УХВАЛА

м. Київ

17.02.2020Справа № 910/1973/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт"

на бездіяльність Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

у справі № 910/1973/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт"

до Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про стягнення 1 374 126,00 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 83 591,91 грн. 3% річних та 674 947,97 грн. інфляційних втрат.

11.03.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2019 касаційну скаргу акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 у справі за № 910/1973/18 змінено, зменшивши суми інфляційних втрат, що підлягають стягненню з акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" з 674 947,97 грн. до 656 450,07 грн. та 3% річних з 83 591,91 грн. до 81 300,95 грн., рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 у справі за № 910/1973/18 в частині стягнення з акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" судового збору за подання позовної заяви змінено, зменшивши суму судового збору, що підлягає стягненню з відповідача з 11 378,10 грн. до 11 066,27 грн., в решті рішення Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 у справі за № 910/1973/18 залишено без змін, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" на користь акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" 1 091,42 грн. судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

23.12.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" подано скаргу на бездіяльність Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2019, справу № 910/1973/18 передано для розгляду скарги на дії ДВС судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" на бездіяльність Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві залишено без руху.

13.01.2020 представником скаржника подано заяву про усунення недоліків скарги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 розгляд скарги призначено на 27.01.2020.

У судове засідання 27.01.2020 представники стягувача (скаржника) та боржника з`явились, представник ДВС не з`явився.

У судовому засідання 27.01.2020 представник боржника зазначив, що виконавче провадження № 59232458 приєднано до зведеного виконавчого провадження, в зв`язку з чим просив надати час для можливості надання такої постанови.

Представник скаржника проти заявленого клопотання боржника про надання часу для можливості надання постанови про приєднання виконавчого провадження № 59232458 до зведеного виконавчого провадження не заперечував.

Враховуючи надані представниками сторін пояснення у судовому засіданні, судом оголошено перерву до 11:00 год.

Після оголошеної перерви, представники сторін з`явились, проте постанови про приєднання виконавчого провадження № 59232458 до зведеного виконавчого провадження не сторони надали, в зв`язку з чим, заслухавши пояснення представників сторін, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду скарги до 10.02.2020, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 10.02.2020 представники стягувача (скаржника) та боржника з`явились, представник ДВС не з`явився.

При цьому, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 залишені ДВС без виконання, матеріали виконавчого провадження № 59232458 суду не надані, як і відсутні будь-які пояснення щодо неможливості надання матеріалів виконавчого провадження на виконання вимог ухвали суду від 14.01.2020.

З огляду на невиконання Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 в частині надання копій матеріалів виконавчого провадження № 59232458, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду скарги на 17.02.2020 та повторно зобов`язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в строк до 14.02.2020 надати суду копії матеріалів виконавчого провадження № 59232458.

13.02.2020 представником ДВС подано матеріали виконавчого провадження.

У судове засідання 17.02.2020 представник стягувача (скаржника) з`явився, представники боржника та ДВС не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" на бездіяльність Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з огляду на наступне.

Звертаючись із скаргою до суду скаржник зазначає, що до теперішнього часу рішення суду не виконане та на його клопотання про подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів, необхідних для перерахування скаржнику коштів, ДВС не було надано жодної відповіді, в зв`язку з чим, скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №59232458 щодо неподання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, що необхідні для перерахування ТОВ Хеліпорт» коштів, стягнутих за рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/1973/18 від 14.06.2018;

- зобов`язати начальника Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні №59232458 подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування ТОВ «Хеліпорт» коштів, стягнутих за рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/1973/18 від 14.06.2018, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №59232458 за наказом Господарського суду міста Києва №910/1973/18 від 11.03.2019.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 27.01.2020 приєднано виконавче провадження № 59232458 до зведеного виконавчого провадження №55350921, боржником за яким є Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз".

В матеріалах справи наявна облікова картка на зведене виконавче провадження №55350921 по Акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", з якої вбачається наявність відкритих виконавчих проваджень по виконанню судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, виконання яких об`єднано у виконавчому провадженні №55350921, зокрема накази господарського суду та виконавчий лист районного суду.

Отже, розглядаючи питання можливості розгляду поданої скарги в порядку господарського судочинства, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У статті 339 та частині першій статті 340 ГПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналогічно врегульовано вказане питання у ч. 1 ст. 447 та ч. 1 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону, з урахуванням вимог статей 339, 340 ГПК України, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно.

Разом з тим ані в ЦПК України, ані в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження", за нормами якого вчинено виконавчі дії.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Проаналізувавши вказані норми, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також, існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Як зазначено вище, у зведеному виконавчому провадженні №55350921 щодо боржника - Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій. Так, згідно із облікової картки вбачається, що у зведеному виконавчому провадженні №55350921 об`єднано виконавчі провадження по виконанню судових рішень господарських судів та Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої вказаної статті, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п`ятій цієї статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Подібні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц (провадження №14-19цс18), від 12.09.2018 у справі № 906/530/17 (провадження №12-213гс18), від 17.10.2018 у справах №927/395/13 (провадження №12-189гс18), №5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05.12.2018 у справі №904/7326/17 (провадження №12-197гс18), від 13.02.2019 у справі №808/2265/16 (провадження №11-1334апп18), від 10.04.2019 у справі №908/2520/16 (провадження №12-30гс19) та від 15.05.2019 у справі №924/1389/13.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, скарга на бездіяльність посадових осіб Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві стосується судового оскарження бездіяльності державних виконавців під час виконання ними зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, і відповідно до частини першої статті 287 КАС України підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 911/346/18.

В свою чергу, розділ VІ Господарського процесуального кодексу регулює процесуальні питання, пов`язані з судовим контролем за виконанням судових рішень.

Зокрема, статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Водночас, у разі відсутності спеціальної норми, щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді заява, до таких заяв мають застосовуватись положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема статті 231 ГПК України.

В даному випадку, суд вважає за можливе, застосувати приписи п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких, Господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Оскільки, оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби під час виконання ними зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, провадження за скаргою підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234, ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" на бездіяльність Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у справі № 910/1973/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" до Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про стягнення 1 374 126,00 грн. закрити.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Хеліпорт" що подана скарга на бездіяльність Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 18.02.2020.

Суддя О.А. Грєхова