РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.02.2020Справа № 910/14284/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В. О., за участю секретаря судового засідання Юрковської В. О., розглянувши за правилами загального позовного провадження

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології» (вул.. Червоноармійська, буд. 55, м. Київ, 03150) до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул.. Госпітальна, буд. 12Г, м. Київ, 01001) про стягнення заборгованості у розмірі 11268936,32 грн,

Представники сторін:

від позивача: Трошин Олексій Андрійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6870/10 від 05.09.2018, ордер серії КС №532760 від 11.10.2019, довіреність вих. № 111019/01 від 11.10.2019), Гречка Леонід Петрович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №780/10 від 25.05.1995, довіреність вих.. № 030919/01 від 03.09.2019), Косаренко С. В. (довіреність вих.. № 050220/01 від 05.02.2020),

від відповідача: Радченко Анжела Миколаївна (ордер серії ПТ №013289 на надання правової допомоги від 03.01.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1668 від 28.03.2017); Сироватська Олена Миколаївна (ордер серії ПТ №068225 на надання правової допомоги від 03.01.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2097 від 03.04.2018),

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовна заява мотивована тим, що між сторонами 24.04.2015 було укладено Ліцензійний договір №01-Ф/ОБ, який є припиненим з 28.01.2019, проте не підписавши акти приймання-передачі Комп`ютерної програми та надання прав (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми до цього договору за лютий 2019-грудннь 2022 роки та не здійснивши розрахунки за ними в передбачений договором строк, ПАТ «Ощадбанк» не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за цим договором. Позивач зазначав, що винагорода за надання невиключного права (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми в обумовлених договором обсягах і на визначений договором строк на всій території України за лютий 2019 - грудень 2022 роки складає 10 112 260 грн., що і є основною сумою позовних вимог. Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 156 676,32 грн. відповідно до п. 6.3 договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 вказана позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.11.2019 о 09:45 год. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 05.11.2019 виправлено допущену описку у третьому абзаці резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 у частині зазначення дати та часу проведення підготовчого засідання, а саме: замість « 28.11.19 о 09:45 год.» виправлено на « 19.11.19 о 14:15 год.».

08.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про продовження процесуального строку, в якій відповідач просить суд постановити ухвалу про продовження процесуального строку на подання відзиву разом із доказами у справі.

Вказана заява обґрунтована складністю справи та важливістю її для відповідача, а також зазначено, що для надання доказів у справі, встановлення обставин справи та, відповідно, формування власної правової позиції, відповідачу необхідно було звернутись за інформацією до відповідних підрозділів банку, що супроводжують діяльність банку, пов`язану з електронною комерцією.

12.11.2019 до суду від позивача надійшли заперечення щодо продовження процесуальних строків, в яких позивач, зокрема, зазначає, що відповідачем допущено порушення як припусу ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, так і ухвали суду. Вважає, що відповідач мав реальну і фактичну можливість ознайомитися з усіма матеріалами позовної заяви та сформувати свою правову позицію з 16.10.2019. Крім того, відповідач є юридичною особою, а отже відповідні підрозділи є тією ж юридичною особою, а підрозділ АТ «Ощадбанк», що супроводжує діяльність банку, пов`язану з електронною комерцією, знаходиться за тією самою адресою що і відповідач.

19.11.2019 до суду від відповідача надійшла заява про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

19.11.2019 до суду надійшла заява представника відповідача Чвалюка А.В. про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із відсутністю представника, який супроводжує справу, про що надано копію наказу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 1400-св від 08.11.2019 про відрядження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 заяву відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову, задоволено. Запропоновано відповідачу у строк до 26.11.2019 подати до суду відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Підготовче засідання відкладено на 12.12.2019.

19.11.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в якій відповідач просить суд залучити до участі у справі Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; залучити до участі у справі Київську міську державну адміністрацію у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

28.11.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідно до рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №549/6600 «Про запровадження в місті Києві багатофункціональної електронної картки «Муніципальна картка «Картка киянина», КП «ГІОЦ» (а не ТОВ «УнІТ») визнаний уповноваженою особою щодо технічного обслуговування проекту «Муніципальна картка «Картка киянина». Ліцензійний договір №01-Ф/ОБ від 24.04.2015 припинив свою дію з 28.01.2019 і КП «ГІОЦ» підтвердив інформацію про припинення використання програмного забезпечення ТОВ «УнІТ» у зв`язку з припиненням з 01.01.2019 дії трьохстороннього договору про співробітництво від 23.03.2012 №2, який було укладено між виконавчим органом Київської міської ради (КМДА), ТОВ «УнІТ» та КП «ГІОЦ». При цьому, відповідно до пп. «ж» п. 4.4 договору сторони встановили, що в разі припинення (закінчення строку дії) договору, ліцензіат зобов`язаний негайно припинити використання Комп`ютерної програми. Таким чином позовні вимоги ТОВ «УнІТ» про стягнення з відповідача 10 112 260,00 грн. за надання ліцензії на використання Комп`ютерної програми за лютий 2019 - грудень 2022 року не підлягають задоволенню.

09.12.2019 до суду від позивача надійшли письмові заперечення про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та відповідь на відзив.

Також 09.12.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що навіть у випадку закінчення дії договору, зобов`язання відповідача щодо оплати за продовження дії ліцензій, які записані на «Картки Киянина» (строк дії яких не закінчився), повинні бути виконані.

11.12.2019 до суду від Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації» надійшла заява про вступ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору, в якій просить суд залучити Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 09.01.2020.

24.12.2019 до суду від Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в якій просить суд залучити до участі у справі Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

08.01.2020 до суду від позивача надійшли письмові заперечення про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

09.01.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів судом.

09.01.2020 до суду від відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, у яких останній зазначає, що згідно п.п. 3.2 Ліцензійного договору сторони домовились, що передача комп`ютерної програми та ліцензій буде оформлятися відповідними актами приймання-передачі комп`ютерної програми та надання прав (ліцензій) на використання комп`ютерної програми щомісяця протягом дії цього договору. Як встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 19.07.2019 у справі №910/5670/19 Ліцензійний договір припинив дію 28.01.2019, а отже направлення рахунків та/або актів приймання-передачі ліцензій поза межами дії договору, зокрема, за період з лютого 2019 по грудень 2022 року суперечить умовам договору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.01.2020 відмовлено в задоволенні заяв Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.01.2020 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2020.

06.02.2020 судом оголошено перерву на 10.02.2020.

У судове засідання 10.02.2020 з`явилися представники сторін, надали пояснення по справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

24.04.2015 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (ліцензіат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології» (ліцензіар) укладено Ліцензійний договір № 01-Ф/ОБ, відповідно до умов п. 2.1. якого ліцензіар, який є власником виключних майнових прав інтелектуальної власності на комп`ютерну програму, в порядку та на умовах визначених у договорі, надає ліцензіатові невиключне право (ліцензії) на використання комп`ютерної програми, а ліцензіат у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, виплачує винагороду ліцензіару за використання комп`ютерної програми.

Сторони домовилися, що передача Комп`ютерної програми та ліцензій буде оформлятися відповідними Актами приймання-передачі Комп`ютерної програми та надання прав (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми щомісяця протягом дії цього договору (п. 3.2. договору).

Пунктом 2.6. договору визначено, що строк дії кожної ліцензії, що надається за цим договором, починається з дати емісії КК Ліцензіатом. Датою закінчення строку дії ліцензії є останній день місяця по закінченні 1 (одного) року з дати емісії КК Ліцензіатом.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що передача кожного примірника Комп`ютерної програми та невиключного права на використання Комп`ютерної програми здійснюється відповідно до умов п. 4.2 цього договору шляхом підписання та скріплення печатками сторін Акту приймання-передачі Комп`ютерної програми та надання прав (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми (форма Акту наведена у Додатку 1 до Договору).

За умовами п. 4.2 договору ліцензіар зобов`язаний передавати ліцензіату згідно протоколу обміну інформацією між Процесинговим центром проекту загальноміської інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Картка киянина» та Процесинговим центром АТ «Ощадбанк», що визначено договором №02-Т/ОБ від 25.12.2014, що укладений між ліцензіатом та Ліцензіаром, Комп`ютерну програму в електронному вигляді для запису на чіп кожної КК, що видається, у стані, придатному для використання за функціональним призначенням, та підписувати щомісяця Акт приймання-передачі Комп`ютерної програми та надання прав (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми.

Ліцензіат зобов`язаний виплачувати ліцензіару винагороду за використання комп`ютерної програми в порядку і розмірі, передбачених цим договором. У разі припинення (закінчення строку дії) договору, негайно припинити використання Комп`ютерної програми (п.п. «ж», «б» п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 5.2.1. Договору вартість однієї ліцензії щодо Комп`ютерної програми, записаної Ліцензіатом на одну КК, в залежності від загального накопиченого обсягу емісії КК протягом строку дії цього Договору, становить:

Емітовані ККВартість однієї ліцензії на її строк дії, грн. з ПДВ
з 1 по 100 00012
з 100 001ё по 300 00011
з 300 001 по 500 00010
з 500 001 по 750 0009
з 750 001 по 1 000 0007
більше 1 000 0005
з урахуванням умов п. 2.6 цього договору.

Згідно з п. 5.4 договору зазначений вище акт складається Ліцензіаром у двох примірниках та надається ним Ліцензіату щомісяця на основі звіту з Процесингового центру проекту загальноміської інтегрованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Картка киянина» протягом 10 робочих днів місяця, наступного за тим, у якому були надані ліцензіату Комп`ютерна програма та ліцензії.

Ліцензіат підписує акт та повертає один його примірник ліцензіару впродовж 5 робочих днів після його отримання або протягом цього ж строку Ліцензіатом надаються до нього зауваження (п. 5.5 договору).

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що розрахунок за Договором здійснюється Ліцензіатом протягом 10 (десяти) робочих днів з дня підписання сторонами Акту приймання-передачі Комп`ютерної програми та надання прав (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми за відповідний місяць, на підставі виставлених Ліцензіаром рахунків.

В разі порушення строку сплати платежу за надання ліцензії на використання Комп`ютерної програми Ліцензіат зобов`язаний сплатити Ліцензіару пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 6.3 договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором, але в будь-якому випадку строк дії цього Договору закінчується в останній день дії останньої ліцензії, переданої Ліцензіату згідно цього Договору (п. 10.1 договору).

Згідно п. 10.2. Договір може бути розірваний в односторонньому порядку за умови письмового повідомлення про це іншої Сторони за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання Договору. Зобов`язання щодо взаєморозрахунків за цим Договором, що виникли між Сторонами на підставі Договору, на дату розірвання Договору повинні бути виконані.

Відповідно до п. 10.3 Договору, якщо цей договір буде достроково розірваний через невиконання Ліцензіатом своїх зобов`язань, то ліцензіат позбавляється права використовувати Комп`ютерну програму в будь-якій формі і зобов`язаний знищити наявні у нього будь-які примірники Комп`ютерної програми.

Крім того, судом установлено, що 23.03.2012 між Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) (далі - КМДА), Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології» (далі - товариство) та Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - КП ГІОЦ) було укладено Договір про співробітництво щодо впровадження та реалізації інформаційно-телекомунікаційної системи «Картка киянина» №2, згідно з умовами п. 1.1 якого на підставі рішення Київської міської ради від 17.02.2011 №19/5406. Рішення Конкурсної комісії про визнання переможців конкурсу потенційних виконавці робіт із впровадження системи «Картка киянина», утвореної розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 15.06.2011 №981 (протокол від 18.11.2011№5), сторони домовилися об`єднати зусилля щодо впровадження та реалізації проекту на умовах, визначених в даному договорі.

Згідно п. 1.4 вказаного договору сторони за окремою попередньою домовленістю, з метою реалізації даного договору, мають право залучати в якості бізнес-партнерів третіх осіб, в тому числі: банківські та інші фінансові установи, спеціалізовані підприємства, організації та установи, спеціалістів, незалежних експертів, консультантів.

Згідно вказаного договору, проект «Картка киянина» - загальноміська автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, яка вирішує задачу обліку та контролю надання пільг. Система будується на інтеграції інформаційних ресурсів структурних підрозділів Київської міської державної адміністрації.

Починаючи з 2014 року АТ «Ощадбанк» залучено до участі у проекті «Картка киянина».

З метою участі у реалізації проекту протягом 2014-2016 АТ «Ощадбанк» було укладено низку договорів, зокрема, й Ліцензійний договір № 01-Ф/ОБ від 24.04.2015 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології».

20.12.2018 Київською міською радою VII сесія VIII скликання прийнято рішення №549/6600 «Про запровадження в місті Києві багатофункціональної електронної картки «Муніципальна картка «Картка киянина», згідно якого в м. Києві запроваджено багатофункціональну електронну картку «Муніципальна картка «Картка киянина» на базі вже запровадженої багатофункціональної електронної пластикової картки «Картка киянина», згідно рішення №104/9161. КП «ГІОЦ» визнаний уповноваженою особою щодо технічного обслуговування проекту «Муніципальна картка «Картка киянина». Доручено КП «ГІОЦ» привести договірні відносини з учасниками проекту «Картка киянина» у відповідність до вимог цього рішення.

У зв`язку з вказаним, 28.12.2018 ПАТ «Ощадбанк» звернувся до ТОВ «УнІТ» з листом №53/5- 16/2441, згідно якого повідомив позивача, що відповідно до п. 10.2. Ліцензійного договору № ОІ-Ф/ОБ від 24.04.2015 щодо отримання права на використання Комп`ютерної програми банк ініціює припинення дії даного Договору з 28.01.2019.

24.01.2019 ТОВ «УнІТ» до AT «Ощадбанк» супровідним Листом № 02/240119 було передано на підписання Акт приймання-передачі Комп`ютерної програми та прав (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми (у січні 2019 року) від 24.01.2019 у 2 примірниках кожний; а також рахунок на оплату № 4 від 24.01.2019, яким позивачем було запропоновано відповідачу сплатити у січні 2019 р. за користування 38.813 ліцензіями кошти на суму 194 065,00 грн.

Таким чином, Ліцензійний договір №01-Ф/ОБ від 24.04.2015 припинив свою дію з 28.01.2019.

Вказана обставина також встановлена рішенням господарського суду міста Києва від 19.07.2019 у справі №910/5670/19.

Вказаним рішенням суду, враховуючи, що Ліцензійний договір №01-Ф/ОБ від 24.04.2015 припинив свою дію з 28.01.2019, задоволено позовні вимоги ТОВ «УнІТ» про стягнення з АТ «Ощадбанк» 194 065,00 грн. заборгованості за надання ліцензії на використання Комп`ютерної програми за січень 2019 року (до 28.01.2019).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також судом установлено, що листом №02-878 від 15.03.2019 КП «ГІОЦ» повідомило АТ «Ощадбанк», що програмне забезпечення (Комп`ютерна програма), надане ТОВ «УнІТ» на виконання договору про співробітництво щодо впровадження та реалізації інформаційно-телекомунікаційної системи «Картка киянина» №2 від 23.03.2012 між КМДА, ТОВ «УнІТ» та КП «ГІОЦ», було повністю деінстальовано з серверів КП «ГІОЦ» 29.12.2018 д 16 год. 45 хв. (в останню робочу годину останнього робочого дня 2018 року), що підтверджується актом деінсталяції програмного забезпечення від 29.12.2018.

Листом №051/9179/1-002/2 від 08.04.2019КП «ГІОЦ» підтвердив інформацію про припинення використання програмного забезпечення ТОВ «УнІТ» у зв`язку з припиненням з 01.01.2019 дії трьохстороннього договору про співробітництво від 23.03.2012 №2.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «УнІТ» посилається на те, що у зв`язку з необхідністю продовження строку дії ліцензій, що були написані на КК, строк дії яких не добіг кінця, позивачем було запропоновано відповідачу сплатити за користування 2 022 452 ліцензіями у період з лютого 2019 по грудень 2022 рр. винагороду в сумі 10 112 260,00 грн., проте відповідач відмовився у добровільному порядку підписати акт приймання-передачі Комп`ютерної програми за вказаний період та сплатити вказану суму, у зв`язку із чим позивачем також нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 1 156 676,32 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння змінаHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843619/ed_2019_02_28/pravo1/T030435.html?pravo=1#843619" його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1109 цього ж Кодексу, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду міста Києва від 19.07.2019 у справі №910/5670/19 встановлено, що Ліцензійний договір №01-Ф/ОБ від 24.04.2015 припинив свою дію з 28.01.2019, а тому задоволено позовні вимоги ТОВ «УнІТ» про стягнення з АТ «Ощадбанк» 194 065,00 грн. заборгованості за надання ліцензії на використання Комп`ютерної програми за січень 2019 року (до 28.01.2019).

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Платіж за останній місяць дії договору (за січень 2019 року по 28.01.2019) АТ «Ощадбанк» здійснило 16.09.2019.

При цьому судом встановлено, що ПАТ «Ощадбанк» ініціював припинення дії даного договору з 28.01.2019 саме відповідно до п. 10.2. Ліцензійного договору № ОІ-Ф/ОБ від 24.04.2015.

Посилання позивача на те, що спірний договір розірвано на підставі п.10.3, а саме через невиконання Ліцензіатом своїх зобов`язань, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки самим позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідачем протягом 4 років до грудня 2018 року включно, умови договору виконувалися належним чином.

Також є безпідставними доводи позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача винагороди до 2022 року (на майбутнє), оскільки згідно п.п. 3.2 Ліцензійного договору встановлено, що передача Комп`ютерної програми та ліцензій буде оформлятися відповідними Актами приймання-передачі Комп`ютерної програми та надання прав (ліцензій) на використання Комп`ютерної програми щомісяця протягом дії цього договору.

При цьому, на підтвердження своїх вимог, позивач наводить розрахунок кількості примірників ліцензій на майбутнє, проте суд зазначає, що Картка киянина, яка вже є в обігу, може бути припинена у випадках, зокрема, витрати картки, її механічного пошкодження, закінчення терміну дії картки, зміни персональних даних, скасування пільг, смерті утримувача картки тощо, а тому прогнозувати кількість діючих карток на майбутнє (до 2022 року) є неможливим.

Оплата за ліцензію здійснювалась виключно на підставі щомісячних актів приймання-передачі протягом дії Ліцензійного договору, а тому підстав для стягнення винагороди на майбутнє немає.

Суд наголошує на тому, що Ліцензійний договір №01-Ф/ОБ від 24.04.2015 припинив свою дію з 28.01.2019, а листом №02-878 від 15.03.2019 КП «ГІОЦ» повідомило АТ «Ощадбанк», що програмне забезпечення (Комп`ютерна програма), надане ТОВ «УнІТ» на виконання договору про співробітництво щодо впровадження та реалізації інформаційно-телекомунікаційної системи «Картка киянина» №2 від 23.03.2012 між КМДА, ТОВ «УнІТ» та КП «ГІОЦ», було повністю деінстальовано з серверів КП «ГІОЦ» 29.12.2018 о 16 год. 45 хв., що підтверджується актом деінсталяції програмного забезпечення від 29.12.2018.

Листом №051/9179/1-002/2 від 08.04.2019КП «ГІОЦ» підтвердив інформацію про припинення використання програмного забезпечення ТОВ «УнІТ» у зв`язку з припиненням з 01.01.2019 дії трьохстороннього договору про співробітництво від 23.03.2012 №2.

Крім того, відповідно до п.п. «ж» п. 4.4 ліцензійного договору сторони встановили, що в разі припинення (закінчення строку дії) договору. Ліцензіат зобов`язаний негайно припинити використання Комп`ютерної програми.

Доказів продовження використання відповідачем Комп`ютерної програми матеріали справи також не містять.

Не обґрунтованими є й посилання позивача на проведені ним «Тестування Карток киянина», оскільки зі змісту наданого «Тестування» не вбачається жодної інформації, що була б зрозуміла або могла б бути інтерпретована як така, що підтверджує наявність інформації на 2 022 452 банківських картках.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що позивач не довів належними, допустимими та достатніми доказами, в розумінні ст. 73-77 ГПК України, ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології».

Таким чином, в задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України , суд -

В И Р І Ш И В:

1. В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні інформаційні технології» (вул. Червоноармійська, буд. 55, м. Київ, 03150) до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Госпітальна, буд. 12Г, м. Київ, 01001) про стягнення заборгованості у розмірі 11 268 936,32 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.02.2020

Суддя В.О.Демидов