УХВАЛА

м. Київ

11.02.2020Справа № 910/1762/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний"

про стягнення 3 618 229,53 грн.

Представники учасників справи: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шампань України" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 3 618 229,53 грн., з яких 3 069 102, 30 грн. збитків від інфляції та 549 127, 23 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних на загальну суму 3 618 229,53 грн. за прострочення оплати суми заборгованості, яку стягнуто на користь позивача за рішенням Господарського суду міста Києва № 910/15143/17 від 06.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 відкрито провадження у справі № 910/1762/20, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.03.2020.

Разом із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Шампань України" було подано заяву про забезпечення позову.

Заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" в межах ціни позову в розмірі 3 618 229,53 грн.

Так, за посиланнями позивача, він звернувся до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" суми заборгованості, яка виникла, зокрема у зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача, яка полягає у невиконанні прийнятих на себе зобов`язань.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Шампань України" до заяви про забезпечення позову додано нотаріально посвідчені заяви свідка - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з яких вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" у січні 2020 року припинило виробництво та розлив вітчизняних ігристих вин. На територію заводу прибули невстановлені особи та здійснюють розбирання і вивезення обладнання, яке використовується для виробництва. Протягом липня 2019 - січня 2020 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" було звільнено понад 120 працівників.

За посиланнями позивача, до остаточного вирішення справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" про стягнення 3 618 229,53 грн. існує необхідність забезпечення позову у зв`язку з загрозою в подальшому утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Позивач зазначає, що в даному випадку єдиним, адекватним та спроможним заходом забезпечення позовних вимог в межах даної справи є накладення арешту на майно та грошові кошти у загальному розмірі 3 618 229,53 грн., які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний".

З огляду на викладене вище, на думку позивача, не вжиття заходів із забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що може призвести до неможливості захисту та відновлення порушених прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Зі змісту заяви про забезпечення позову випливає, що станом на дату подачі заяви про забезпечення позову, існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Суд вважає, що заявником за допомогою належних та допустимих доказів доведено, що відповідач в процесі ведення господарської діяльності ухиляється від виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Проте такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти в сумі позовних вимог не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності, оскільки у цьому випадку відповідач позбавлений права лише на відчуження частини грошових коштів, наявність яких є гарантією виконання рішення суду у разі задоволення позову.

До того ж слід зазначити, що сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

За таких обставин, враховуючи предмет позову, на думку суду, адекватним, співрозмірним та обґрунтованим у даному випадку є такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення у розмірі 3 618 229,53 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" та обліковуються на рахунках в банківських установах, які виявить державний виконавець.

Виходячи з викладеного, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників судового процесу, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 138 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України України, суд

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шампань України" про забезпечення позову задовольнити частково.

2.Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" (04073, м. Київ, вулиця Сирецька, будинок 27, ідентифікаційний код 30373419) в межах ціни позову в розмірі 3 618 229 (три мільйони шістсот вісімнадцять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 53 коп.

3.У іншій частині заяви - відмовити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Шампань України" (68454, Одеська обл., Арцизький район, село Надеждівка, вулиця Центральна, будинок 75, ідентифікаційний код 00413143)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський завод шампанських вин "Столичний" (04073, м. Київ, вулиця Сирецька, будинок 27, ідентифікаційний код 30373419)

Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 11.02.2020 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 11.02.2023 року.

Відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Згідно ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.02.2020

Суддя Сергій Васильович Стасюк