ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.02.20. Справа № 917/241/20

м. Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Лубенської міської ради Полтавської області, вул. Ярослава Мудрого, 33, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500

до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", вул. Грушевського 1Д, м. Київ, 01001

про зобов`язання передати автобусну зупинку у комунальну власність м Лубни,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

При цьому суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту має бути ефективним.

Позивач у позовній заяві просить суд зобов`язати відповідача передати автобусну зупинку у комунальну власність м. Лубни. При цьому, позивачем не вказано яким чином (способом) відповідач має вчинити таку передачу.

Отже, позовні вимоги необхідно уточнити.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява також повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач у позовні заяві посилається на невиконання відповідачем зобов`язання щодо передання у комунальну власність міста автобусної зупинки розміром 9,0 х 3,0 м за адресою: площа Ярмаркова м. Лубни. Проте, позивач не вказує якими саме доказами підтверджується існування такої зупинки по вказаній адресі, а також те, що вказана зупинка належить відповідачу. Відповідні докази до позовної заяви не додані.

Також позивач зазначає, що він звертався з листами до відповідача про передачу вказаної зупинки у комунальну власність міста. Проте, якими доказами підтверджується надіслання таких листів позивачем не вказано. При цьому, копії листів адресованих відповідачу додано до позовної заяви без доказів їх направлення відповідачу.

Також позивачем при поданні позову не дотримано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, на підтвердження сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення № 65 від 06.02.2020 на суму 2102,00 грн.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» , у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Суд зазначає, що вимога позивача у тому вигляді, який зазначено у позовній заяві (про зобов`язання передати майно у комунальну власність міста) по суті є майновою вимогою.

Проте, позивач у позові не зазначив ціну позову (не вказав вартість автобусної зупинки). Таким чином, визначившись із ціною позову, розмір судового збору за подання позовної заяви до господарського суду позивач повинен визначити самостійно, виходячи з остаточно визначеної ціни позову, з врахування вказаних вище норм, та доплатити (за необхідності) несплачену частину судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати позивачу строк до 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви у наступний спосіб:

1) уточнити позовні вимоги вказавши яким саме чином (у який спосіб) відповідач повинен передати автобусну зупинку у комунальну власність м. Лубни;

2) вказати ціну позову;

3) вказати, якими доказами підтверджується існування автобусної зупинки розміром 9,0 х 3,0 м за адресою: площа Ярмаркова м. Лубни та належність вказаної зупинки відповідачу; надати відповідні докази;

4) надати докази надіслання позивачем відповідачу листів про передачу зупинки у комунальну власність міста;

5) надати докази доплати судового збору згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» враховуючи ціну позову (за необхідності);

6) надати докази направлення копій витребуваних судом матеріалів відповідачу.

3. Попередити позивача про те, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

4. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню (ст. ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя О.С. Семчук