ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р.Справа № 5023/10655/11

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Савченко А.А.

Без виклику представників сторін.

розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Київський бронетанковий завод", м. Київ
до Державного підприємства "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків

про стягнення коштів в межах провадження у справі про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева"

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області розглядається справа про банкрутство ДП "завод ім. В.О. Малишева" № 5023/10655/11.

ДП "Київський бронетанковий завод" звернулося до суду з позовом заявою до ДП "Завод ім. В.О. Малишева", в якій просить суд стягнути з відповідача 41674,84 грн основного боргу, 16316,12 грн інфляційних та 427994 грн - 3% річних, а також просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2019 прийнято позовну заяву. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

23.01.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач не визнає позов в частині нарахування 3% річних та інфляції, оскільки згідно ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, який вступив в дію 21.10.2019, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Під час розгляду матеріалів справи судом встановлено, що додані позивачем до позовної заяви копії деяких документів є неналежної якості, що не дає змогу дослідити їх зміст.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про необхідність витребувати у позивача належним чином засвідчені належної якості копії наступних документів: листа № 2460/32 від 26.05.2016 до В.о. директора "Київського бронетанкового завода" Шкавро В.П.; виписку системи "Клиент - Банк" АТ "Укрексимбанк" щодо клиента ДП Київський БТЗ" за період, за який відповідна виписка надавалась до позовної заяви з позначенням здійснених оплат відповідача за договором; копію акту звірки взаємних розрахунків між ДП "Завод імені В.О. Малишева" та ДП Київський бронетанковий завод" станом на 01.11.2018.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2020 ухвалено позивачу надати належним чином засвідчені належної якості копії вищезазначених документів.

07.02.2020 на виконання вимог ухвали суду позивач надав зазначені документи разом з клопотанням про їх долучення до матеріалів справи (вх. 3225).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору , господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

26 травня 2016 року між Державним підприємством "Київський бронетанковий завод" та Державним підприємством "Завод імені В.О. Малишева" була здійснена домовленість стосовно постачання позивачем на користь відповідача ланцюг 432.26.001сб у кількості 3 штуки, уловлювач 434.27.011СБ-1 у кількості 3 штуки, підтвердженням чого є лист № 2460/32 від 26.05.2016 р. Крім того, відповідач листом № 2460/32 від 26.05.2016 гарантував оплату та листом . У 2862/32 від 23.06.2016 гарантувало здійснити оплату до 30.06.2016 р.

Позивачем було поставлено продукцію на загальну суму 125 024,52 грн, підтвердженням чого є видаткова накладна № 294 від 17.06.2016 видаткова накладна № 305 від 24.06.2016, а також довіреність № 1354 від 16.06.2016 довіреність № 1391 від 23.06.2016.

08.06.2016 ДП "КБТЗ" було виписано рахунок на оплату № 191 на загальну 125 024,52 грн у зв`язку з чим відповідачем було здійснено часткову оплату за поставлену продукцію у розмірі 83 349,68 грн, підтвердженням чого є виписки з банку, які знаходяться в матеріалах справи.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, наголошує на тому, що належним чином виконав свої зобов`язання щодо поставки продукції відповідачу, а відповідач прийняв дану продукцію, однак свої зобов`язання щодо оплати поставленої продукції в повному обсязі не виконав.

Позивачем було направлено до Відповідача претензію № 16У від 21.06.2019 щодо перерахування залишку коштів у розмірі 41 674,84 грн, однак відповіді на претензію від відповідача позивач не отримав.

Крім того, між позивачем і відповідачем було підписано акт звіряння взаємних розрахунків станом на 01.11.2018, де відповідач погоджує заборгованість у сумі 41 674,84 грн.

Однак, станом на 02.12.2019 відповідач не здійснив оплату позивачу за поставлену продукцію на загальну суму 41 674,84 грн, вказані обставини стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, позивачем було нараховано відповідачу інфляційні у розмірі 16 316,12грн та 3 % річних в сумі 4 279,94 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача.

У відповідності до відзиву відповідача, останній погасив заборгованість, зокрема сплатив основний борг у розмірі 41 674,84 грн, що підтверджується наданою відповідачем випискою по рахунку від 17.01.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вищенаведене, в зв`язку з тим, що відповідач сплатив позивачу 41 674,84 грн основного боргу після звернення позивача з даним позовом до суду, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в зв`язку з відсутністю предмету спору в частині стягнення з відповідача на користь позивача 41674,84 грн заборгованості.

В той же час, суд зазначає, що ухвалою суду від 27.12.2011р. порушено провадження у справі за заявою ДП "Львівський бронетанковий завод" про визнання банкрутом ДП "Завод ім. Малишева", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 18.01.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів та зобов`язано розпорядника майна надати рішення комітету кредиторів щодо застосування до боржника судових процедур банкрутства разом з належним чином оформленим протоколом засідання комітету кредиторів.

На цей час справа перебуває на стадії розпорядження майном.

Суд зазначає, що заявлені ДП "Київський бронетанковий завод" вимоги до відповідача є поточними.

Враховуючи вищевикладені обставини, в відхиляються господарським судом і посилання відповідача на неправомірність нарахування позивачем інфляційних та 3%річних з огляду на положення ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, згідно з ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію не застосовуються фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Частиною п`ятою цієї ж статті передбачено, що дія мораторію не поширюється на поточних кредиторів.

Зважаючи на це положення Кодексу України з процедур банкрутства, судом зроблено висновок про те, що відкриття провадження у справі про банкрутство відносно відповідача і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, не встановлюють обмежень щодо нарахувань інфляційних та 3 % річних, оскільки позивач є поточним кредитором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою здійснених позивачем розрахунків трьох відсотків річних та втрат від інфляції судом встановлено їх обґрунтованість та арифметичну вірність.

За викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення інфляційні у розмірі 16 316,12грн. та 3 % річних в сумі 4 279,94грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 635,37 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 20, 129, 194, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 ,ч.5 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім. В. О. Малишева" (61001, Харківська область, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код 14315629) на користь Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 34-А, код 14302667)- інфляційні у розмірі 16 316,12 грн та 3 % річних в сумі 4 279,94 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 635,37 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення основного боргу в сумі 41674,84 грн - закрити провадження у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державне підприємство "Київський бронетанковий завод" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 34-А, код 14302667).

Відповідач: Державне підприємство "Завод ім. В. О. Малишева" (61001, Харківська область, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код 14315629) .

Головуючий суддя Суддя Суддя Усатий В.О. Савченко А.А. Яризько В.О.