ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м.Херсон Справа № 923/1062/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі судового засідання Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області вул. Миру,26.с.Щасливцеве, Генічеський р-н, Херсонська область, 75580, ідентифікаційний код юридичної особи

до Відповідача : Підприємства "Робітнича солідарність" вул.Соборна (колишня вул.Леніна) буд.127, м. Павлоград. Дніпропетровська обл., 51400 ,ідентифікаційний код юридичної особи

про стягнення 311 302, 55 грн.

За участю представника

позивача - Самохвалової К.В.,юрисконсульт,дов.від 11.01.2020р. № 09/04/02.19-10

від відповідача - не прибули

в с т а н о в и в:

Щасливцевська сільська рада (позивач) звернулась до господарського суду Херсонської області з позовом до Відповідача - Підприємства «Робітнича солідарність» (вул.Леніна,127. м.Павлоград Дніпропетровська обл., ) про стягнення 311 302,55грн. заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків по договору оренди землі від 12.12.2018, у тому числі 147812,61грн.основного боргу,161250,12 грн штрафу та 2239,82 грн пені.

Ухвалою від 06.12.2019 відкрито провадження у справі. Відповідач в засідання суду не прибував, надіслав пояснення, в яких зазначає, що позов вважає передчасним, оскільки в червні 2019 р. відповідач подав позов до позивача про визнання акту постійного користування землею; на 28.01.2020 призначено слухання справи № 653/134/19. З огляду на викладене, відповідач просить зупинити провадження до розгляду справи у Генічеському районному суді.

Суд розглянув та відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зазначивши, що справа № 923/1062/19 не пов`язана зі справою № 653/134/19, оскільки розгляд справи про визнання акту постійного користування землею не встановить обставин, які б вплинули на розгляд справи про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

В судове засідання 17.01.2020р. прибув лише представник позивача, відповідач не прибув, будь-яких заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило. Станом на 17.01.2020р. відповідач не направив до суду відзив по суті заявлених позовних вимог, не надав будь-яких заперечень проти розрахунку суми позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідно до ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Згідно ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є:1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 17.01.2020р. суд розгляд справи у підготовчому провадженні відклав на 29.01.2020р. Відповідач надіслав заяву від 29.01.2020р. б/н, з якої вбачається, що він обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, просить розглядати справу без участі представника, який відсутній з поважних причин. Будь-які причини неявки в судове засідання відповідачем не наведені, тому суд не може оцінити їх поважність.

Відповідно до ст.177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом 60 днів з дня відкриття провадження у справі, у виняткових випадках може бути продовжений.

Відповідно до ст.185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті відповідно до ст.194 ГПК України є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно ст.195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. З огляду на викладене, відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 185 ГПК України, ухвалою від 29.01.2020р. підготовче провадження у справі суд закрив, призначив розгляд справи по суті у судовому засіданні на 14 лютого 2020р., призначив участь Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області в режимі відеоконференції відповідно до заявленого клопотання), проведення відеоконференції 14.02.2020р. доручено Генічеському районному суду (м.Генічеськ Херсонської області).

Копію ухвали від 29.01.2020р. фактично направлена учасникам справи 31.01.2020р., рекомендованими листами, що підтверджується списком розсилки (а.с.56).

Відтак, суд відкладав розгляд справи у підготовчому провадженні ( ухвали від 19.12.2019р. та від 17.01.2020р.) та фактично відклав розгляд справи на іншу дату ухвалою від 29.01.2020р. Проте відповідач не скористався правами, встановленими ГПК України.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 16 ГПК України врегульовано, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відтак, судом створено належні умови учасникам справи вирішити наявний спір з дотриманням встановлених принципів судочинства.

Разом з тим, в судове засідання 14.02.2020р. представник позивача прибув, для нього судове засідання проведено в режимі відеоконференції. Представник відповідача не прибув.

Напередодні судового засідання, 13.02.2020р. електронною поштою до суду надійшли пояснення відповідача (лист №3 від 13.02.2020р.), з яких вбачається, що відповідач обізнаний про розгляд справи по суті 14.02.20р., повідомив, що не має змоги прибути в судове засідання, посилаючись на відсутність прямого транспорту та погодні умови, просить суд розглянути справу без участі його представника. Просить у позові відмовити.

Суд зазначає, що відзиву по суті позовних вимог, обгрунтованих заперечень проти суми позову відповідач не надавав. Докази належного направлення позивачем позовної заяви на адресу відповідача наявні у справі ( оригінал опису вкладення у цінний лист від 02.12.2019р. - а.с.7).

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтвержується матеріалами справи, що 04 грудня 2018року 80 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання було прийнято рішення № 1349 «Про передачу в оренду земельної ділянки в с. Щасливцеве по вул. Набережна. 23, під існуючою базою відпочинку «Топольок» (а.с.18).

На підставі вказаного рішення між Щасливцевською сільською радою (орендодавцем, позивачем по справі) в особі сільського голови Плохушко В.О. та підприємством «Робітнича солідарність» (орендарем, відповідач у справі в особі директора підприємства Зберовського В.В. було укладено договір оренди землі від 12.12.2018р. (далі - Договір), (а.с.12-15) за умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.12.2018р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -221, номер запису про інше речове право - 29501898 - а.с.16) для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (код цільового призначення 07.01), з кадастровим номером :11:007:0053. яка знаходиться по вул. Набережна, 23 в с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області (п.1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,0474 га. На земельній ділянці розміщено об`єкт нерухомого майна, база відпочинку «Топольок», загальною площею 906 кв.м., що належить орендарю (у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 21, номер запису про право власності ¦- 24915089) (пункт З Договору).

Відповідно до пункту 5 Договору оренди землі нормативна грошова оцінка (далі - НГО) земельної ділянки станом на 2018 рік становить 2 687 502 (два мільйони шістсот вісімдесят сім тисяч п`ятсот дві) гри. 06 коп., згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Відділом у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру Херсонської області від 07.11.2018р. № 19-21 -0.25-883/0/199-18 - а.с.17). Договір укладено на 10 років (ті.8 Договору).

Відповідно до пункту 9 Договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6% від НГО земельної ділянки па рік.

На 2018 рік орендна плата становить 161250 (сто шістдесят одна тисяча двісті п`ятдесят) гри, 12 коп. на рік, що становить 13 437.51 три./місяць. Орендна плата вноситься орендарем на рахунок Щасливцевської сільської ради.

Відповідно до пункту 10 Договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації.

Починаючи з 2019 року включно, НГО земельної ділянки та розрахований на її підставі розмір орендної плати щорічно (станом на 15 січня поточного року) здійснюється шляхом її коригування (індексації) відповідно до щорічної індексації НГО земель, визначеної у встановленому законом порядку.

Пунктом 11 Договору орендна плата вноситься у строки встановлені Податковим кодексом України. Так, п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації па поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Одночасно, пунктом 14 Договору передбачений штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої Договором, що становить 161 250 (сто шістдесят одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 12 коп.. а також пеня у розмірі 0.03 відсотка від несплаченої суми за кожний день прострочення, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором оренди землі.

Підпунктом 129.1.1. пункту 129.1. ст. 129 ПКУ передбачено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За період з 01.01.2019р. по 01.12.2019р. відповідачем сплачено на рахунок Щасливцевської сільської ради орендну плату у розмірі 11 819 (одинадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 02 коп.: 30.01.2019р. - 10 038, 18 грн., з яких 5 635,08 грн. - плата за 13 днів грудня у 2018 році та 4 403,10 грн. - за січень 2019 року; - 22.02.2019р. - 890,42 грн. (плата за січень 2019 року); - 09.04.2019р. - 890, 42 грн. (плата за березень 2019 року).

Згідно інформації Генічеського управління Головного управління ДФС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 14.05.2019р. №5758/10/21-22-54-12-11 підприємство не надає податкову звітність по платі за землю - а.с.19.

З метою досудового врегулювання спору, на адресу підприємства сільською радою було направлено претензію від 30.09.2019р. №09/04/02.19-398/2 з проханням сплатити заборгованість добровільно, яка склалася станом на 01.10.2019р.. у розмірі 109 118,57 грн.

Відповіді на претензію, яку відповідач отримав 08.10.2019р.. сільська рада не отримувала, заборгованість по орендній платі відповідач не сплатив.

Добровільна несплата заборгованості по орендній платі стало причиною для нарахування штрафних санкцій та звернення Щасливцевської сільської ради до господарського суду з відповідною позовною заявою.

Станом на 01.12.2019р. розмір заборгованості по орендній платі збільшився та становить 147 812 (сто сорок сім тисяч вісімсот дванадцять) 61 коп.

Окрім того, відповідачу на суму боргу нараховано до стягнення штраф та. враховуючи вимоги ст. 232 Господарського кодексу України, пеню.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», який діє на даний час без змін, в статті 3 встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 01.12.2019р. становить 312 064 (триста дванадцять тисяч шістдесят чотири) гри. 11 коп.. з яких:

- 147 812 (сто сорок сім тисяч вісімсот дванадцять) 61 коп. - основного боргу. заборгованість з орендної плати;

- 161 250 (сто шістдесят одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. 12 коп. - штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої Договором;

- 2 239 (дві тисячі двісті тридцять дві) грн. 82 коп. - пеня у розмірі 0,03 відсотків несплаченої суми за кожний день прострочення, згідно розрахунку.

Розрахунки суми боргу, штрафу та пені додані до позову - а.с.20,21, досліджені судом у судовому засіданні.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку - є господарським зобов`язанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей. передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону до істотних умов договору оренди землі віднесено, зокрема орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За приписами статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Орендодавець у відповідності до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи наведені положення законодавства, заборгованість по орендній сплаті та нараховані санкції підлягають стягненню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Бочаров проти України" наголошує на тому, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, суд зазначає, що згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Закріплена зазначеною статтею Цивільного кодексу України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Зазначений висновок господарського суд повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.12.2019 у справі №910/13985/19

Таким чином, до спростування презумпції правомірності укладеного між позивачем та скаржником договору оренди землі від 12.12.2018р. строком на 10 років у суду немає правових підстав не враховувати вказаний правочин, при цьому будь-які докази визнання даного договору недійсним, нікчемним або неукладеним у матеріалах справи відсутні, відповідачем не надавались.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно ст.129 ГПК України ( Розподіл судових витрат) судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного вище, відповідно до Законів України «Про оренду землі», «Про місцеве самоврядування в Україні». Земельного кодексу України. Цивільного і Господарського кодексів України, Податкового кодексу України. керуючись ст.ст. 4, 20, 29, 56, 61, 162, 164, 238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2.. Стягнути з ПІДПРИЄМСТВА «РОБІТНИЧА СОЛІДАРНІСТЬ (51400. Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 127, ідентифікаційний код юридичної особи - 32581692) на користь Щасливцевської сільської ради (75580. Херсонська область. Генічеський район, с. Щасливцеве. вул. Миру. 26. ідентифікаційний код юридичної особи - 26186462). рахунок № UA 2021128, код платежу 18010600. одержувач УК у Генічеському районі (), банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, заборгованість по орендній платі в сумі 311 302 (Триста одинадцять тисяч триста дві) грн. 55 коп. з них: 147 812,61 грн. основного боргу. 161 250, 12 ірн. штрафу, 2 239,82 грн. пені.

3. Стягнути з ПІДПРИЄМСТВА «РОБІТНИЧА СОЛІДАРНІСТЬ (ідентифікаційний код юридичної особи - 32581692) на користь Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (ідентифікаційний код юридичної особи-04400647), рахунок № UA 4044913. одержувач ГУДКУ у Херсонській області (), МФО 852010, судові витрати? пов`язані з розглядом справи, у розмірі 4 669 (Чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн. 54 коп.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.02.2020р.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Т.Г. Пінтеліна