ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 лютого 2020 року м. Херсон Справа 923/117/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" про забезпечення позову (зареєстровано за вх. № 376/20 від 17.02.2020) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м. Київ

до: Фермерського господарства ""Мега 5", смт. Чаплинка Херсонської області

про стягнення 483732,98 грн заборгованості за договором купівлі-продажу №19НХ001ХЕБО від 18.10.2018

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (позивач) звернулось з позовом до Фермерського господарства ""Мега 5" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №19НХ001ХЕБО від 18.10.2018, з яких - 404820,98 грн основного боргу, 22681 грн пені, 15749 грн 20% річних та 40482 грн штрафу, всього - 483732,98 грн.

Ухвалою від 04.02.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Крім того, ухвалою від 04.02.2020 судом відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

17.02.2020 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача в межах суми ціни позову 483733,98 грн, що знаходяться нарахунках:

- № НОМЕР_1 (старий НОМЕР_2 ) філії - Херсонське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" код банку (МФО) 352457 м. Херсон вул. Суворова 29;

- № НОМЕР_3 Херсонська філія АТ КБ "Приватбанк"МФО 352479, м. Херсон пр. Ушакова 43.

Позивач посилається на те, що існує висока ймовірність того факту, що відповідач може в будь-який момент зняти кошти з рахунків, що утруднить виконання рішення. Крім того, позивач вважає, що накладення арешту на стадії підготовки справи до розгляду може стимулювати відповідача до примирення.

Позивач посилається на аналогічну правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.0.62019 у справі № 916/2933/18.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В поданих суду матеріалах відсутні будь-які докази, які б підтверджували наведені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини, якими останній обґрунтовує необхідність вжиття судом заходів до забезпечення позову у справі.

Крім того, судом встановлено, що позивачем не наведено у заяві про забезпечення позову і обставин на підтвердження вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, в тому числі і дій спрямованих на реалізацію належного йому майна, безпідставного витрачання ними коштів, приховування активів, тощо.

Твердження позивача про те, що відповідач готовий на активні і пасивні дії, направлені на уникнення виконання зобов`язань, і в подальшому, шляхом виведення коштів зі своїх рахунків на свою користь під виглядом здійснення підприємницької діяльності, - не підтверджені відповідними доказами. Посилання позивача на те, що відповідач не просить ані розстрочки, ані відстрочки погашення боргу та уникає ведення переговорів по реструктуризації боргу також, на думку суду, не є належним обгрунтуванням застосування заходів забезпечення позову.

До того ж, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення чи зменшення його майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Щодо посилання позивача на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18, то суд дійшов висновку, що обставини у справі №916/2933/18 відрізняються від обставин в даній справі, виходячи з наступного.

Так, постановою Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18 залишено без змін постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.12.2019.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2019 у справі № 916/2933/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Латоріца-Темп" про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на грошові кошти Приватного підприємства „Артек-Союз в розмірі ціни позову 16 632 862,45 грн., які знаходяться на рахунках у банках та в інших фінансових установах згідно переліку, а також інших рахунках в банківських та фінансових установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду.

Відповідно до змісту ухвали від 28.12.2019 у справі № 916/2933/18, розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, "в обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що наразі за ПП „Артек-Союз рахується заборгованість за договором поставки №1 від 01.01.2016р. та від 01.01.2018 року, яка з урахуванням суми пені, 3% річних та інфляційних складає 16632862,45 грн. та яку боржник не погашає впродовж одного року, при цьому вимога про сплату зазначеної заборгованості у строк до 01.10.2018 року була залишена боржником без задоволення, а акти звірки взаєморозрахунків без підписання. Водночас, як стверджує заявник, відповідно до інформації, яка міститься на сайті www.prozorro.gov.ua ПП „Артек-Союз додатковою угодою №29 від 05.12.2018р. до договору від 31.03.2017 року №286/2/17/13 укладеною між Міністерством оборони України та ПП „Артек-Союз, змінює розрахунковий рахунок, який невідомий ТОВ „Латоріца-Темп, що за думкою заявника, дає підстави обґрунтовано вважати про вжиття контрагентом заходів щодо ухилення від виконання своїх зобов"язань за договорами № 1 від 01.01.2016р. та від 01.01.2018 року, в зв"язку з чим майбутнє рішення у справі не можливо буде виконати або таке виконання буде утруднене внаслідок відсутності на час виконання судового рішення коштів на відомих ПП „Артек-Союз банківських рахунках. Водночас, заявник наполягає на тому, що договірні відносини між боржником та Міністерством оборони України закінчуються 31.12.2018 року, що за думкою ТОВ „Латоріца-Темп, свідчить про те, що з настанням наступного року, фінансовий стан боржника може погіршитись чи зовсім призвести до неможливості виконати свої грошові зобов"язання перед ТОВ „Латоріца-Темп" та іншими контрагентами.

Крім того, заявник наполягає на тому, що боржник не погашає свою заборгованість тривалий час та ПП „Артек-Союз" є боржником у 9-ти незавершених виконавчих провадженнях, які були відкриті у період з 25.03.2011р. по 05.10.2017р. про що міститься вказана інформація в відповідному реєстрі, відтак заявник вважає, що накладення арешту на кошти відповідача стане гарантією виконання рішення суду у даній справі. Більш того, заявник посилається на те, що з реєстру судових рішень, за останній рік відповідач фігурував в 3-х процесах в господарському суді Одеської області, по яким ухвалено рішення про стягнення заборгованості з ПП „Артек-Союз, що за думкою заявника свідчить про систематичне ухилення відповідача від виконання своїх договірних зобов'язань та можливими труднощами кредиторів боржника, зокрема ТОВ „Латоріца-Темп, під час виконання судового рішення."

Таким чином, заявником у справі № 916/2933/18 наведено у заяві про забезпечення позову обставини на підтвердження вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання (інформація сайту www.prozorro.gov.ua, зокрема щодо зміни рахунку, наявність 9 незавершених виконавчих проваджень щодо відповідача тощо).

Керуючись ст. ст.ст. 136, 140, 234 ГПК України, суд

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (зареєстровано за вх. № 376/20 від 17.02.2020) про забезпечення позову.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.02.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 235, ст. 255 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена . Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення її повного тексту. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В. Литвинова