ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2020 р. Справа № 922/3575/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання А.В. Васильєв

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Ощадбанк", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпекс", м. Харків, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фірму "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю, м. Київ.
про звернення стягнення на предмет іпотеки
за участю представників:

позивача - Темнюкова М.І., адвокат;

відповідача - Мала Н.О., адвокат;

третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпекс", м. Харків, в якому просить суд, в рахунок погашення заборгованості Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» за договором кредитної лінії № 335/31/6-2 від 28.01.2010 у розмірі 26433810,52 грн., що складається з: пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 5771271,87 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 7881657,51 грн.; пеня за несвоєчасне погашення комісії - 45725,54 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту - 1214304,17 грн.; 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів - 1826876,06 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення комісії - 8 553,43 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту - З589832,51 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів - 5324446,53 грн.; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення комісії - 22683,49 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №335/31/6-2/4 від 18 лютого 2010 року, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрімпекс» (адреса: 61045, Харківська обл., м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд.18, ), а саме: нежитлову будівлю літера «Д-3», загальною площею 2 241,9 кв.м, що 1. В рахунок погашення заборгованості Фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, 3) перед акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-г, ) за договором кредитної лінії № 335/31/6-2 від 28.01.2010 у розмірі 26433810,52 грн., що складається з: пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 5771271,87 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 7881657,51 грн.; пеня за несвоєчасне погашення комісії - 45725,54 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту - 1214304,17 грн.; 3 % річних за несвоєч

Ухвалою господарського суду від 11.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/3575/19 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09.12.2019 об 11:00 год. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фірму "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю, м. Київ.

10.02.2020 представником відповідача, через канцелярію суду, надано клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи (вх. № 3242) та додаткові пояснення в обґрунтування поданого клопотання (вх. № 3423).

У судовому засіданні 11.02.2020 представник відповідача підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.2020 проти задоволення поданого відповідачем клопотання заперечував, з підстав, викладених у поданих до суду запереченнях (вх. № 3510).

Представник третьої особи у судове засідання 11.02.2020 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та подане відповідачем клопотання, заслухавши доводи учасників судового розгляду, суд виходить з наступного.

Звертаючись до суду з відповідним клопотанням, заявник зазначає, що у розрахунку позивачем наведені відомості щодо наявності загальної суми заборгованості станом на 21.08.2019, у загальному розмірі 26433810,52 грн., при цьому, із розрахунку вбачається, що банком, при визначенні суми заборгованості, не було враховано, що кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, оскільки право кредитора вважається порушеним з моменту порушення боржником терміну внесення чергового платежу і розмір кожного щомісячного платежу залежить від невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Також у розрахунку передбачене застосування підвищеної процентної ставки (13%), порівняно з умовами кредитного договору (11%). Крім цього, із розрахунку вбачається, що заборгованість щодо основного зобов`язання у Фірми «Т.М.М." - ТОВ, відсутня, оскільки таке зобов`язання виконане належним чином. Заявник наголошує, що 19.03.2019 була завершена процедура фінансової реструктуризації між Фірма «Т.М.М.» - ТОВ та АТ «Ощадбанк», а, отже, на думку заявника, можна припустити, що умови кредитного договору були змінені. Заявник вважає, що реструктуризація заборгованості Фірма «Т.М.М.» - ТОВ мала б включати у себе реструктуризацію всіх видів зобов`язань, у тому числі процентів за користування кредитом та інших платежів, оскільки основне зобов`язання між сторонами було припинено, у зв`язку із виконанням належним чином. Отже, слід припустити, що вимоги про стягнення пені, нарахованої на суму заборгованості за вимогами, що були належним чином виконані до моменту завершення реструктуризації, не можуть бути стягнуті.

У додаткових поясненнях до поданого клопотання (вх. № 3423), заявником зазначено про відмінності в розрахунках суми заборгованості, інфляційних втрат та пені, визначених у позовних вимогах та розрахунку до позову. Так, розмір можливої заборгованості відповідача, відповідно до розрахунку склав би 25685351,11 грн., що не відповідає ціні позову та заявленої позивачем суми заборгованості у розмірі 26433810,52 грн. Сума інфляційних витрат, зазначена у позовній заяві у розмірі 8936962,53 грн., не співпадає із сумою інфляційних витрат, зазначеної у розрахунку у розмірі 9685421,94 грн. (сума різниці складає 748459,41 грн.). Заявник зазначає, що сума пені за несвоєчасну сплату процентів у розрахунку позивача, складає 7881657,51 грн. При цьому, пеня була визначена за період з 05.12.2017 по 18.03.2019. Проте, за підрахунком відповідача, розрахованим у відповідності до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, сума пені складає 7306050,55 грн., тобто різниця між розрахунком позивача та відповідача складає 575606,96 грн. Також різниця між розрахунками позивача та відповідача щодо суми пені за несвоєчасне погашення комісії складає 18241,95 грн.

Заявник також припускає, що враховуючи складність та специфіку дослідження документів фінансово-кредитних операцій, його розрахунки також не є остаточними та підлягають перевірці фахівцями у сфері дослідження кредитних правовідносин.

Отже, враховуючи складність подальшого дослідження та аналізу правомірності складеного АТ «Ощадбанк» розрахунку загальної простроченої заборгованості Фірми «Т.М.М.»-ТОВ за кредитним договором № 335/31/6-2 від 28.01.2010, відповідач вважає, що виникла особлива потреба в економічній експертизі за кредитним договором, оскільки подальший аналіз розрахунків потребує спеціальних знань та використання методів судової експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що матеріали справи містять суперечливі дані, щодо розрахунку суми заборгованості Фірми «Т.М.М.»-ТОВ за кредитним договором № 335/31/6-2 від 28.01.2010.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ №6 від 23.03.2012 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі, а підставою для скасування або зміни рішення відповідно до ст. 104 ГПК є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, суд, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Водночас, як зазначається в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України", експертиза призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому, складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Як зазначається в п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Господарський суд при вирішенні кожної справи повинен повно та всебічно з`ясувати обставини справи, дослідити усі докази, що стосуються предмету доказування у справі.

Із заявлених позивачем вимог вбачається, що підстави звернення до господарського суду та доводи представника відповідача, є взаємно суперечливими та не можуть бути доведені сторонами за допомогою інших засобів доказування, оскільки вирішення питання про ці обставини, їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних знань та належать до кола питань, що вирішуються судовою економічною експертизою.

Вирішуючи питання про необхідність призначення експертизи, суд виходить з того, чи мають значення для справи обставини, встановлення яких можна здійснити судовою експертизою, та чи може сторона іншими засобами доказування підтвердити ці обставини.

Згідно з п. 127 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 N 1350/5), економічна експертиза включає дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій. Головними завданнями дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є:

- установлення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення;

- установлення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, в тому числі грошових, основних засобів, надання послуг;

- установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів;

- установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат;

- установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку валового доходу та валових витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток;

- установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість;

- установлення недоліків в організації бухгалтерського обліку контролю, які сприяли або могли сприяти завданню матеріальної збитків або перешкоджали її своєчасному виявленню.

Отже, суд, врахувавши предмет та підстави заявленого позову, дійшов висновку про те, що призначена у справі судова економічна експертиза спрямована на встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто обставин, які мають значення для правильного вирішення спору та якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення.

З огляду на те, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, мають значення для правильного вирішення справи та не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, враховуючи той факт, що для вирішення справи по суті необхідно встановити обставини, які виникли в ході судового розгляду справи, для визначення яких потрібні спеціальні знання, суд приходить до висновку про необхідність призначення у даній справі судової економічної експертизи.

У відповідності до ч. 4 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 99 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з п. 7 Постанови № 4 від 23.03.2012 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5, далі - Інструкція), з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи. З урахуванням наведеного, у разі призначення господарським судом судової експертизи не за зоною регіонального обслуговування мотиви такого призначення мають бути зазначені в ухвалі про призначення експертизи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у клопотанні щодо доручення проведення даної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, та доручити проведення судової економічної експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 ГПК України суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Таким чином, суд вважає витрати по оплаті вартості судової експертизи в повному обсязі покласти на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрімпекс", з наступним віднесенням цих витрат на винну сторону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Згідно ст. п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 922/3575/19, на час проведення судової економічної експертизи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 229, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпекс" про призначення у справі судової економічної експертизи (вх. № 3242 від 10.02.2020) - задовольнити частково.

Призначити у справі № 922/3575/19 судову економічну експертизу.

На вирішення судового експерта поставити наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у справі розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком, умовам укладеного між сторонами договору кредитної лінії № 335/31/6-2 від 28.01.2010 та розрахунковими документами щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

2. Чи відповідає метод нарахування банком процентів за договором кредитної лінії № 335/31/6-2 від 28.01.2010 вимогам Положення про кредитування АТ "Державний ощадний банк України"?

Доручити проведення судової економічної експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М. С. Бокаріуса.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку, або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Витрати на проведення експертизи покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрімпекс" (61045, м. Харків, вуо. Отакара Яроша, 18, ), з подальшим віднесенням вказаних витрат на винну сторону, за результатами розгляду справи.

Висновок експерта в письмовому вигляді направити до господарського суду Харківської області та сторонам у справі.

Провадження у справі 922/3575/19 зупинити на термін проведення судового дослідження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу підписано 12.02.2020.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/3575/19