позовною заявою до суду.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідачем визнані позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, таким, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в разі задоволення позову, покладається судом на відповідача.

Водночас, суд враховує приписи ч. 1 ст. 130 ГПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу у відповідності до вимог частини 1статті 130 Господарського процесуального кодексу Українипідлягає поверненню з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжного доручення № 000712 від 08.11.2019 року, що складає суму у розмірі 960,50 грн., решта судового збору 50 відсотків у розмірі 960,50 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Також, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 5 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідачем подано клопотання про зменшення цих витрат до 635,78 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України ).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи договір про надання професійної правничої допомоги №1/19ю від 11.12.2019 з додатком №1, розрахунок витрат, понесених на правову допомогу, попередній розрахунок суми витрат на правову допомогу, яку позивач очікує понести у разі потреби, копію рахунку № 7 від 24.12.2019 на суму 5000,00 грн., копію акту надання послуг № 7 від 24.12.2019, копію платіжного доручення № 000837 від 24.12.2019 р., копії ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відповідно порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З цього приводу слід зазначити, що суд визнав доцільним розгляд справи № 922/66/20 за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки за своїми ознаками позов є малозначним.

Відповідно до приписів ч. З ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріорітетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГГЖ України, малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних

робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок розрахунку суми гонорару прописується в договорі про надання правової допомоги, визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений виключно на підставі їхньої спільної домовленості. Гонорар повинен бути адекватним і враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

При встановленні гонорару до уваги береться складність справи, кваліфікація, досвід та завантаженість адвоката, а також інші обставини на розсуд адвоката та клієнта (ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.17 р.). Розмір гонорару фіксується в договорі про надання правничої допомоги. І хоча нормативно максимальний розмір оплати послуг адвоката не обмежений, ВГСУ в інформаційному листі від 14.12.07 р. № 01-8/973 довів до відома свою правову позицію (п. 11): суд може обмежити суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи.

Детально ознайомившись з поданими позивачем документами та клопотанням відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, оцінивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 3000,00 грн. Наведений висновок суду пояснюється насамперед тим, що розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи (яка за своєю категорією не є складною, спір розглядався в порядку спрощеного позовного провадження, виник внаслідок прострочення відповідача); обсягу наданих адвокатом послуг і часу витраченого для надання правничої допомоги; ціні позову, яка склала 6 357,79 грн. та при цьому не оспарювалась відповідачем.

Як вбачається з розміру розрахунку правової допомоги, у ньому було закладено суму в розмірі 2000 грн. окремо за повний збір та аналіз усіх документів по страховій справі та суму в розмірі 1000 грн. за дослідження та оцінку документів, копіювання матеріалів для направлення до суду, однак не зазначено, що саме розуміється під даними видами робіт, та які дії виконав адвокат по збору та аналізу документів по страховій справі, скільки годин було витрачено адвокатом на таку роботу. Крім того, не зрозуміло в чому полягала необхідність в окремому аналізу всіх документів всієї страхової справи (п. 1 розрахунку), з урахуванням того, що адвокатом надані посліги з дослідження та оцінки документів (п. 2 розрахунку).

Враховуючи зазначене, а також те, що матеріалами справи підтверджується, що адвокатом було підготовлено та подано позову заяву з додатками до суду, відповідь на відзив на позовну заяву, суд вважає за доцільне обмежити розмір покладених на відповідача витрат на оплату правничої допомоги адвоката сумою у 3 000, 00 грн., оскільки заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу є неспіврозмірною зі складністю справи ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Міроносицька, 99А-3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, ) - 6 357,79 грн. страхового відшкодування.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 50% та витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Міроносицька, 99А-3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, ) - 960,50 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, ) з Державного бюджету 50% судового збору у розмірі 960,50 грн., сплаченого останнім до господарського суду Харківської області згідно з платіжним дорученням № 000712 від 08.11.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", оригінал якого залишається в матеріалах справи.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70А, ).

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61023, м. Харків, вул. Міроносицька, 99А-3, ) .

Повне рішення складено "17" лютого 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров