РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2020 року м. Чернігівсправа № 927/917/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фаворит-Ш.8",

вул. Шевчука, 8, кв. 156, м. Чернігів, 14005

до відповідача: Приватного підприємства "Енергосервісна компанія "Фаворит-Сервіс",

юридична адреса: пр. Миру, 68, оф. 919, м. Чернігів, 14000

адреса для листування: вул. Гетьмана Полуботка, буд. 5, кв. 8, м. Чернігів, 14000

про розірвання договору,

за участю представників сторін:

від позивача: Лопатка В.М., адвокат, Войтенко О.В., директор,

від відповідача: Бабинець С.П., адвокат.

У судовому засіданні 13.02.2020 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем подано позов про розірвання договору №4/1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного 10.07.2018 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Фаворит-Ш.8" та Приватним підприємством "Енергосервісна компанія "Фаворит-Сервіс".

Позовні вимоги обґрунтовані неодноразовим порушенням відповідачем умов договору від 10.07.2018 №4/1 і законодавства України.

Ухвалою суду від 22.11.2019, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2019.

04.12.2019, у встановлений судом строк, до господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатком, в якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилається на те, що підприємством надавалася письмова інформація щодо виконання договору №4/1 від 10.07.2018 особисто голові правління Войтенко О.В., копія звітів щодо виконання вказаного договору не зберіглася. Позивач був ознайомлений з прейскурантом цін, який визначає перелік і вартість послуг, які надаються підприємством, про що свідчать підписані позивачем акти надання послуг. Жодних претензій від позивача про несвоєчасне виконання умов договору №4/1 від 10.07.2018 не надходило. Кошторис витрат надавався позивачу на погодження, прийняття кошторису витрат на рік це внутрішня справа об`єднання, отже звітувати підприємство за його виконання не зобов`язане. Також відповідач вважає, що він не зобов`язаний мати у себе в штаті працівника, який пройшов атестацію на відповідність кваліфікаційним вимогам професії менеджер (управитель) житлового будинку (групи будинків) у зв`язку з тим, що ПП ЕК "Фаворит-Сервіс" не є Управителем, а виключно надавачем послуг, перелік яких визначений договором №4/1 від 10.07.2018.

16.12.2019 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідачем не надано підтверджуючих доказів того, що керівником були вжиті заходи для розлідування зникнення звітів, не надано інформації при яких обставинах стало відомо про факт зникнення звітів. Також відповідачем не надано додатку №1, який визначає перелік і вартість послуг. За умовами п.2.2.4 договроу відповідач зобов`язаний надавати звіт про використання коштів. Твердження відповідача про те, що вони не є Управителем прямо суперечить договору та чинному законодавству.

У підготовчому засіданні 17.12.2019 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.01.2020.

У підготовчому засіданні 14.01.2020 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.01.2020.

У судовому засіданні 28.01.2020 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 04.02.2020.

У судове засідання 04.02.2020 прибули повноважні представники сторін, суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні на 13.02.2020.

У судове засідання 13.02.2020 прибули повноважні представники сторін, відбулись судові дебати.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини.

10.07.2018 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Фаворит-Ш.8" (далі замовник, позивач) та Приватним підприємством "Енергосервісна компанія "Фаворит-Сервіс" (далі управитель, відповідач) укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №4/1 (надалі договір) (а.с. 11-14).

Відповідно до п. 1.1 договору за плату на умовах передбачених цим договором безпосередньо та (або) шляхом залучення фізичних та(або) юридичних осіб надає послуги з управління багатоквартирним будинком та інші послуги.

Перелік, вартість послуг, які надаються субпідрядними організаціями і фізичними особами підприємцями та послуги, що надаються безпосередньо управителем зазначаються в Додатку 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору (п.3.1 договору).

Вартість комунальних послуг встановлюється в межах норм чинного законодавства, а вартість інших послуг з управління багатоквартирним будинком за згодою сторін (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.5.1 договору щомісячні витрати управителя пов`язані з наданням послуг з управління та витрати на обслуговування будинку та інші витрати по цьому договору замовник сплачує на розрахунковий рахунок управителя не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п.8.1 договору цей договір набуває чинності в момент його підписання і діє протягом року.

10.07.2018 між тими ж сторонами підписано Додаткову угоду №1 про внесення змін до договору, якою дійшли згоди викласти п.3.1 договору у наступній редакції: Перелік, вартість послуг, які надаються субпідрядними організаціями і фізичними особами підприємцями та послуги, що надаються безпосередньо управителем зазначаються в Додаткових угодах та додатках до Додаткових угод до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Також додатковою угодою внесено до розділу 3 договору п.3.11.

Крім того, в угоді сторони передбачили вважати Додаток №1 від 10.07.2018 до договору таким, що втратив чинність від 10.07.2018.

Позивач зазначає, що відповідач неодноразово порушував умови договору і законодавства України, зокрема, не надавав письмову інформація щодо виконання договору. Додаток 1 до договору, де значаться ціни та тарифи, вважається таким, що втратив чинність. Нові тарифи сторонами не погоджені. Відповідач не звітував перед позивачем про виконання кошторису за 2018 рік, а також не погоджував кошторис на 2019 рік. Станом на 28.10.2019 відповідач відсутній у реєстрі атестованих осіб.

Так, листом від 05.08.2019 позивач звертався до відповідача з вимогою надати у термін 10 днів: кошторис витрат на ремонт даху ОСББ "Фаворит-Ш.8"; звіт про рух та використання коштів ОСББ "Фаворит-Ш.8" за 1 півріччя 2019 року; розцінки на послуги; інформацію з переліком виконаних робіт з поточного ремонту, з окремими розцінками по кожному виду робіт. Також в листі позивач зазначив, що з 01.01.2019 по сьогоднішній день не було надано жодного додатку до договору з прописаними розцінками, за якими проводяться роботи у будинку по договору №4/1 від 10.07.2018 та просив надати такі додатки у термін 10 днів. Крім того, позивач повідомив відповідача, що до вирішення всіх питань правління будинку забороняє перераховувати будь-які кошти на банківській рахунок відповідача (а.с. 16).

Листом від 15.08.2019 №31 відповідач повідомив позивача, що договір №4/1 від 10.07.2018 вважається продовженим на наступний однорічний строк; Додаток про послуги, що надаються управителем знаходиться на уточненні та доробці, про що додатково буде проінформовано (а.с. 17).

Листом від 19.08.2019 позивач звертався до відповідача з вимогою в строк 5 робочих днів надати інформацію про дебіторську та кредиторську заборгованість, акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 31.07.2019. Також в листі зазначено, що у позивача нема жодного документа, що підтверджує за якими розцінками ведуться роботи та надаються послуги (а.с. 18).

23.08.2019 відповідач повторно, як зазначено в листі, направив позивачу з супровідним листом №34 додатки до договору №4/1 та просив повернути один екземпляр підписаних додатків (а.с. 19-27).

29.08.2019 позивач направив відповідачу лист про розірвання з 29.08.2019 договорів №4/1 від 10.07.2018 та №11/32 від 10.04.2019 (а.с. 28).

У відповідь на вказаний лист про розірвання договорів відповідач листом від 04.09.2019 №39 повідомив, що згідно з п.8.9 договору №4/1 від 10.07.2018 позивач не повідомив управителя про відмову від договору, тому договір вважається продовженим на наступний однорічний строк. Також в листі зазначено, що з боку позивача письмових скарг та претензій не надходило. Відповідач просив надати рішення загальних зборів ОСББ "Фаворит-Ш.8" про надання голові правління Войтенко О.В. повноважень про розірвання договору (а.с. 29).

22.10.2019 представником позивача направлено відповідачу лист №02-10/19, в якому зазначено бажання позивача розірвати договір про надання послуг з управління будинком та прохання повідомити про можливу дату та місце підписання додаткової угоди про розірвання вказаного договору (а.с. 30).

Відповідач листом від 25.10.2019 №51 у відповідь на лист №02-10/19 просив позивача конкретизувати які саме порушення договору здійснювалися відповідачем та повідомив, що не вбачає причин для розірвання договору. Також, з посиланням на п.8.6 договору, відповідач вважає, що договір не може бути розірваний в односторонньому порядку.

Недосягнення сторонами згоди щодо розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.07.2018 №4/1 стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами та в яких виник спір, суд виходить з такого.

Із змісту ст.15,16 ЦК України, ст.20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів в тому числі є припинення правовідношення.

01.07.2015 набрав чинності Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015р. №417-VIII, який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Статтею 9 вказаного Закону визначено форми управління багатоквартирним будинком. В частині 1 цієї норми встановлено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з ч.1 ст.10 цього Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

За приписами ч.1 ст.11 Закону "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Спеціальним Законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку є Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 № 2866-III (набрав чинності 01.01.2002).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації (ч.ч. 1, 14 ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02.08.2016 зареєстровано юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фаворит-Ш.8", номер запису 1 012674; керівник Войтенко О.В. (а.с. 110).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії примірнику договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.07.2018 №4/1, вона підписана сторонами та скріплена їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності. Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного правочину в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано.

Об`єктом спірних відносин є надання послуг з управління багатоквартирним будинком та інших послуг за плату.

Отже, за своєю правовою природою укладений між сторонами договір від 10.07.2018 №4/1 є договором про надання послуг.

Згідно з п.8.1 договору цей договір набуває чинності в момент його підписання і діє протягом року.

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомила письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк і так кожного разу (п. 8.9 договору).

Судом встановлено, що строк дії договору закінчувався 10.07.2019. Жодна із сторін не повідомила письмово іншу сторону про відмову від договору. Отже, договір вважається продовженим на наступний рік, строк дії договору продовжено до 10.07.2020.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.8.6 договору цей договір може бути розірвано за згодою сторін або в судовому порядку.

Загальний порядок для розірвання договорів визначений ст. 188 ГК України.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Позивач надсилав відповідачу пропозиції щодо розірвання договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.07.2018 №4/1.

Відповідач не вбачає причин для розірвання вказаного договору.

Тобто, сторони не досягли згоди щодо розірвання договору від 10.07.2018 №4/1.

Вирішуючи спір суд також враховує наступне.

Згідно зі ст. 13, 14, 526 ЦК України цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач зазначає, що за весь час договірних відносин вказані в п. 2.2.4, 3.5, 4.1 договору зобов`язання відповідач не виконував.

Відповідач зазначає, що підприємством надавалася письмова інформація щодо виконання договору №4/1 від 10.07.2018 особисто голові правління Войтенко О.В., копія звітів щодо виконання вказаного договору не зберіглася у зв`язку з тим, що після звільнення деяких працівників з підприємства зазначені документи зникли.

Судом встановлено, що відповідно до умов п. 2.2.4, 3.5, 4.1 договору сторони погодили, що управитель (відповідач) зобов`язаний забезпечити ведення обліку доходів і витрат. Управитель забезпечує контроль та ведення технічної документації щодо стану, утримання та експлуатації об`єктів, що входять до складу багатоквартирного будинку, складання бухгалтерської, фінансової, статистичної та іншої звітності. Щокварталу, не пізніше як за п`ятнадцять календарних днів після завершення звітного кварталу, Управитель має надавати Замовнику письмову інформацію щодо виконання цього договору.

Підтверджуючих доказів того, що вказана інформація надавалась позивачу, або доказів того, що керівником були вжиті заходи для розслідування зникнення звітів, інформації при яких обставинах стало відомо про факт зникнення звітів відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідачем не спростовано доводи позивача щодо порушення вказаних в договорі зобов`язань.

Також позивач зазначає, що йому невідомо на підставі яких цін та тарифів відповідачем визначається плата, яка підлягає оплаті за виконання договору.

Відповідач зазначає, що позивач був ознайомлений з прейскурантом цін, який визначає перелік і вартість послуг, які надаються підприємством, про що свідчать підписані позивачем акти надання послуг, що жодних претензій від позивача про несвоєчасне виконання умов договору №4/1 від 10.07.2018 не надходило.

Відповідно до п. 3.1 договору перелік, вартість послуг, які надаються субпідрядними організаціями і фізичними особами підприємцями та послуги, що надаються безпосередньо управителем зазначаються в Додатку 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Вартість комунальних послуг встановлюється в межах норм чинного законодавства, а вартість інших послуг з управління багатоквартирним будинком за згодою сторін (п. 3.2 договору).

В матеріалах справи наявна копія Додатку №1 до договору, в якому наведено перелік та вартість послуг (а.с. 21-27).

Однак, в матеріалах справи також міститься підписана сторонами Додаткова угода №1 від 10.07.2018 про внесення змін до договору №4/1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.07.2018, якою сторони дійшли згоди вважати Додаток №1 від 10.07.2018 до договору таким, що втратив чинність від 10.07.2018.

Відповідно до ч.1, 2 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач без додаткової оплати має право одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості.

Виконавець комунальної послуги зобов`язаний без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством (п.3 ч.2 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Аналогічні норми прописані в п.40 та п. 43 Постанови Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2019 Про затвердження правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Документів, підписаних сторонами та дійсних на момент прийняття рішення судом, в яких зазначається перелік та вартість послуг, які надаються, сторонами суду не надано.

Отже, у суду відсутні докази того, що сторонами погоджено перелік та вартість послуг, які надаються по оспорюваному договору, що суперечить умовам договору та діючим нормам Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Також позивач зазначає, що відповідачем не було здійснено звітування перед ним про виконання кошторису за 2018 рік, а також не погоджувався кошторис на 2019 рік.

Відповідач зазначає, що кошторис витрат надавався позивачу на погодження, прийняття кошторису витрат на рік це внутрішня справа об`єднання, отже звітувати підприємство за його виконання не зобов`язане.

Відповідно до п.10 ч.4 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження.

Ч.2 ст. 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що управитель веде окремий облік доходів і витрат (облікову карту) щодо кожного багатоквартирного будинку, який перебуває в його управлінні, та забезпечує співвласникам багатоквартирного будинку вільний доступ до цієї інформації щодо їхнього будинку в порядку, передбаченому договором.

Докази, які б свідчили про звітування відповідачем перед споживачами про виконання кошторису витрат та про погодження споживачами кошторису на поточний рік, у суду відсутні, що свідчить про порушення відповідачем умов Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Крім того, як зазначає позивач, станом на 28.10.2019 відповідач відсутній у реєстрі атестованих осіб.

Відповідач вважає, що він не зобов`язаний мати у себе в штаті працівника, який пройшов атестацію на відповідність кваліфікаційним вимогам професії менеджер (управитель) житлового будинку (групи будинків) у зв`язку з тим, що ПП ЕК "Фаворит-Сервіс" не є Управителем, а виключно надавачем послуг, перелік яких визначений договором №4/1 від 10.07.2018.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Пунктом 2 ч.1 ст.1 визначено, що виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги п. 9 ч.1 ст.1 Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Ст.18 ч.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Як вище встановлено судом, між позивачем, як замовником та відповідачем, як управителем 10.07.2018 укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №4/1, відповідно до п. 1.1 якого відповідач зобов`язався за плату на умовах передбачених цим договором безпосередньо та (або) шляхом залучення фізичних та(або) юридичних осіб надавати послуги з управління багатоквартирним будинком та інші послуги.

Зважаючи на вказані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що відповідач є управителем і йому частково передано функції з управління багатоквартирним будинком. Також відповідач є виконавцем послуг, що вбачається із загальних положень договору про надання послуг.

Відповідно до абз. 1 ч.5 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (введено в дію з 01.01.2019) управитель юридична особа зобов`язаний мати у штаті щонайменше одного найманого працівника, який пройшов професійну атестацію на відповідність кваліфікаційним вимогам професії "менеджер (управитель) житлового будинку (групи будинків)".

Відповідачем вказані вимоги закону не виконано, доказів того, що у штаті відповідача є найманий працівник, який пройшов професійну атестацію на відповідність кваліфікаційним вимогам професії "менеджер (управитель) житлового будинку (групи будинків)", суду не надано.

Відповідно до ч.7 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі невиконання управителем вимог цього Закону та договору співвласники багатоквартирного будинку або об`єднання співвласників багатоквартирного будинку мають право вимагати дострокового припинення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та договору № 4/1 від 10.07.2018 є підставою для дострокового припинення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заперечення відповідача не спростовують зроблені висновки суду.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задовольнню повністю.

При ухвалені рішення у даній справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 124 ГПК України разом з позовною заявою позивачем подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: судовий збір у сумі 1921,00грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00грн.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

Отже, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

На момент винесення судового рішення у справі правові підстави для вирішення питання щодо розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні, враховуючи що матеріали справи не містять належних доказів реального понесення таких витрат учасниками справи. Водночас позивач скористався своїм процесуальним правом та до закінчення судових дебатів повідомив суд про подання відповідних доказів в межах строків, обумовлених ч.8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.129, 232-233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 4/1 від 10.07.2018, укладений між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Фаворит-Ш.8" (вул. Шевчука, 8, кв. 156, м. Чернігів, 14005, ) та Приватним підприємством "Енергосервісна компанія "Фаворит-Сервіс" (пр. Миру, 68, оф. 919, м. Чернігів, 14000, ).

Стягнути з Приватного підприємства "Енергосервісна компанія "Фаворит-Сервіс" (пр. Миру, 68, оф. 919, м. Чернігів, 14000, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фаворит-Ш.8" (вул. Шевчука, 8, кв. 156, м. Чернігів, 14005, ) 1921,00грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 19.02.2020.

Суддя В.В. Моцьор