РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020Справа № 910/17418/19
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601) в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Нетіченська набережна, 8, м. Харків, 61010)

до Державної установи "Центр пробації" (вул. Мельникова, 81, м. Київ, 04050)

про стягнення 20 672,02 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Державної установи "Центр пробації" про стягнення 20 672,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди № 63Е100-2829/18 від 15.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17418/19, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

08.01.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

15.01.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

27.01.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 16.12.2019 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками позивача та відповідача, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі директора Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (Орендодавець) та Державною установою "Центр пробації" (Орендар) укладено договір № 63Е100-2829/18 оренди комерційної нерухомості та відшкодування комунальних послуг (надалі також - договір), за умовами п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар бере у строкове платне користування частину комерційного нежитлового приміщення (далі - Майно), розташоване за адресою: 92801, Луганська область, смт. Біловодськ. вул. Центральна, будівля № 132. Загальна площа приміщень 39,0м2, а саме кімната № 1-102 площею 23,7м2, кімната № 1- 103 площею 11,7м2 та площі загального користування, які розраховуються виходячи з 10% коефіцієнту площ переданих в оренду і становлять 3,6 м. Майно знаходиться на балансі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (далі - Балансоутримувач). Орендоване приміщення передається в оренду з метою розміщення Біловодського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Луганській області.

За приписами п.п. 2.1-2.2 договору, передача Орендареві Майна у строкове платне користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками Сторін Акту приймання-передачі Майна (додаток 1), вказаного в п. 1.1 цього Договору. При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Майна переходить до Орендаря з відповідними наслідками.

Передача Майна в оренду не передбачає передачі Орендареві права власності на нього. Власником орендованого Майна залишається Орендодавець, а Орендар користується ним протягом строку дії цього Договору.

Як встановлено у пунктах 3.1-3.1.5 договору, за домовленістю сторін орендна плата складається з плати за приміщення.

За базовий місяць оренда Майна становить 30,00 грн. без ПДВ (20%) за 1 м2 приміщень (Додаток 2). Крім того, ПДВ 6,00 грн. Всього розмір орендної плати за перший місяць становить 36,00 грн. Орендна плата за перший місяць оренди за 39,0 м2 всієї орендованої площі становить 1170,00 грн. Крім того ПДВ (20%) 234,00 грн. Разом з ПДВ 20% - 1404.00 грн.

Розмір місячної орендної плати є фіксованим та не підлягає коригуванню на індекс інфляції.

Оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою, що діє на дату виникнення податкового зобов`язання.

Сума орендної плати по Договору за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 складає 8424,00 грн. В тому числі ПДВ - 1404,00 грн.

Орієнтовна сума витрат на відшкодування комунальних послуг з 01.07.2018 по 31.12.2018 відповідно до розрахунку (Додаток 3) до цього Договору складають 4800,02 грн, в тому числі ПДВ - 800,00 грн, а саме:

- теплопостачання: 1772, 53 грн.;

- електропостачання: 1842,00 грн.;

- водопостачання та водовідведення: 37,02 грн.

- витрати на утримання майна: 1148,47 грн.

Згідно з пунктами 3.5-3.7 договору, витрати на утримання майна складаються з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, відшкодування плати за землю в частині площі будівлі, наданої в користування, з урахуванням прибудинкової території, відшкодування податку на нерухомість, вивіз сміття, прибирання приміщень та прилеглої територій, дератизацію, забезпечення обладнання Орендаря електроживленням через електромережі ПАТ «Укртелеком», забезпечення приміщень додатковими зручностями тощо. (Додаток 3).

Додатково до орендної плати Орендар оплачує витрати на утримання Майна та вносить плату за комунальні послуги окремо в строк, зазначений у п. 3.10 Договору (Додаток 3).

Орендар відшкодовує витрати на енергозабезпечення у порядку, визначеному Правилами користування електричною, енергією, та на підставі окремого розрахунку Орендодавця в термін, зазначений у п. 3.10. договору (Додаток №3).

Відповідно до пунктів 3.9-3.12 договору, Орендодавець станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги, та не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з рахунком та податковою накладною надає його Орендарю. Орендар протягом п`яти робочих днів з дати отримання підписує та повертає Орендодавцю перший примірник акту про надані послуги.

Оренда перераховується Орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за рахунковим, згідно з рахунками, які виставляються Орендодавцем не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються Орендарю разом з актом про надані послуги.

Щомісячна сума, яка підлягає оплаті, визначається у розмірі 100% орендної плати та витрат на утримання за попередній місяць та збільшується (зменшується) на суму заборгованості (переплати) за фактично надані послуги попереднього місяця, яка утворилась на 1 число розрахункового місяця.

Орендна плата за перший місяць обчислюється згідно з п. 3.1.1, з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акту приймання-передачі орендованого майна. Оплата за перший місяць оренди здійснюється Орендарем на підставі рахунку, який складається Орендодавцем на дату підписання Акта приймання-передачі орендованого майна та підлягає оплаті протягом п`яти робочих днів. Рахунок за перший місяць оренди надається Орендарю одночасно з Актом приймання-передачі майна.

У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення. (п. 8.2 договору)

У п. 12.1 договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року включно, а в частині здійснення розрахунків - до повного їх виконання. Керуючись п. 3 ст. 631 ЦК України, Сторони домовилися, що умови цього Договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01 липня 2018 року.

На виконання умов договору Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в оренду орендоване приміщення за Актом приймання - передачі майна від 15.10.2018, відповідно до якого дата приймання-передачі майна в користування визначена 01.07.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач має заборгованість за договором за період з вересня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 16 384,31 грн, яку просить стягнути з відповідача. Окрім того, ураховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 309,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 103,03 грн та пеню у розмірі 2 875,56 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З поданих матеріалів судом встановлено, що на виконання умов договору Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в оренду орендоване приміщення за Актом приймання - передачі майна від 15.10.2018, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений їх печатками. У цьому акті дата приймання-передачі майна в користування визначена 01.07.2018.

На підтвердження заявлених вимог позивачем подано рахунки № 63-КІВ-15-502 від 31.10.2018 на суму 1 903,46, № 63УЛА-18-0000393 від 31.10.2018 на суму 2 610,71 грн, № 63УЛА-18-0000633 від 30.11.2018 на суму 3 084,32 грн, № 63УЛА-18-0000850 від 31.12.2018 на суму 5 009,09 грн, № 63-КІВ-15-500 від 31.10.2018 на суму 1 873,27 грн, № 63-КІВ-18-501 від 31.10.2018 на суму 1 903,46 грн, а також акти № 63-УЛА18-4452 від 30.11.2018 на суму 3 084,32 грн, № 63-КІВ18-1676 від 31.12.2018 на суму 5 009,09 грн, № 63-КІВ18-1294 від 31.10.2018 на суму 1 903,46 грн, № 63-КІВ18-1432 від 31.10.2018 на суму 2 610,71 грн, № 63-КІВ18-1292 від 31.10.2018 на суму 1 873,27 грн, № 63-КІВ18-1293 від 31.10.2018 на суму 1 903,46 грн, які підписанні в односторонньому порядку позивачем та скріплені його печаткою.

З указаних матеріалів справи судом встановлено, що заявлена позивачем сума заборгованості складається з боргу по орендній платі у загальному розмірі 7 020,00 грн та вартості витрат на відшкодування комунальних послуг у загальному розмірі 9 364,31 грн.

В свою чергу відповідачем долучено до відзиву акти № 63-КІВ18-1294 на суму 1 903,46 грн, № 63-КІВ18-1293 на суму 1 903,46 грн, № 63-КІВ18-1292 на суму 1 873,27 грн, № 63-ІКВ18-1432 на суму 2 610,71 грн, а також рахунки-акти № 63УЛА-18-0000850 на суму 3 513,43 грн та № 63УЛА-18-0000633 на суму 3 084,32 грн.

При цьому, суд зазначає, що подані сторонами первинні документи за сумою щомісячної заборгованості відрізняються лише сумою за грудень 2018 року, яка у поданому позивачем акті № 63-КІВ18-1673 від 31.12.2018 становить 5 009,09 грн, а у поданому відповідачем рахунку-акті № 63УЛА-18-0000850 - 3 513,43 грн.

Однак, враховуючи те, що подані відповідачем документи, на відміну від наданих позивачем, підписані сторонами у двосторонньому порядку, тобто, погоджені ними без заперечень та зауважень, суд бере до уваги саме подані відповідачем акти в якості належних доказів у справі.

Отже, відповідно до поданих вказаних актів, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить 7 020,00 грн та вартість витрат на відшкодування комунальних послуг становить 7 868,65 грн, а загалом 14 888,65 грн.

Однак, суд звертає увагу, що до матеріалів справи не було додано належних доказів та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед позивачем у розмірі 14 888,65 грн.

Отже, в порушення зазначених норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми основної заборгованості підлягають частковому задоволенню на суму 14 888,65 грн.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення 3% річних у загальному розмірі 309,12 грн та інфляційні втрати у розмірі 1 103,03 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат за період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання, суд встановив, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також замість дійсного розміру простроченої суми заборгованості за грудень - 3 513,43 грн інфляційні втрати розраховано з суми 5 009,09 грн.

Зважаючи на викладене, за наслідками перерахунку, здійсненого судом, позовні вимоги в частині інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню на суму 478,45 грн.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання, суд встановив, що позивачем замість дійсного розміру простроченої суми заборгованості за грудень - 3 513,43 грн 3% розраховано з суми 5 009,09 грн.

Зважаючи на викладене, за наслідками перерахунку, здійсненого судом, позовні вимоги в частині 3% річних підлягають частковому задоволенню на суму 285,39 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь пеню у загальному розмірі 2 931,65 грн за загальний період прострочки з 11.12.2018 по 08.01.2020.

За приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як встановлено у п. 8.2 договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені слід задовольнити частково на суму 2 613,06 грн у зв`язку тим, що позивачем замість дійсного розміру простроченої суми заборгованості за грудень - 3 513,43 грн пеню розраховано з суми 5 009,09 грн.

При цьому, судом розглянуто та взято до уваги як обґрунтовані заперечення відповідача щодо безпідставного збільшення відповідачем основної заборгованості на суму 1 495,66 грн, а також помилкових розрахунків пені, 3% річних та інфляційних.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної установи "Центр пробації" (вул. Мельникова, 81, м. Київ, 04050, ідентифікаційний код 41847154) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бул. Тараса Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 21560766) в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Нетіченська набережна, 8, м. Харків, 61010, ідентифікаційний код 25614660) борг у розмірі 14 888 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн 65 коп., 3% річних у розмірі 285 (двісті вісімдесят п`ять) грн 39 коп., інфляційні у розмірі 478 (чотириста сімдесят вісім) грн 75 коп., пеню у розмірі 2 613 (дві тисячі шістсот тринадцять) грн 06 коп. та судовий збір у розмірі 1 697 (одна тисяча шістсот дев`яносто сім) грн 37 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17.02.2020

Суддя Т. Ю. Трофименко