РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2020Справа № 910/18075/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Державного агентства резерву України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні переробні технології»

про стягнення штрафу в розмірі 109 724,55 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне агентство резерву України звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні переробні технології» штрафу в розмірі 109 724,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № юр-2/93п-2019, в частині утилізації консервів м`ясних у строк встановлений Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/18075/19. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

10.01.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що станом на 30.09.2019 відповідачем утилізовано 627 710 банок, а відтак відповідач зазначає, що визнає наявність порушеного строку щодо утилізації банок в кількості 23 858, в зв`язку з чим зазначає, що розмір штрафу складає 17 893 грн. Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку балансової вартості залишку не утилізованої продукції.

27.01.2020 представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

13.02.2020 представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Позивач своїм правом на подання до суду відповіді на відзив відповідача не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2019 року між Державним агентством резерву України (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екологічні переробні технології» (далі - виконавець, відповідач) укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № юр-2/93п-2019 (далі - Договір), предметом якого є утилізація сміття та поводження зі сміттям, код 90510000-5 (послуги з утилізації консервів м`ясних «М`ясо тушковане. Свинина», розфасовані у металеві банки познаки 12, масою нетто 525 г., виготовлені у 2007 році, строк придатності яких закінчився у 2011 році).

Відповідно до п. 2.1 Договору Державним агентством резерву України здійснюється закупівля послуги з утилізації консервів м`ясних «М`ясо тушковане. Свинина» виготовлених у 2007 році розфасованих у металеві банки масою нетто 525 г (далі - продукція) у кількості 651 568 фізичних банок (балансовою вартістю 5 864 112 грн., строк придатності яких закінчився у 2011 році. Продукція була виготовлена згідно з вимогами ДСТУ 4450:2005 та прийнята на зберігання згідно з Інструкцією Держкомрезерву про порядок і умови постачання, приймання, зберігання та відпуску консервів м`ясних, молочних і рибних І 2-001-94 в частині, що не суперечить вимогам ДСТУ 4450:2005. Консерви м`ясні «М`ясо тушковане. Свинина» у 2007 році були закладені на 4 роки до ДО «Комбінат «Троянда» (далі - організація).

Згідно з п. 2.2 Договору відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про списання матеріальних цінностей державного резерву з подальшою їх утилізацією» від 31.01.2018 № 53-р з метою усунення негативного впливу на життя, здоров`я людини і довкілля, провести подальшу утилізацію відповідно до вимог законодавства, консервів м`ясних, виготовлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Бучацький консервний завод» у 2007 році, що зберігаються в державній організації «Комбінат «Троянда», строк придатності яких закінчився у 2011 році і які за якісними показниками не відповідають вимогам ДСТУ 4450:2005 «Консерви м`ясні. М`ясо тушковане. Технічні умови».

Пунктом 3.1 Договору обумовлено, що замовник передає, а виконавець отримує кількість продукції, визначену цим Договором для проведення робіт з утилізації відповідно до вимог законодавства.

Після проведення утилізації протягом трьох днів з моменту закінчення робіт, виконавець складає Акт з утилізації продукції та надає його замовнику (п. 4.2 Договору).

У відповідності до п. 4.3 Договору надання-приймання послуг здійснюється шляхом підписання Акту виконаних робіт, що складається протягом трьох днів з моменту складання Акту з утилізації продукції та підписується замовником, виконавцем та ДО «Комбінат «Троянда».

Сума цього Договору становить 977 352 грн. (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору виконавець надає комплекс послуг по проведенню санітарно-протиепізоотичних та протиепідеміологічних заходів (прийом, завантаження, перевезення, вивіз та подальшої утилізації небезпечного, недоброякісного продукту (консервів м`ясних «М`ясо тушковане. Свинина»), а саме: 651 568 фізичних банок - ДО «Комбінат «Троянда».

Пунктом 6.4 Договору узгоджено, що виконавець здійснює утилізацію консервів м`ясних «М`ясо тушковане. Свинина» у термін до 30.09.2019.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 25.12.2019, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1 Договору).

Згідно з п. 8.3.3 Договору виконавець зобов`язаний надати послуги з утилізації продукції державному резерву у визначені терміни, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 9.2 Договору у випадку несвоєчасного або неналежного виконання робіт за цим Договором, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 50% балансової вартості невиконаної частини зобов`язань.

Як зазначає позивач, відповідно до актів утилізації (знешкодження) № 1 від 27.08.2019, №2 від 03.09.2019, № 3 від 20.09.2019 та № 4 від 23.09.2019 відповідачем здійснено заходи з утилізації консервів м`ясних лише стосовно 505 269 фізичних банок, а відтак відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання в частині утилізації консервів м`ясних у кількості 146 299 фізичних банок в строк до 30.09.2019, в зв`язку з чим, позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф в розмірі 109 724,25 грн.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що станом на 30.09.2019 відповідачем утилізовано 627 710 банок, а відтак відповідач зазначає, що визнає наявність порушеного строку щодо утилізації банок в кількості 23 858, в зв`язку з чим зазначає, що розмір штрафу складає 17 893 грн. Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку балансової вартості залишку не утилізованої продукції.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З умов Договору вбачається, що відповідач мав здійснити утилізацію консервів м`ясних у кількості 651 568 фізичних банок, які зберігаються в ДО «Комбінат «Троянда» у строк до 30.09.2019.

Після проведення утилізації протягом трьох днів з моменту закінчення робіт, виконавець складає Акт з утилізації продукції та надає його замовнику (п. 4.2 Договору).

У відповідності до п. 4.3 Договору надання-приймання послуг здійснюється шляхом підписання Акту виконаних робіт, що складається протягом трьох днів з моменту складання Акту з утилізації продукції та підписується замовником, виконавцем та ДО «Комбінат «Троянда».

З матеріалів справи вбачається, що сторонами, за участю ДО «Комбінат Троянда», підписано без заперечень та зауважень Акти виконання робіт щодо надання-приймання послуг з утилізації (знешкодження) № 1214 від 30.08.2019 про утилізацію 140 214 фізичних банок, № 1332 від 06.09.2019 про утилізацію 91 870 фізичних банок, № 1407 від 26.09.2019 про утилізацію 120 685 фізичних банок, № 1473 від 27.09.2019 про утилізацію 152 500 фізичних банок.

Таким чином, сторонами без заперечень та зауважень підписано акти, які підтверджують виконання відповідачем зобов`язання з утилізації 505 269 фізичних банок.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 24.09.2019, відповідачем направлено на адресу ДО «Комбінат Троянда» Акт виконання робіт щодо надання-приймання послуг з утилізації (знешкодження) від 24.09.2019 № 1548 про утилізацію 122 441 фізичних банок консервів та Акт № 5 про утилізацію (знешкодження) від 24.09.2019, копії яких наявні в матеріалах справи.

Направлення означеного Акта підтверджується описом вкладення та накладною № 841 від 24.09.2019.

З матеріалів справи також вбачається, що означений Акт підписаний ДО «Комбінат Троянда» без заперечень та зауважень.

Також, з матеріалів справи вбачається, а саме з опису вкладення у цінний лист та накладної № 328, що 14.11.2019 відповідачем направлено на адресу ДО «Комбінат Троянда» Акт виконання робіт щодо надання-приймання послуг з утилізації (знешкодження) від 12.11.2019 № 2002 про утилізацію 23 858 фізичних банок консервів та Акт № 6 про утилізацію (знешкодження) від 12.11.2019, копії яких наявні в матеріалах справи.

З наданої на адвокатський запит відповідача відповіді ДО «Комбінат Троянда» вих. № 1/24 від 23.01.2020 вбачається, що Акт виконання робіт щодо надання-приймання послуг з утилізації (знешкодження) від 24.09.2019 № 1548 про утилізацію 122 441 фізичних банок та Акт виконання робіт щодо надання-приймання послуг з утилізації (знешкодження) від 12.11.2019 № 2002 про утилізацію 23 858 фізичних банок консервів були підписані ДО «Комбінат Троянда» та скеровані супровідним листом вих. № 1/160 від 30.09.2019 та вих. № 1/187 від 22.11.2019 відповідно, на адресу Державного агентства резерву України.

Доказів наявності вмотивованих відмов позивача від підписання означених актів, матеріали справи не містять.

У даному випадку суд враховує, що позивачем, означені обставини, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву, як і проти наданих у підтвердження означених доказів, позивачем не заперечені.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи викладене та додані до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що відповідачем виконано зобов`язання у строк до 30.09.2019 з утилізації банок у кількості 627 710, а відтак у строк до 30.09.2019 відповідачем не виконано зобов`язання з утилізації банок у кількості 23 858, утилізація яких, здійснена відповідачем відповідно до Акту виконання робіт щодо надання-приймання послуг з утилізації (знешкодження) від 12.11.2019 № 2002.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 9.2 Договору у випадку несвоєчасного або неналежного виконання робіт за цим Договором, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 50% балансової вартості невиконаної частини зобов`язань.

Зі змісту означеного пункту вбачається, що штраф вираховується саме із вартості утилізації банки, яка відповідно до умов Договору та Актів визначена сторонами в розмірі 1,50 грн. за 1 фізичну банку.

Таким чином, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого на підставі п. 9.2 Договору в розмірі 17 893,50 грн. (23858 ф.б. *1,5 грн. *50%).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екологічні переробні технології» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 20, оф. 218; ідентифікаційний код: 37797799) на користь Державного агентства резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28; ідентифікаційний код: 37472392) штраф в розмірі 17 893 (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто три) грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 313 (триста тринадцять) грн. 27 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено: 20.02.2020

Суддя О.А. Грєхова