ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2020 р.м. ХарківСправа № 922/4170/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Царська птиця", смт.Вільшани Харківської області
про стягнення 6748,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 року позивач - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Царська птиця" про стягнення 6748,62 грн. заборгованості за договором розподілу природного газу, до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання №42АРКm5198-17 від 30.11.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4170/19 в порядку спрощеного позовного провадження справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановивши учасникам справи строки для надання заяв по суті спору.

Відповідач отримав вищезазначену ухвалу суду 31.01.2019 року, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Однак, відповідач своїми процесуальними правами не скористався, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (Позивач) на підставі рішення річних загальних зборів акціонерів, що відбулися 16.04.2019 року та внесених змін до Статуту - є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.05.2019 року, 1-шої 2-гої сторінки Статуту.

Позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - є Оператором ГРМ, здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем та діючого законодавства України.

Відповідно до визначення вказаного у Розділі І Глави 1 пункту 4 Кодексу газорозподільних систем - Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) є суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до Законів України «Про ринок природного газу», «Про природні монополії», «Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 року №715 - затверджено Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 - Кодекс газорозподільних систем (надалі - Кодексу ГРМ).

Кодекс газорозподільних систем розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу». Дія Кодексу газорозподільних систем поширюється на Операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Згідно з Кодексом ГРМ договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Царська птиця» шляхом підписання заяви-приєднання №42АРКт5198-17 від 30.11.2017 року, уклав з Позивачем, як з Оператором ГРМ публічний типовий Договір розподілу природного газу (надалі - Договір, копія якого разом з Додатком №4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживання» до Договору наявний в матеріалах справи).

Детальна інформація про юридичну особу видана на Відповідача Міністерством юстиції України (копія наявна в матеріалах справи) підтверджує, що Відповідач зареєстрований як юридична особа, в Єдиному державному реєстрі відомостей про юридичних осіб, та не перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство, санації та процедурі ліквідації (додаються Детальна інформація про фізичну особу (безкоштовний запис) видана на Відповідача Міністерством юстиції України, копія Свідоцтва про державну реєстрацію Відповідача)

У відповідності до пункту 2.1 Договору, додатку №4 до Договору та заяви-приєднання - №42АРКт5198-17 від 30.11.2017 року Позивач зобов`язується надати Відповідачу послугу з розподілу природного газу на об`єкті Відповідача за адресою: м.Харків, вул.Різдвяна, буд.16, а Відповідач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені у Договорі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: копією Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 21.10.2015 року №1523, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2015 року, копією 1-шої сторінки Технічного паспорту виданого на об`єкт Відповідача).

В результаті проведення повірки лічильнику газу було виявлено його несправність, в результаті чого було донараховано вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання, яку відповідач не оплатив.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч.3, 4, 7 ст.179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Так ч.1 ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Так, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу відповідно до п.2 Розділу VI Глави 1, п.3 Розділу VI Глави 3 Кодексу газорозподільних систем надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що є публічним та укладається за типовою Формою з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу відповідно до п.2 Розділу VI Глави 1, п.3 Розділу VI Глави 3 Кодексу газорозподільних систем надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що є публічним та укладається за типовою Формою з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України.

25.02.2019 року представниками Позивача було проведено огляд, обстеження системи газопостачання, газового обладнання, лічильник газу (Комплекс вимірювальний) КВР-1.02 <540- 40-0/65 заводський №00309 на Об`єкті Відповідача за адресою: м.Харків. вул.Різдвяна, б.16 та виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме Розділу XI Глави 2 п.3 п.п.1 Кодексу ГРМ пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання природного газу комерційним ВОГ не обліковуються або обліковуються некоректно та було складено:

- Акт про порушення №040/19 від 25.02.2019 року, (копія акту додається), який підписано зі сторони Відповідача без зауважень;

- Акт контрольного огляду вузла обліку №2502-2С/19 від 25.02.2019 року, який підписано зі сторони Відповідача без зауважень;

- Протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку №471/19 від 25.02.2019 року, який підписано зі сторони Відповідача без зауважень.

Відповідно до Розділу XI Глави 5 п.1 Кодексу ГРМ - у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у Главі 2 Розділу XI Кодексу ГРМ, на місці їх виявлення представником Позивача (Оператора ГРМ) складається акт про порушення.

25.02.2018 року представниками Позивача було демонтовано лічильник газу (Комплекс вимірювальний) типу КВР-1.02 (540-40-0/65 заводський №00309 і направлено на проведення позачергової повірки та повідомлено Відповідача про дату, час та місце проведення позачергової повірки (додається копія Протоколу щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку №471/19 від 25.02.2019 року, підписаний Відповідачем), відповідальна особа за доставку ЗВТ для проведення повірки був Відповідач.

Відповідно до Розділу І Глави 1 пункту 4 Кодексу ГРМ визначенням вказано, що: лічильник газу - це засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку;

- засіб вимірювальної техніки/ЗВТ - це технічний засіб, включаючи лічильник газу, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики;

- повірка лічильника газу - це встановлення придатності до застосування лічильника газу на підставі результатів контролю його метрологічних характеристик, що здійснюється в установленому законодавством порядку.

26.02.2019 року незалежним метрологічним органом Державне підприємство "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" (скорочена назва - ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ") за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (ЗВТ не відповідає вимогам "п.А.7.1 ГРИС.407368.001 НЕ "КОМПЛЕКСИ ВИМІРЮВАЛЬНІ КВ. Настанова щодо експлуатації". Підстави для визнання ЗВТ непридатним: "При пропусканні повітря ротори вимірювального комплексу не обертаються".

За результатами повірки ЗВТ/лічильника газу (Комплексу вимірювального), видано Довідку ДП "Укрметртестстандарт" про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-4/7778 ЦСБ 046ПК від 26.02.2019 року, відповідно до якої ЗВТ/лічильника газу (Комплексу вимірювального) типу КВР-1.02 СІ40-40-0/65 заводський №00309 - було визнано непридатним (копії Довідки додається).

Відповідно до пункту 8 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ - Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

В Акті про порушення №040/19 від 25.02.2019 року було зазначено, що Відповідача запрошено 28.02.2019 року за адресою: м.Харків, вул.Москалівська, б.57/59 на засідання постійно діючої комісії Позивача з розгляду Актів про порушення, а також зазначено телефон для зв`язку.

Керуючись пунктами 8, II Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, 28.02.2019 року постійно діючою комісією Позивача, розглянувши Акт про порушення №040/19 від 25.02.2019 року, Акт контрольного огляду вузла обліку №2502-2С/19 від 25.02.2019 року, Протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку №471/19 від 25.02.2019 року, Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-4/7778 ЦСБ 046ПК від 26.02.2019 року, було винесено рішення щодо задоволення Акту про порушення №040/19 від 25.02.2019 року та проведення розрахунку нарахувань згідно з пунктом 4.1 Глави 4 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем - за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання, що підтверджується Протоколом №926 постійно діючої комісії з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, складених у разі виявлення порушень, споживачем (несанкціонованим споживачем), що не є побутовим, вимог Кодексу газорозподільних систем від 28.02.2019 року.

Відповідно до пункту 12 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем - вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення Акту про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ.

На виконання вимог пункту 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, при задоволені комісією Позивача Акту про порушення №040/19 від 25.02.2019 року, було складено Розрахунок необлікованих об`ємів природного газу за період з 01.02.2019 року по 25.02.2019 року, Акт №ХРГ89003150 наданих послуг з розподілу природного газу від 28.02.2019 року, Акт приймання-передачі природного газу №ХРГ0002327 від 28.02.2019 року, рахунок на оплату №690011620 від 11.03.2019 року та з Листом №61103.1-Сл-3711-0319 від 14.03.2019р. Позивачем було направлено Відповідачу для проведення оплати (додаються копії цих доказів та копія повідомлення про відправлення цих доказів та поштової квитанції від 15.03.2019р.).

Відповідно до п.5.1 типового Договору розподілу природного газу - облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу згідно з пунктом 6.6 Договору - здійснюється Споживачем який не є побутовим на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітнім, відповідно до Акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

У випадку відсутності графіка погашення заборгованості за послуги з розподілу природного газу Оператор ГРМ відповідно до п.6.5 Договору має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Відповідно до Кодексу ГРМ, Цивільного кодексу України, Типового Договору розподілу природного газу Позивач надав послуги з розподілу природного газу Відповідачу в об`ємі розподіленого природного газу 20 045 м3 за період з 01.02.2019 року по 25.02.2019 року вартістю - 6472,93 грн. за донараховані обсяги (необлікованого) природного газу.

Один із видів порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування згідно Розділу XI Глави 2 п.З п.п.1 Кодексу ГРМ являються порушення (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як "не з вини споживача"), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Відповідно до пункту 4.1 Глави 4 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: 1) при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки. а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити. перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Розрахований відповідно до вимог Розділу XI Глави 2 п.11. (2) Кодексу ГРМ - необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення Акта про порушення. включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці.

Відповідно до Кодексу ГРМ, Цивільного кодексу України, Типового Договору розподілу природного газу Позивач виставив Відповідачу об`єм розподіленого природного газу в розмірі - 20045 м3 за період з 01.02.2019 року по 25.02.2019 року вартістю - 6 472,93грн, за донараховані обсяги (необлікованого ) природного газу.

Судом встановлено, що за період з 01.02.2019 року по 25.02.2019 року Позивачем надавалися послуги з розподілу природного газу Відповідачу на умовах передбачених типовим Договором з розподілу природного газу, а Відповідач розрахунок за отримані послуги з розподілу природного газу не провів, чим порушив умови Договору який підписаний шляхом підписання Відповідачем заяви-приєднання №42АРКт5198-17 від 30.11.2017 року.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин відповідно до статті 193 Господарського кодексу України - повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Також, відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період лютий 2019 року в розмірі 5504,17 грн. підтверджується матеріалами справи, зокрема рахунком на оплату №69001620 від 11.03.2019 року.

За своєю правовою природою спірний договір є договором поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 ЦК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином.

Відповідачем доказів оплати боргу до суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення боргу за послуги з розподілу природного газу за період лютий 2019 року в розмірі 5504,17грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Щодо нарахування пені суд встановив наступне.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають наслідки встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання за ст.610 ЦК України є його невиконання.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В розумінні ч.ч.2,3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 ГК України).

Вимоги кредитора, які випливають із порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починаються щодо кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Пеня та граничний строк у 6 місяців щодо її нарахування у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором відповідно до п.8.1. Договору - Сторони несуть відповідальність згідно з Договором та чинним законодавством України.

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за Договором він згідно з п.8.2 Договору сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання за типовим Договором з розподілу природного газу позивачем нарахована пеня за зобов`язаннями за період з 11.03.2019 року по 13.12.2019 року в розмірі 969,17 грн.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню за договором пені в розмірі 969,17 грн. за період з 11.03.2019 року по 13.12.2019 року, суд вважає його обґрунтованим, а вимоги по стягненню пені в сумі 969,17 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Щодо нарахування річних, інфляційних суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню річних та інфляційних від простроченої суми за період з 11.03.2019 року по 13.12.2019 року, суд вважає його обґрунтованим, а вимоги по стягненню 125,77 грн. річних та 149,51 грн. інфляційних такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається: висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами статті 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 236, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Царська птиця" (адреса: 62360, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт.Вільшани, вул.Радгоспна, б.21; ) на користь Акціонерного товариства "Харківміськгаз" (адреса: 61004, м.Харків, вул.Москалівська, 57/59; , п/р НОМЕР_1 АБ «Кліринговий дім», м.Київ, МФО 300647) 6748,62 грн., з яких: сума основного боргу - в розмірі 5504,17 грн.; пеня - в розмірі 969,17 грн., 3% річних - в розмірі 125,77 грн., інфляційні втрати - в розмірі 149,51 грн.; та 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" лютого 2020 р.

Суддя К.В. Аріт