РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2020 р.Справа № 910/14470/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмен"

про стягнення 2 071 340,22 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмен" (відповідач) про стягнення 2 071 340,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Дистрибуторського договору № 953513/04/19 від 19.03.2019 р.

Ухвалою суду від 21.10.2019 р. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.11.2019 р.

Протокольною ухвалою від 13.11.2019 р. відкладено підготовче засідання на 10.12.2019 р.

10.12.2019 р. від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 10.12.2019 р. сторін викликано у підготовче засідання на 15.01.2020 р.

Протокольною ухвалою від 15.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2020 р.

У судовому засіданні 04.02.2020 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив; про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

У судовому засіданні 04.02.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19.03.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стілмен" (Дистрибутор) укладено Дистрибуторський Договір №953513/04/19 (надалі - Договір).

За умовами п. 1.2. Договору ТОВ "Стілмен" зобов`язується здійснити продаж від свого імені та за власний рахунок Товару ТОВ "Метінвест-СМЦ" по власних каналах збуту в роздріб, а ТОВ "Метінвест-СМЦ" зобов`язується здійснити поставку (передати у власність Дистрибутора на оплатній основі) вище вказаний Товар.

Згідно з п. 1.3. Договору кількість, асортимент Товару вказуються в Специфікаціях, замовленнях, рахунках та/або видаткових/залізничних накладних до цього Договору.

У відповідності до п. 2.10 Договору Поставка Товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року (далі - "Інкотермс") з врахуванням особливостей, встановлених Договором.

Поставка Товару здійснюється на умовах FCA (склад Постачальника або станція відправлення), якщо інше не вказано в Специфікаціях, рахунку Постачальника або в інших додатках до Договору (п. 2.11 Договору).

Згідно з п. 2.16. Договору, датою поставки товару при самовивозі товару Дистрибутором зі складу Постачальника вважається дата видаткової накладної або товарно-транспортної накладної Постачальника.

Відповідно до п. 2.17 Договору право власності на Товар, а також усі пов`язані з ризики у випадку самовивозу Товару Дистрибутором, переходять від Постачальника до Дистрибутора з моменту передачі Товару останньому.

За умовами п. 2.18. Договору, при передачі товару Постачальник передає Дистрибутору по одні примірнику наступних документів:

- видаткова накладна;

- товарно-транспортна або залізнична накладна (за вимогою Дистрибутора)

- акт приймання-передачі (за вимогою Дистрибутора);

- копія сертифікату якості (за вимогою Дистрибутора).

Відповідно до п. 4.5. Договору Постачальник має право поставити Товар Дистрибутору без попередньої оплати. В цьому випадку Дистрибутор оплачує поставлений Товар у розмірі 100% від вартості поставленого Товару протягом 10 (десяти) календарних днів з дати поставки.

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору за період з 21 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року Постачальник поставив, а Дистрибутор прийняв Товар за договором на загальну суму 8 498 132,12 грн., за видатковими накладними № 92748820 від 21.08.2019р. на загальну суму 517 204,52 грн., № 92749266 від 21.08.2019р. на загальну суму 321 275,41 грн., № 92754844 від 21.08.2019р. на загальну суму 279 564,92 грн., № 92751453 від 21.08.2019р. на загальну суму 298 102,92 грн., № 92754997 від 21.08.2019р. на загальну суму 400 495,13 грн., № 92748380 від 22.08.2019р. на загальну суму 203 662,20 грн., № 92755146 від 22.08.2019р. на загальну суму 361 199,66 грн., № 92752935 від 22.08.2019р. на загальну суму 320 378,41 грн., № 92754164 від 22.08.2019р. на загальну суму 101 338,38 грн., № 92754248 від 23.08.2019р. на загальну суму 299 822,17 грн., № 92759662 від 23.08.2019р. на загальну суму 311 404,50 грн., № 92756385 від 23.08.2019р. на загальну суму 309 696,76 грн., № 92754334 від 23.08.2019р. на загальну суму 256 093,43 грн., № 92753140 від 23.08.2019р. на загальну суму 44 550,00 грн., № 92758237 від 23.08.2019р. на загальну суму 272 576,11 грн., № 92755588 від 23.08.2019р. на загальну суму 280 875,00 грн., № 92758545 від 23.08.2019р. на загальну суму 195 248,52 грн., № 92761122 від 27.08.2019р. на загальну суму 296 700,00 грн., № 92763427 від 27.08.2019р. на загальну суму 92 663,56 грн., № 92761164 від 27.08.2019р. на загальну суму 371 525,92 грн., № 92756778 від 27.08.2019р. на загальну суму 293 767,42 грн., № 92760057 від 27.08.2019р. на загальну суму 347 977,58 грн., №92756351 від 28.08.2019р. на загальну суму 220 170,11 грн., № 92760477 від 28.08.2019р. на загальну суму 349 602,59 грн., № 92757251 від 28.08.2019р. на загальну суму 326 433,17 грн., № 92760748 від 28.08.2019р. на загальну суму 7 172,26 грн., № 92763227 від 28.08.2019р. на загальну суму 349 440,08 грн., № 92763325 від 29.08.2019р. на загальну суму 86 039,22 грн., № 92768825 від 29.08.2019р. на загальну суму 309 773,83 грн., № 92754391 від 30.08.2019р. на загальну суму 86 328,90 грн., № 92772755 від 30.08.2019р. на загальну суму 279 346,94 грн., № 92784532 від 04.09.2019р. на загальну суму 111 944,23 грн., № 92783479 від 06.09.2019р. на загальну суму 100 698,78 грн., № 92778589 від 06.09.2019р. на загальну суму 95 059,49 грн. (а.с. 72-105).

ТОВ "Стілмен" оплатив поставлений позивачем товар на загальну суму 6 685 745,09 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №692, 691, 698, 693, 707, 721, 722, 727, 723, 729, 724, 728, 734, 730, 735, 736, 740, 742, 741, 762, 764, 775, 771, 773, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.108-131).

Пунктом 4.15. Договору сторони домовились, що грошові кошти, які надходять від Дистрибутора в будь-який момент зараховуються Постачальником у черговості, встановленій ст. 534 ЦК України.

Згідно з п. 4.9. Договору, у разі виникнення заборгованості по оплаті Товару, вартості упаковками та всіх витрат, передбачених Договором, невиконаними вважаються ті зобов`язання Дистрибутора, які виникли на підставі Специфікацій, Рахунків та/або Видаткових накладних, виставлених Постачальником, що мають більш пізню дату, незалежно від зазначених Дистрибутором призначень платежу, якщо інше не доведено Постачальником до відома Дистрибутора в письмовій формі.

Таким чином, позивач вказує, що а видатковою накладною № 927604477 від 28.08.2019р. несплачений залишок склав 60 150,13 грн.; а видаткові накладні № 92757251 від 28.08.2019р., № 92760748 від 28.08.2019р. № 92763227 від 28.08.2019р., № 92763325 від 29.08.2019р., № 92768825 від 29.08.2019р., № 92754391 від 30.08.2019р., № 92772755 від 30.08.2019р., № 92784532 від 04.09.2019р., № 92783479 від 06.09.2019р., № 92778589 від 06.09.2019р. - залишились неоплаченими Дистрибутором у повному обсязі.

Таким чином, позивач стверджує, що заборгованість відповідача за поставлений по переліченим вище видатковим накладним по Договору склала 1 812 387,03 грн.

Як передбачено п. 4.14. Договору, в будь-який час протягом строку дії Договору на вимогу Постачальника або Дистрибутора Сторони здійснюють звірку розрахунків і оформлюють акт звірки не пізніше 10 числа місяця, наступного за останнім місяцем дії Договору.

18 вересня 2019 року сторони підписали Акт звірки розрахунків від 18.09.2019 року (а.с.132-135), відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за весь період дії Дистрибуторського договору №953513/04/19 від 19.03.2019 р. станом на 18.09.2019 року склала 1 812 386,63 грн.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 1 812 387,03 грн. заборгованості за Договором, 181 238,70 грн штрафу, 48 849,12 грн пені, 4 440,81 грн. 3% річних та 24 424,56 грн процентів за користування чужими грошовими коштами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом п.14.2 Договору передбачено, що за порушення строків оплати вартості Товару, що поставляється за цим Договором та/або вартості упаковки та/або вартості витрат, передбачених цим Договором, Дистрибутор сплачує Постачальнику пеню в розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за яка нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення. Крім сплати пені за той самий період Дистрибутор сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми неоплаченого Товару в зазначені в Договорі та додатках до нього строки.

Відповідно до п. 14.3. Договору, крім сплати пені та штрафу Сторона, що порушила умови Договору, відшкодовує іншій Стороні заподіяні в результаті цього збитки, а за порушення грошового зобов`язання також сплачує проценти за неправомірне користування коштами.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум штрафу, пені та 3% річних, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача, крім суми заборгованості у розмірі 1 812 387,03 грн, підлягають також 181 238,70 грн штрафу, 48 849,12 грн пені та 4 440,81 грн 3% річних.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 24 424,56 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, суд зазначає наступне.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідальність за неможливість виконання грошового зобов`язання передбачена ст. 625 ЦК України, яка передбачає можливість стягнення з боржника суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, до даних правовідносин між сторонами положення ст. 536 ЦК не можуть застосовуватись, так як у даному випадку відсутній факт користування чужими грошовими коштами. Натомість, має місце прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, тож позивач має право на нарахування передбачених ч.2 ст. 625 ЦК коштів.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень по суті спору не надав, як і доказів сплати заборгованості за Договором, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтями 78, 79 Кодексу передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 812 387,03 грн заборгованості, 181 238,70 грн штрафу, 48 849,12 грн пені та 4 440,81 грн 3% річних є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, підлягають задоволенню. В задоволенні вимог про стягнення з відповідача 24 424,56 грн процентів за користування чужими грошовими коштами суд відмовляє з підстав невідповідності таких вимог положенням чинного законодавства України.

У відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмен" (04655, м. Київ, вул. Лебединська, б.4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15А; ) 1 812 387,03 грн (один мільйон вісімсот дванадцять тисяч триста вісімдесят сім гривень 03 копійки) заборгованості, 48 849,12 грн (сорок вісім тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень 12 копійок) пені, 181 238,70 грн (сто вісімдесят одну тисячу двісті тридцять вісім гривень 70 копійок) штрафу, 4 440,81 грн (чотири тисячі чотириста сорок гривень 81 копійку) 3% річних та 30 703,73 грн (тридцять тисяч сімсот три гривні сімдесят три копійки) судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.02.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна