ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.02.2020 Справа № 905/2176/19

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Поліщук А.І., розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області,

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця", м.Лиман Донецької області, Акціонерного товариства "Українська залізниця",

про стягнення штрафу в розмірі 2'464'462,97грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця", м.Лиман Донецької області, Акціонерного товариства "Українська залізниця", про стягнення штрафу в розмірі 2'464'462,97грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час здійснення перевезення вантажів на адресу Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" за наявними у матеріалах позову залізничними накладними відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажу, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок штрафу, залізничні накладні.

Ухвалою господарського суду від 02.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/2176/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

21.12.2019р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання б/н від 17.12.2019р., у якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить провести судове засідання без участі представника.

23.12.2019р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти розміру нарахованого штрафу з огляду на те, що мали місце підстави для збільшення терміну доставки вантажів за трьома спірними накладними №33156720 від 30.04.2019р., №38736104 від 14.05.2019р., №45750546 від 06.05.2019р. Також зазначає, що через невиконання позивачем норм користування вагонами, АТ «Українська залізниця» не має можливості в повному обсязі використовувати ресурси для навантаження вантажу та відправки його на адресу ПрАТ «МК «Азовсталь», окрім того вагони, що прибувають на адресу позивача не приймаються до вивантаження та простоюють на під`їзних коліях підприємства з невідомих причин. Також відповідач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру штрафу до 10% від обґрунтованої суми позову.

11.01.2020р. через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив із запереченнями проти зменшення розміру штрафу, просить суд провести судове засідання без участі представника позивача.

22.01.2020р. через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області від позивача надійшло клопотання, в якому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести судове засідання без участі представника.

Ухвалою господарського суду від 23.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу №905/2176/19 до судового розгляду по суті на 13.02.2020р.

Представники сторін у судове засідання 13.02.2020 не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Статтями 42 та 43 ГПК України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Приймаючи до уваги що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, а також закінчення процесуальних строків, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне:

Протягом травня 2019 року відповідач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м.Лиман здійснив доставку вантажів (сировини для металургійного виробництва), одержувачем якого є позивач, Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області, що підтверджується наступними залізничними накладними: №№ 32911315, 32912214, 32919557, 32919995, 32929473, 32978918, 32978934, 33000035, 33008319, 33014820, 33024852, 33038613, 33057381, 33059932, 33073644, 33077520, 33077926, 33077991, 33088907, 33094228, 33096587, 33096884, 33096967, 33096991, 33098575, 33098583, 33100348, 33100595, 33103003, 33114968, осн.33123563 дос.41120510, 33132853, 33144452, 33147679, 33148388, 33148917, 33150574, 33156720, 33157082, 33163536, 33163569, 33165978, 33174889, 33174939, 33177882, 33178609, 33179763, 33184342, 33186875, 33187212, 33189820, 33190067, 33190711, 33190737, 33192261, 33192295, 33192303, 33194598, 33195322, 33195348, 33195728, 33212010, 33214842, 33220393, 33225038, 33227984, 33229410, 33231572, 33231713, 33238817, 33239088, 33239112, 33262171, 33268145, 33274721, 33274739, 33274747, 33278748, 33278763, 33278797, 33289059, 33292814, 33302712, 33304486, 33304569, 33315045, 33316233, 33321035, 33323429, 33323544, 33333535, 33339789, 33341611, 33347261, 33347329, 33347436, 33349473, 33349960, 33350224, 33350307, 33353970, 33366063, 33366659, 33372293, 33378886, 33385824, 33385865, 33456559, осн.33468406 дос.33485293, 33483876, осн.38298790 дос.32990004, 38462040, 38480984, 38483335, 38505871, 38518288, осн.38542536 дос.45857166, осн.38542536 дос.45857166 дос.45908209, 38569018, 38569059, осн.38569059 дос.49673320, 38609954, осн.38612446 дос.38618484 дос.38668356, осн.38612446 дос.38645537, 38614079, 38627915, 38667028, 38667051, осн.38700647 дос.41560699 дос.46294427, осн.38700647 дос.41560699, осн.38700647 дос.41560699 дос.46287322, 38707055, 38707063, 38716585, 38736104, осн.38748125 дос.46380994, 38765541, осн.38769121 дос.46270385, 38769147, 38775375, 38782926, 38787370, 38812376, 38892154, 40738957, 40738965, 40738973, 40738981, 40738999, 40739005, 40739013, 40739021, 40739039, 40739054, 40739062, 40924193, осн.40924193 дос.41153743, осн.40924193 дос.49631443, осн.40924573 дос.40977308, 41060161, 41063447, 41088907, 41114463, 41127309, 41133604, 41135468, 41135971, 41145996, 41146002, 41147505, 41166521, 41175472, осн.41175472 дос.41457151, 41178039, 41180373, 41184540, 41211541, 41215054, 41237967, 41237975, 41283003, 41309451, 41319385, 41322660, 41322843, 41349002, 41349010, 41349028, 41349036, 41356932, 41367103, 41399080, 41399098, 41521808, 41521816, 41521824, 41521832, 41551631, 41551649, 41565003, 41565011, 41621608, 41624941, 41624958, 41626797, 41629932, 41630179, 41630195, 41679754, 41694654, 41694662, 41767690, 41773987, 41791542, 41791559, 41791617, 41817073, 41817081, 41903071, 41928078, 42022368, 42025783, 44333896, 44367092, 44375095, 44376929, 44421048, 44436996, 44441434, 44446987, 44453595, 44473205, 44488278, 44491876, 44494672, 44506806, 44526051, 44539989, 44558435, 44561207, 44561413, 44573053, 44575413, 44578342, 44579795, 44592038, 44603173, 44641603, 44700151, 45051109, осн.45051109 дос.45940665, осн.45101177 дос.45113651, осн.45103207 дос.45154663, 45107497, 45127305, осн.45308871 дос.45322377, 45313343, 45340866, 45384245, осн.45387198 дос.45413275, осн.45387198 дос.45413275 дос.45847308, 45458155, 45472602, 45472610, 45472628, 45475241, осн.45475241 дос.45764750, 45483161, 45483575, 45483872, 45483880, осн.45517596 дос.45716552, осн.45517596 дос.45702578, 45517976, осн.45519790 дос.45524246, 45538469, осн.45541240 дос.45604519 дос.49570898, осн.45555380 дос.45566874, 45580800, 45580826, 45580834, 45580859, осн.45592748 дос.45611456, осн.45598067 дос.45643558, 45600954, осн.45600954 дос.49586845, 45600988, 45600996, 45601028, 45601044, 45601051, 45601069, 45601077, 45601101, 45601127, 45602505, 45604261, 45617487, осн.45625456 дос.45667391, осн.45640547 дос.45751633, 45642741, 45656774, осн.45666088 дос.45716461, осн.45666922 дос.45702024, осн.45668159 дос.45690385 дос.49622236, осн.45668159 дос.45690385, 45682499, 45682507, 45689163, 45701281, 45702487, 45723731, 45729035, осн.45730546 дос.45754660, 45730546, осн.45730546 дос.45927910, осн.45730546 дос.45939386, осн.45730546 дос.45927910 дос.49720972, 45732500, 45732526, 45733284, 45735784, 45735800, 45735883, 45736345, 45736410, 45736444, осн.45748811 дос.45841202, 45756897, 45757986, осн.45761244 дос.45540309, осн.45761244 дос.45540309 дос.49675705, 45764644, 45765617, осн.45785409 дос.45804614, осн.45792140 дос.45829751, 45801008, 45801016, 45801024, 45817749, осн.45844586 дос.45914009, осн.45868551 дос.45975489, осн.45869427 дос.45912326 дос.45927498, 45887171, 45887189, 45887197, 45887205, 45887213, 45887239, 45887247, осн.45893344 дос.45970936 дос.45991494, 45902764, 45903010, 45903069, 45903085, 45903127, 45903234, 45903614, 45903630, 45903739, 45903762, 45903804, 45903911, 45907367, 45908886, 45908894, осн.45924776 дос.45940137, осн.45928843 дос.45939444, осн.45963709 дос.45972809, осн.45999232 дос.46145231, 46003299, 46003307, осн.46003315 дос.46068979, 46004990, 46006276, 46016994, 46017000, 46017018, 46017026, осн.46020509 дос.46038030, осн.46028262 дос.46099602, 46028999, 46029005, осн.46032413 дос.46072799, 46047213, 46054771, осн.46060414 дос.46070462, осн.46064424 дос.46073763, 46073185, 46080982, 46091336, 46093365, 46093373, 46093399, 46093407, 46093415, 46093423, 46093431, 46093456, 46093464, 46093472, 46093480, 46093498, 46095436, осн.46098737 дос.46313623, 46099776, 46105698, осн.46124434 дос.46159091, осн.46124434 дос.46362612 дос.46363446, осн.46124434 дос.46161717, 46126835, 46141388, 46141396, 46141404, 46158325, осн.46158952 дос.46287884, осн.46179305 дос.46198883, осн.46182440 дос.46201893, осн.46185898 дос.46214797, 46186037, 46191557, осн.46193223 дос.46227195, 46242004, 46275269, осн.46280293 дос.46290250, осн.46282786 дос.46320610, 46282901, осн.46286670 дос.46293601, осн.46286670 дос.46293601 дос.46487997, 46286746, 46298139, 46298154, 46300760, 46300778, 46301073, осн.46309696 дос.46317228, осн.46309696 дос.46317228 дос.46474607, осн.46309696 дос.46317228 дос.46598702, осн.46309696 дос.46317228 дос.46598264, 46309845, 46309860, 46309894, осн.46310025 дос.46319802, осн.46310025 дос.46319802 дос.46487500, осн.46344131 дос.46355954, осн.46344131 дос.46355954 дос.46517686, 46377693, осн.46402418 дос.46456430, 46415998, 46416020, 46416038, 46416046, 46416061, 46416079, 46416087, 46416095, 46416103, осн.46418869 дос.46447827, 46433678, 46433736, 46433801, 46433827, 46433918, 46433934, 46438131, 46439055, 46441903, 46441911, 46441929, 46441937, 46441945, осн.46476032 дос.46493516, осн.46476032 дос.46493516 дос.46629457, 46486247, 46495479, осн.46502837 дос.46571501, осн.46502837 дос.46604583, 46529335, 46535852, 46540605, 46540613, 46547196, 46547204, 46547212, 46547220, 46563631, 46571634, 46571808, 46572533, 47818091, 47957980, 47986567, 49464373, 49501034, осн.49524465 дос.45673126, 49534050, 49534068, 49571201, 49586795, 49605173, 49605199, 49605207, 49605215, 49611403, 49719081, 49719099, осн.49792856 дос.46313052, осн.49792963 дос.46313094, 49796717, 49921844, що додані до матеріалів справи та вказані у розрахунку позовних вимог.

Подані до справи позивачем залізничні накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу, тощо.

На станціях відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

Правильність внесених відомостей до залізничних накладних підтверджена підписом представника відправника та представника залізниці.

Разом з тим, позивач вказує на те, що вагони з вантажем були доставлені на адресу позивача із простроченням доставки, що стало підставою для нарахування штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України у розмірі 2'464'462,97грн.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне:

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як встановлено ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ст.526 вказаного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 41 вказаного підзаконного нормативно-правового акту регламентовано, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. Згідно з п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

У разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п.8 Правил).

Дослідивши наявні у матеріалах справи залізничні накладні, господарський суд встановив, що вантаж за відповідними перевізними документами доставлено одержувачу з порушенням строків, які визначені ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Згідно із ст.116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відтак, з огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2'464'462,97грн, детальний розрахунок якого за кожною спірною накладною наявний в матеріалах справи. Відповідач заперечив проти розрахунку позовних вимог лише за накладними №№33156720, 38736104, 45750546, обґрунтовуючи це збільшенням термінів доставки. Як стверджує відповідач у відзиві, у вказаних трьох накладних міститься відмітка про збільшення терміну доставки вантажу.

Відхиляючи доводи відповідача про те, що наявність відмітки в графі 49 залізничних накладних є безумовною обставиною, яка надає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажів, суд виходить з наступного.

Згідно п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

виконання митних та інших адміністративних правил;

тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

У залізничних накладних №№33156720, 38736104, 45750546 вказано лише про збільшення терміну доставки згідно п. 2.9, з посиланням на відповідні Акти.

Як встановлено судом, жодних актів, на які міститься посилання у накладних (графа 49 - відмітки залізниці) відповідачем суду не надано. Також відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що за вказаними накладними саме відправником або одержувачем було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У даному випадку саме на відповідача покладений обов`язок довести ті обставини, на які останній посилається в підтвердження своїх заперечень проти позову, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу відповідно до яких могло бути збільшено строк перевезення вантажу.

Аналогічних висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду від 02.12.2019 у справі №910/3745/19.

Календарними штемпелями на накладних підтверджується, що вантаж доставлено відповідачем з порушенням термінів доставки, визначених пунктом 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що є підставою для нарахування штрафу відповідно до пункту 116 Статуту за прострочення доставки вантажу.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що вагони, які прибувають на адресу позивача не приймаються останнім до вивантаження та простоюють на під`їзних коліях з невідомих причин, зокрема, за інформацією про вантажну роботу по станції Сартана за березень 2019 року зрив вивантаження ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" склав 734 вагона.

Наведення відповідачем статистичних даних по вантажній роботі станції призначення Сартана Донецької залізниці та порівняних даних про використання вагонного парку залізниці не стосується предмету даного спору та не спростовує факт порушення строків доставки вантажу.

З урахуванням наведеного, викладені у відзиві заперечення на позовну заяву судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Відтак, факт порушення відповідачем Статуту та Правил в частині несвоєчасної доставки вантажу належним чином доведений, документально підтверджений, а тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованою.

Як вже зазначалося, відповідач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру штрафу до 10% від суми позову, яку відповідач вважає обґрунтованою, тобто до 246446,3грн.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на ускладнення транспортного сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції, що також суттєво вплинуло на фінансове становище Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця". Обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач долучив до заяви копію звіту про фінансові результати за перше півріччя 2019 року. Крім того звертає увагу на ту обставину, що порушення взятого на себе зобов`язання мало місце через використання ділянки між ст.Волноваха та ст. Камиш Зоря , що має невелику пропускну здатність і є єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать, що порушення термінів доставки вантажу мали місце з причин, незалежних від перевізника.

В свою чергу позивач заперечує проти зменшення штрафу, звертає увагу в свою чергу на фінансовий стан товариства, у підтвердження чого надав суду звіт про фінансові результати ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" за перший квартал 2019р. Крім того, позивач звертає увагу суду на відсутність належних доказів скрутного фінансового стану відповідача як юридичної особи, систематичність порушень строків доставки вантажу відповідачем та понесені у зв`язку з цим збитки, у підтвердження чого посилається на судову практику.

В силу вимог ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню належним чином та у встановлений строк. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання (неналежне виконання), що тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При застосуванні вказаних норм поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися у кожному конкретному випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Окрім того, вказані норми не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду і визначальним фактором при зменшенні розміру належної до сплати неустойки є винятковість випадку. Зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду. Оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру даної санкції.

Таким чином, аналіз приписів статей 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення сум неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №910/16925/18.

Суд зауважує, що в процесі реалізації договору перевезення вантажовідправник та перевізник як господарюючі суб`єкти несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 Господарського процесуального Кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, намагалася виконати зобов`язання у строк та що порушення були зумовлені винятковими обставинами, а також не завдали значних збитків контрагенту.

Підприємництвом, за положеннями ст.42 Господарського кодексу України, є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже сторони, здійснюючи господарську діяльність, могли передбачити пов`язані із цим ризики.

Як вбачається із матеріалів справи, регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться за адресою: 84404, Донецька обл., м.Лиман, вул.Привокзальна, 22.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014р. введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Кабінетом Міністрів України 02.12.2015р. прийнято розпорядження № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України", з урахуванням додатків до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р та № 1053-р від 30.10.2014р., до зазначених населених пунктів належать також м.Лиман, де проводить свою господарську діяльність Регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця";

Судом також враховано схему Донецької залізниці, надану відповідачем на підтвердження наведених у клопотанні обставин та звіт про фінансові результати за перше півріччя 2019р., відповідно до якого чистий фінансовий результат діяльності філії: прибуток відсутній (код рядка 2350), збиток у сумі 336' 819тис. грн (код рядка 2355).

Однак суд вважає, що вказані обставини не є підставою для зменшення судом розміру штрафу на 90%, оскільки відповідачем у цій справі є Акціонерне товариство «Українська залізниця», місцезнаходженням якого є м. Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця». Регіональна філія відповідача "Донецька залізниця" не є юридичною особою, а отже зазначена збитковість діяльності філії АТ «Українська залізниця» не відображає загальний фінансовий результат відповідача в цілому.

До того ж, не вся залізнична мережа регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, провізна плата та термін доставки визначались виходячи з фактично визначеної відстані, перевезення спірного вантажу здійснювалося виключно на підконтрольній українській владі території.

Розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має. Крім того, положення статті 116 Статуту залізниць України не пов`язує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у вантажоотримувача у зв`язку з несвоєчасним отриманням вантажу, чи з наявністю вини залізниці.

При цьому, суд зауважує, що у будь-якому випадку у вирішенні питання щодо зменшення розміру штрафу мають бути враховані майнові інтереси обох сторін.

Суд також приймає до уваги, що позивач також здійснює свою господарську діяльність у м. Маріуполі в безпосередній близькості від лінії зіткнення, що, в свою чергу, негативно позначається також і на його господарській діяльності. Так, за змістом звіту Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2019р. у комбінату наявний збиток у сумі 1' 355' 568тис. грн (код рядка 2195), чистий фінансовий результат: прибуток відсутній (код рядка 2350), збиток 1' 214' 498тис. грн (код рядка 2355).

З матеріалів справи вбачається, що несвоєчасна доставка вантажу з боку відповідача має системний характер, про що свідчать понад 500 залізничних накладних.

З огляду на те, що проведення антитерористичної операції в Україні є загальновідомим фактом, прийнявши до уваги факт прострочення доставки вантажу та балансу між інтересами сторін, з урахуванням принципів пропорційності та справедливості, забезпечення розумного балансу інтересів обох сторін, дійшла висновку про справедливість зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на 20%, а саме до суми 1' 971' 570,38грн. та, відповідно, часткове задоволення клопотання відповідача.

Суд дійшов висновку, що присудження до стягнення штрафу у вказаному розмірі, з урахуванням обставин справи, є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами сторін, способом стимулювання відповідача до належного виконання зобов`язань, а також засобом недопущення використання штрафних санкцій, як інструменту отримання безпідставних доходів.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст.12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області, до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця", м.Лиман Донецької області, Акціонерного товариства "Українська залізниця", про стягнення штрафу в розмірі 2'464'462,97грн - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5; ) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (84400, Донецька обл., м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1; ) штраф у розмірі 1' 971' 570,38грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 37004,52грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 17.02.2020р.

Суддя Ю.В. Макарова