ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2968/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1 : - Судаков В.В., ордер № 405144, дата видачі : 26.11.19;

Від позивача ОСОБА_2 : - Мосейчук Д .О. ( паспорт серія НОМЕР_1 ),

Від відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради : Чабан І..А., довіреність № 1998вих, дата видачі : 17.10.19;

Від третьої особи на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністью "НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ": Гоцуленко С.В. - на підставі довіреності.

Від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_4 - не з`явився;

Від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_5 - не з`явився;

Від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_6 - не з`явився;

Від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_7 - не з`явився;

Від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_8 - не з`явився;

Від третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_9 - не з`явився;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністью "НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2019р. позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було залишено без руху в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України.

16.10.2019р. за вх. ГСОО№2-5026/19 позивачем було надано клопотання про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимоги ухвали господарського суду Одеської області від 09.10.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на "07"листопада 2019 р. о 11:30 год.

05.11.2019 року через канцелярію Господарського суду Одеської області від представника Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву за вх.ГСОО№22885/19, відповідно до якого, відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити у задоволені позову.

07.11.2019р. у судовому засіданні від представника Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла заява про відмову у задоволені позову за вх.ГСОО№23078/19, у зв`язку із спливом строку позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.11.2019 року підготовче засідання було відкладено на 26.11.2019 року о 11:30 год.

15.11.2019 року через канцелярію Господарського суду Одеської області від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву за вх.ГСОО№23655/19, відповідно до якої позивачі вважають відзив відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

26.11.2019 року у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. звернувся до суду з заявою про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ», у зв`язку з тим, що рішення суду може вплинути на корпоративні права ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ», оскільки у разі задоволення позову зміниться склад учасників ТОВ «НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.11.2019р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, а саме: - Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ» (65123 м. Одеса, Одеська область, вул. Генерала Бочарова,буд.71, ) та відкладено підготовче засідання на 12.12.2019р. о 11:45 год.

10.12.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивачів надійшло клопотання за вх.ГСОО№25510/19 на виконання вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 26.11.2019р., а саме докази направлення Товариству з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ» копії позовної заяви з додатками.

11.12.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ» надійшла заява за вх.ГСОО№25614/19 про ознайомлення із матеріалами справи.

12.12.2019р. до початку підготовчого засідання від відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив за вх.ГСОО№25687/19, відповідно до яких відповідач відмовити у задоволені позову.

Крім того, до початку підготовчого засіданні відповідачем 12.12.2019р. було надано пояснення за вх.ГСОО№25688/19 на заяву щодо строку позовної давності.

У судовому засіданні 12.12.2019р. представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністью "НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ" було надано суду клопотання про продовження розгляду підготовчого провадження по справі №916/2968/19 на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.12.2019р. судом було продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.12.2019 р. о 10:00 год.

26.12.2019 року через канцелярію Господарського суду Одеської області від представника третьої особи, ТОВ «НТК «Норма-ТВ» надійшли письмові пояснення за вх.ГСОО№26798/19 третьої особи щодо позовної заяви, клопотання за вх.ГСОО№26803/19 про закриття провадження, клопотання за вх.ГСОО№2-6369/19 про витребування доказів по справі №916/2968/19.

Також, 26.12.2019 року через канцелярію Господарського суду Одеської області представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністью "НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ" було подано клопотання за вх.ГСОО№2-6366/19 про залучення у справу третіх осіб на стороні відповідача, а саме: ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_9 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Як зазначає заявник, вище перелічені особи є засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ». Як вбачається з матеріалів справи вимоги Позивача полягають у визнанні протиправними та скасування реєстраційних дій, щодо змін до установчих документів, відомостей про склад засновників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ», а саме реєстраційний запис № 1029422 державного реєстратора виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є., вчинений 07 березня 2013 року. У зв`язку з чим, рішення господарського суду у даній справі може вплинути на права та обов`язки вище перелічених осіб, які не є сторонами у справі та є засновниками ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ».

27.12.2019р. від позивача ОСОБА_2 до канцелярії Господарського суду Одеської області було надано клопотання за вх.ГСОО№2-6373/19 про витребування доказів по справі №916/2968/19.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2019р. було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2019р. судом було відкладено підготовче засідання на 14.01.2020 р. о 12:45 год.

08.01.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява за вх.ГСОО№268/20 про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме доказів надсилання третім особам копій позовної заяви.

08.01.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли відповідь за вх.ГСОО№273/20 на письмові пояснення ТОВ «НТК «Норма-ТВ» та 14.01.2020р. заперечення на клопотання про закриття провадження у справі за вх.ГСОО№709/20.

14.01.2020 року представник третьої особи ТОВ «НТК «Норма-ТВ» у судовому засіданні звернувся з клопотанням за вх.ГСОО№749/20 про залишення позовної заяви без розгляду через зловживання процесуальним правами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.01.2020р. судом було відкладено підготовче засідання на 17.01.2020 р. о 10.30 год.

16.01.2020р. представник позивачів звернувся до канцелярії Господарського суду Одеської області із запереченнями за вх.ГСОО№980/20 проти клопотання третьої особи ТОВ «НТК «Норма-ТВ» від 14.01.2020р.

17.01.2020 року у судовому засіданні судом було відмовлено у задоволенні клопотань представника ТОВ «НТК «Норма-ТВ» про закриття провадження у справі та про залишення позовної заяви без розгляду через зловживання процесуальними правами з огляду на їх необґрунтованість та недоведеність, а саме з підстав:

Відповідно до ч. 1,2 ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 статті 5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 7 ГПК України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ст. 14 ГПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З наведеного, суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду через зловживання процесуальними правами.

Щодо відмови у закритті провадження у справі, суд зазначає наступне: Предметом позову по справі №916/2968/19 є визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо внесення до установчих документів відомостей про склад учасників ТОВ «НТК «Норма-ТВ», а саме реєстраційного запису №1029422 державного реєстратора виконавчого комітету одеської міської ради Стукаленко К.Є., вчинений 07 березня 2013 року.

Предметом позову у справі №916/3167/14 (судді Щавинської Ю.М) є визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ «НТК «Норма-ТВ», оформлене протоколом №1 від 07.03.2013р., відновлення права ОСОБА_1 в якості засновника ТОВ «НТК «Норма-ТВ» шляхом скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 07.03.2013р.

Відповідно до позиції Верховного Суду, яка була сформована при розгляді справи №372/2230/17-ц від 22.08.2018р. - тотожними вважаються позови, якщо одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

З урахуванням того, що справи №916/3167/14 та №916/2968/19 не збігаються ні за найменуванням сторін, ні за підставами та предметом спору, тому суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання про закриття провадження.

Крім того, 17.01.2020р. господарським судом було відмовлено у задоволені клопотання про витребування доказів через його недоцільність, у зв`язку із тим, що третя особа ТОВ «НТК «Норма-ТВ» був у справі №916/3167/14 відповідачем, та на думку суду мав можливість ознайомитись із матеріалами справи в якій приймав участь як відповідач - самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України, Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2020р. суд закрив підготовче провадження у справі №916/2968/19 та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 21.01.2020р. о 09:20 год.

21.01.2020 року у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про перерву до 03.02.2020 року о 14:00 год.

Представник позивача ОСОБА_1. та ОСОБА_2. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи проти позову заперечував з підстав викладених у письмових поясненнях.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

03 лютого 2020 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідача та третьої особи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

07.03.2013 року реєстратором відділу державних реєстраторів виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є. було проведено державну реєстрацію змін (реєстраційний запис №1029422) до установчих документів, відомостей про склад засновників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ», внаслідок чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виключено зі складу учасників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ», а ОСОБА_9 та ОСОБА_8 включено до складу учасників товариства.

Позивачі вважають дії державного реєстратора Стукаленко К.Є. про внесення 07.03.2013 року запису до ЄДР щодо реєстрації змін до установчих документів, відомостей про склад засновників Товариства протиправними посилаючись на те, що реєстраційна дія відбулась за відсутності належним чином оформленого договору купівлі-продажу (міни, дарування) часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «НТК Норма-ТВ», а також на те, що заяви про вихід учасників ОСОБА_1 (рєетр. Номер 643) та ОСОБА_2 (реєстр. Номер 644) були підписані під виливом тиску та обману.

При цьому, позивачі зазначають, що зі змісту протоколу загальних зборів учасників товариства №1/1 від 06.03.2013 року рішення про виключення позивачів та безоплатне передання їх часток товариству суперечить змісту фотокопій заяв про вихід зі складу засновників ТОВ «НТК Норма-ТВ», так як посилань про безоплатність передачі частки товариству фотокопії заяв ОСОБА_1 ОСОБА_2 не містять.

На думку позивачів, 06.03.2013 року загальним зборами товариства рішення про вихід та про виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вартості частки (майна) не приймалось, а було прийнято рішення про виключення позивачів та про відступлення (відчуження) часток ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , тобто осіб яких було включено до складу учасників товариства.

Набуття учасником товариства права на частку у статутному капіталі здійснюється за загальним правилом набуття права власності відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів.

Позивачі вказують, що заяви про вихід зі складу засновників товариства, рішення загальних зборів учасників, оформлених протоколом №1/1, статут від 06.03.2013 р. не є правочином у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, зокрема не є договором про придбання частки у статутному капіталі товариства.

Виходячи з цього документи на державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «НТК Норма-ТВ» були подані не у повному обсязі (ч. 11 ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) у зв`язку з чим державний реєстратор був зобов`язаний подані 07.03.2013 р. документи залишити без розгляду.

Разом з тим, стосовно вчинення тиску та впливу на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при підписанні заяви про вихід зі складу учасників ТОВ «НТК Норма-ТВ», позивачі зазначають, що ОСОБА_9 та його адвокат - Халдай І.В. шантажували їх відкритим кримінальним провадженням №0000453.

В результаті наведеного, позивачі вважають дії державного реєстратора Стукаленко К.Є. протиправними, а сам реєстраційний запис №№1029422 від 07.03.2013 року таким, що підлягає скасуванню, оскільки вчинений всупереч вимог ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Господарського та Цивільного кодексів України та порушує права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З врахуванням вищенаведеного, позивачі звернулись до суду із позовом до Господарського суду Одеської області за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у письмових поясненнях на позовну заяву.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

06.03.2013р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було підписано заяви про вихід зі складу засновників ТОВ «Незалежна Телекомпанія Норма-ТВ». Справжність підпису на вказаних заявах посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.А.

В фотокопіях заяв зазначено: «...заявляю про вихід зі складу засновників.... У зв`язку з відступленням частки товариству я не маю претензій до товариства та учасників щодо виплати або компенсації грошового розміру частки у статутному капіталі товариства.»

В ході розгляду справи судом встановлено, що заяви про вихід зі складу засновників товариства від 06.03.2013 року (реєстр. №643 та №644) були підписані особисто позивачами, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як свідчать матеріали справи, 06.03.2013р. в день виходу Позивачів з товариства відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна Телекомпанія Норма-ТВ», що були оформлені Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Незалежна Телекомпанія Норма-ТВ» №1/1 від 06.03.2013р., який також був підписаний особисто позивачами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, суд враховує, що справжність підписів Позивачів на протоколі №1/1 від 06.03.2013 року досліджувались в ході розгляду справи №916/3167/14, яка була витребувана за ініціативою суду. Зокрема в матеріалах справи №916/3167/14 міститься висновок № 6048/02 судово-почеркознавчої експертизи, згідно якого підпис від імені ОСОБА_1 у протоколах №1/1 та №2/1 від 06.03.2013р. виконані самим ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту протоколу №1/1 загальних зборів от 06.03.2013р. ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма -ТВ»:

- по першому питанню вирішено: «Виключити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі складу засновників Товариства, а їх частки у статутному капіталі передати Товариству безоплатно».

В подальшому, 07.03.2013 року на підставі наданих представником ТОВ «НТК Норма-ТВ» документів, реєстратором відділу державних реєстраторів виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є. було проведено державну реєстрацію змін (реєстраційний запис №1029422) до установчих документів, відомостей про склад засновників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ», внаслідок чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виключено зі складу учасників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ».

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлені на захист їх корпоративних прав, як учасників ТОВ «Незалежна Телекомпанія Норма-ТВ», шляхом скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 07.03.2013р.

Зі змісту частини 1 статті 167 Господарського кодексу України вбачається, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 116 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Згідно до ст. 148 Цивільного кодексу України, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

З аналізу ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» вбачається, що повідомлення про вихід учасника товариства - фізичної особи має бути оформлено у вигляді заяви про вихід із товариства. При цьому, чинним законодавством не встановлено форму такої заяви, а лише зазначено що у разі внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, має бути поданий, зокрема, примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) такої заяви.

Вихід засновника (учасника) з товариства є безумовним суб`єктивним правом учасника. При цьому, товариство є суб`єктом лише пасивного обов`язку не перешкоджати реалізації цього права.

Реалізація права на вільний вихід з товариства шляхом подачі відповідної заяви учасником є одностороннім правочином, від якого учасник може відмовитися за наявності нових умов, в тому числі шляхом подачі відповідної заяви про відкликання заяви про вихід.

У відповідності до положень ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 148 Цивільного кодексу України вихід учасника з товариства здійснюється шляхом подання заяви про вихід, тобто шляхом вчинення одностороннього правочину.

При цьому, у відповідності до висновків Верховного Суду України, викладених у п.28 постанови пленуму від 24.10.2008р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», вихід зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подання ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку.

З урахуванням висновків, викладених у постанові пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», відповідно до яких моментом виходу учасника з товариства є дата подання ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку, а також нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06.03.2013р. про вихід з товариства, моментом виходу позивачів з товариства є дата подачі ними цих заяв, а саме 06.03.2013р.

Суд приходить до висновку, що моментом виходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ТОВ`НТК Норма-ТВ» є дата подачі ними відповідних заяв про вихід зі складу учасників адресована Товариству, тобто 06.03.2013р., саме з цього часу їх корпоративні права є припиненими. Отже, в даному випадку, державна реєстрація змін до установчих документів, відомостей про склад засновників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ» не може порушувати вже припинені корпоративні права Позивачів.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є нематеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому, виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Оскільки підставою позову є подання документів на державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «НТК Норма-ТВ» не у повному обсязі (ч. 11 ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) та те, що проведеною державною реєстрацією змін до установчих документів порушено корпоративні права позивачів, які є припиненими з моменту подачі ними відповідних заяв про вихід зі складу учасників товариства, то це виключає можливість задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, зміни складу учасників товариства .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що проведеною 07.03.2013 року державною реєстрацією змін до установчих документів, зміни складу учасників ТОВ «НТК Норма-ТВ», не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивачів про порушення державним реєстратором Стукаленко К.Є. вимог ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (ч. 11 ст. 29 Закону) при проведенні 07.03.2013 року державної реєстрації змін до установчих документів, зміни складу учасників товариства, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (в редакції від 03.02.2013 року - чинній на час реєстрації), для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи:

заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів;

оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або копія опублікованого в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів;

два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції;

документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно частини 3 ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (в редакції від 03.02.2013 року - чинній на час реєстрації) передбачено, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів:

рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників);

заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників);

заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства.

Судом встановлено, що при проведенні 07.03.2013 року державної реєстрації змін до установчих документів, зміни складу учасників товариства, державному реєстратору Стукаленко К.Є. представником ТОВ «НТК Норма-ТВ» були надані наступні документи: реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; фотокопія заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників ТОВ «НТК Норма - ТВ (зареєстровано в реєстрі за № 645 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадеєвою Н.О ); фотокопія заяви ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників ТОВ «НТК Норма - ТВ (зареєстровано в реєстрі за № 646 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадеєвою Н.О.); протокол №1/1 загальних зборів учасників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма ТВ» від 06.03.2013р.; протокол №2/1 від 06.03.2013р. про підтвердження дійсності протоколу №1/1 від 06.03.2013р.; статут ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма ТВ» (нова редакція від 06.03.2013р.), підписи учасників засвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадеєвою Н.О., і ці дії зареєстровано в реєстрі за №№ 655-661; квитанція про сплату реєстраційного збору; копія довіреності представника ТОВ «НТК Норма-ТВ».

Суд враховує, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 29 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» представником ТОВ «НТК Норма-ТВ» додатково були подані державному реєстратору Стукаленко К.Є. заяви про вихід учасників з товариства.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що державний реєстратор виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є. при вчиненні 07.03.2013 року державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «НТК Норма-ТВ» отримав всі необхідні документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Таким чином, 07.03.2013 року державна реєстрації змін до установчих документів, зміни складу засновників ТОВ «НТК Норма-ТВ», проведена державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є. з дотриманням вимог ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців», що виключає наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відступлення учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки у статутному капіталі товариства, передбачене статтею 147 ЦК України та статтею 53 Закону України «Про господарські товариства», є відчуженням частки. Таке відчуження потребує волевиявлення особи, яка відчужує частку, й особи, яка приймає частку у власність. Відступлення (відчуження) частки не є самостійним непоіменованим видом договору, оскільки воно відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо. Такий договір може укладатися в усній або письмовій формі залежно від вимог чинного законодавства України та статуту товариства. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.10.2019 року у справі №99/1294/15 висловила правову позицію, що відповідно до вимог статей 717, 719 ЦК України договір дарування частки (корпоративних прав) у статутному капіталі товариства має вчинятися у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним. Письмова форма договору дарування частки може вважатися дотриманою, зокрема, якщо волевиявлення сторін викладено в заяві учасника на ім`я товариства та протоколі загальних зборів учасників товариства за умови, що в цих документах зазначено про безоплатність передачі частки і протокол містить підписи обох сторін правочину (дарувальника і обдаровуваного).

Відповідно до ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 06.03.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 написали заяви про вихід з ТОВ «НТК «Норма-ТВ», підпис заявників на відповідних заявах був засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.А.

Крім того, цього ж дня, 06.03.2013 року позивачі взяли участь в загальних зборах учасників ТОВ «НТК «Норма-ТВ», на яких безпосередньо були розглянуті подані ними заяви про вихід з товариства та прийняті рішення про їх виключення зі складу учасників товариства на підставі поданих ними заяв. Відповідні рішення загальних зборів учасників ТОВ «НТК «Норма-ТВ» оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «НТК «Норма-ТВ» від 06.03.2013 року № 1/1 та підписані обома позивачами.

При цьому, обставини щодо підписання ОСОБА_1 протоколу загальних зборів учасників ТОВ «НТК «Норма-ТВ» від 06.03.2013 року № 1/1 вже досліджувались іншим судом при розгляді справи № 916/3167/14, зокрема висновком № 6048/02 судово-почеркознавчої експертизи, який міститься у вище згаданій справі, встановлено що підпис від імені ОСОБА_1 у протоколах № 1/1 та № 2/1 від 06.03.2013 року виконані самим ОСОБА_1 .

Так, волевиявлення позивачів на безоплатну передачу своїх часток товариству підтверджується власноручно складеними ними заявами про вихід зі складу учасників товариства, а також підписами на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «НТК «Норма-ТВ», в якому зокрема зазначено про безоплатність передачі відповідних часток.

З вищевикладених мотивів суд відхиляє доводи позивачів про те, що заяви про вихід зі складу засновників товариства, рішення загальних зборів учасників, оформлених протоколом №1/1 не є правочином у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, зокрема не є договором про придбання частки у статутному капіталі товариства, та відповідно про відсутність вчиненого у встановленому цивільним законодавством порядку учасником товариства правочину, спрямованого на відчуження частки у статутному капіталі товариства.

Щодо доводів Позивачів про вчинення тиску та впливу при підписанні останніми заяв про вихід зі складу учасників ТОВ «НТК Норма-ТВ», шантажування відкритим кримінальним провадженням №0000453, суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачами не було надано жодних доказів на підтвердження обставин, що вчинення впливу тиском та обманом при підписанні останніми заяв про вихід зі складу учасників ТОВ «НТК Норма-ТВ» 06.03.2013 року, тобто не довели тих обставин, на які посилаються як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим суд відхиляє зазначені доводи Позивачів з підстав їх недоведеності допустимими та належними доказами.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідно про відмову у задоволенні вимог щодо визнання протиправною та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, зміни складу засновників товариства.

Стосовно клопотання представника Юридичного департаменту Одеської міської ради про відмову у задоволенні позову через пропуск Позивачами строків позовної давності суд вважає зазначити наступне:

Згідно зі змістом до ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Тобто суд, незважаючи на подану заяву про застосування строків позовної давності повинен з`ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача за захистом якого той звернувся до суду.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність порушених прав позивачів проведеною 07.03.2013 року державним реєстратором Стукаленко К.Є. державною реєстрацією змін до установчих документів, відомостей про склад засновників ТОВ «Незалежна телекомпанія Норма-ТВ», тобто про безпідставність заявлених позовних вимог, строки позовної давності не можуть бути застосовані до таких вимог, у зв`язку з чим клопотання про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання:1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;5) як розподілити між сторонами судові витрати;6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача та відповідача надано можливість їх представникам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 86, 130, 175, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністью "НЕЗАЛЕЖНА ТЕЛЕКОМПАНІЯ НОРМА-ТВ", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивачів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 13 лютого 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут