РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2020Справа № 910/6942/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НАТУР+" до товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗВИТОК-2012", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - товариства з обмеженою відповідальністю "Євроцивілбуд 1", про стягнення 31 235 478,19 грн.,

за участі представників:

позивача: Мінка А.В. за довіреністю від 25 червня 2019 року;

відповідача: не з`явився;

публічного акціонерного товариства "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод": не з`явився;

товариства з обмеженою відповідальністю "Євроцивілбуд 1": не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "НАТУР+" (далі - ТОВ "НАТУР+") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗВИТОК-2012" (далі - ТОВ "РОЗВИТОК-2012") заборгованості в розмірі 31 235 478,19 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н та № 2605/02-2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 травня 2019 року прийнято позовну заяву ТОВ "НАТУР+" до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 27 червня 2019 року підготовче судове засідання у даній справі відкладено на 25 липня 2019 року. Крім того, цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, було залучено публічне акціонерне товариство "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" (далі - Завод), а товариство з обмеженою відповідальністю "Євроцивілбуд 1" було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 липня 2019 року позов ТОВ "НАТУР+ "залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10 вересня 2019 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 25 липня 2019 року скасовано, а справу передано для подальшого її розгляду до місцевого господарського суду.

31 жовтня 2019 року матеріали справи № 910/6942/19 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 5 листопада 2019 року підготовче засідання у цій справі призначено на 5 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 5 грудня 2019 року підготовче судове засідання відкладено на 9 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 9 січня 2020 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 30 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року розгляд справи відкладено на 13 лютого 2020 року.

У судовому засіданні 13 лютого 2020 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання не забезпечили, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Положеннями частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2015 року між ТОВ "РОЗВИТОК-2012" та ТОВ "НАТУР+" укладено договір про надання фінансової допомоги на зворотній основі № 2605/02-2015, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу на поворотній основі фінансову допомогу в розмірі 10 460 873,51 грн., а відповідач, у свою чергу, - повернути її в термін, визначений цим договором.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками цих суб`єктів господарювання.

За умовами пунктів 3.1-3.3 цього договору ТОВ "НАТУР+" зобов`язується надати допомогу протягом двох календарних днів з моменту підписання цього договору. Допомога надається шляхом переказу платіжним дорученням грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "РОЗВИТОК-2012" та вважається наданою з моменту їх зарахування на такий рахунок.

У пункті 4.1 зазначеного правочину сторонами було погоджено, що строк, на який надається допомога, становить 1 (один) календарний рік з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "РОЗВИТОК-2012" у банківській установі, що його обслуговує.

ТОВ "РОЗВИТОК-2012" зобов`язується повернути допомогу в розмірі, вказаному в пункті 2.1 даного договору, у строк, встановлений пунктом 4.1 договору (пункт 4.2 цього правочину).

26 травня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015, згідно умов якої до пункту 4.1 цього правочину внесено зміни та погоджено, що допомога надається на строк до 27 травня 2017 року. Крім того, договір про надання фінансової допомоги на зворотній основі № 2605/02-2015 було доповнено пунктом 5.5, за умовами якого ТОВ "РОЗВИТОК-2012" може доручати третім особам виконання свого обов`язку по поверненню грошової допомоги без окремого погодження з ТОВ "НАТУР+". У такому разі ТОВ "РОЗВИТОК-2012" повідомляє ТОВ "НАТУР+" про доручення третім особам виконання обов`язку про повернення грошової допомоги.

Крім того, 26 травня 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015, згідно умов якої строк повернення наданої відповідачу допомоги було продовжено до 27 травня 2018 року.

Судом встановлено, що позивач у передбаченому договором порядку 27 травня 2015 року надав відповідачу фінансову допомогу в розмірі 10 460 873,51 грн. шляхом перерахування вказаної суми на рахунок ТОВ "РОЗВИТОК-2012".

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення ТОВ "РОЗВИТОК-2012" умов даної угоди.

У той же час судом встановлено, що 5 липня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю "Євроцивілбуд 1" в порядку пункту 5.5 договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015 з метою часткового повернення отриманої відповідачем фінансової допомоги було сплачено на рахунок позивача грошові кошти в сумі 50 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, судом встановлено, що всупереч умовам договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015 відповідач взятий на себе обов`язок по своєчасному поверненню отриманої фінансової допомоги у встановлений строк виконав лише частково, заборгувавши таким чином позивачу 10 410 873,51 грн.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2015 року між ТОВ "РОЗВИТОК-2012" та Заводом укладено договір про надання фінансової допомоги на зворотній основі № б/н, за умовами якого останній зобов`язався надати відповідачу на поворотній основі фінансову допомогу в розмірі 20 833 082,27 грн., а відповідач, у свою чергу, - повернути її в термін, визначений цим договором.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками її сторін та скріплена печатками цих юридичних осіб.

За умовами пунктів 3.1-3.3 цього договору Завод зобов`язується надати допомогу протягом двох календарних днів з моменту підписання цього договору. Допомога надається шляхом переказу платіжним дорученням грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "РОЗВИТОК-2012" та вважається наданою з моменту їх зарахування на такий рахунок у банківській установі, що його обслуговує.

У пункті 4.1 зазначеного правочину його сторонами було погоджено, що строк, на який надається допомога, становить 1 (один) календарний рік з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "РОЗВИТОК-2012" у банківській установі, що його обслуговує.

ТОВ "РОЗВИТОК-2012" зобов`язується повернути допомогу в розмірі, вказаному в пункті 2.1 даного договору, у строк, встановлений пунктом 4.1 договору (пункт 4.2 наведеного правочину).

З матеріалів справи вбачається, що Завод у передбаченому договором порядку та строк надав відповідачу фінансову допомогу в загальному розмірі 20 833 082,27 грн. шляхом перерахування вказаної суми на рахунок ТОВ "РОЗВИТОК-2012".

Про належне виконання Заводом своїх зобов`язань за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення цією третьою особою умов даної угоди.

Разом із тим, судом встановлено, що 24 травня 2016 року між ТОВ "НАТУР+" та Заводом було укладено договір про відступлення права вимоги № 10, за умовами якого останній передав позивачу належне Заводу право вимоги на суму 10 000 000,00 грн. згідно з договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н, укладеним між Заводом та ТОВ "РОЗВИТОК-2012", а позивач, у свою чергу, - прийняв вказане право вимоги.

Вищезазначений договір підписаний повноважними представниками позивача та Заводу, а також скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

За умовами пункту 1.2 вказаної угоди новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з договору від 26 травня 2015 року, та одержує право вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за вказаним договором в обсязі, вказаному в пункті 1.1 та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору всі необхідні документи, які засвідчують відступлені права, та важливу інформацію для їх здійснення в термін до 31 травня 2016 року.

Згідно з пунктом 3.2 вказаного договору про відступлення права вимоги первісний кредитор зобов`язаний сповістити боржника про укладення цього договору та про суму відступленої вимоги протягом п`ятдесяти робочих днів після набуття чинності цим договором рекомендованим листом з доданням копії цього договору або врученням особисто під розписку представнику боржника.

Відповідно до пункту 5.1 цієї угоди остання набирає чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов зазначеного правочину листом № 64 ТОВ "НАТУР+" письмово повідомило ТОВ "РОЗВИТОК-2012" про відступлення позивачу права вимоги до відповідача за договором від 26 травня 2015 року № б/н в сумі 10 000 000,00 грн.

Відтак, судом встановлено, що всупереч умовам договору від 26 травня 2015 року відповідач взятий на себе обов`язок по своєчасному поверненню отриманої фінансової допомоги у встановлений строк не виконав, заборгувавши таким чином позивачу як новому кредитору 10 000 000,00 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

У той же час пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України унормовано, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У силу положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частини 1, 3 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за договорами про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н та від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015, яка складає 20 410 873,51 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема, підписаними відповідачем актами звірки взаєморозрахунків, і ТОВ "РОЗВИТОК-2012" на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог ТОВ "НАТУР+" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за вищенаведеними договорами про надання фінансової допомоги на зворотній основі, позивач просив суд стягнути з ТОВ "РОЗВИТОК-2012" 5 645 742,88 грн. пені, з яких: 4 244 696,02 грн. - пеня, нарахована у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н у період з 29 травня 2016 року по 28 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 10 000 000,00 грн.; 1 401 046,86 грн. - пеня, нарахована у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015 у період з 28 травня 2018 року по 28 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 10 410 873,51 грн.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2 обох договорів про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року передбачено, що у разі порушення відповідачем пункту 5.1 даних договорів, окрім повернення допомоги ТОВ "РОЗВИТОК-2012", сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Водночас згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Зважаючи на встановлене статтею 232 ГК України обмеження строку нарахування штрафних санкцій, а також беручи до уваги відсутність у вищенаведених договорах чи спеціальних законодавчих актах положень щодо продовження зазначеного шестимісячного строку в спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у загальному розмірі 1 720 237,03 грн., з яких: 791 530,06 грн. - пеня, нарахована у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н у період з 29 травня 2016 року по 29 листопада 2016 року на суму основного боргу в розмірі 10 000 000,00 грн.; 928 706,97 грн. - пеня, нарахована у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015 у період з 28 травня 2018 року по 28 листопада 2018 року на суму основного боргу в розмірі 10 410 873,51 грн.

У той же час у задоволенні позовних вимог ТОВ "НАТУР+" про стягнення з відповідача пені у розмірі 3 925 505,85 грн. слід відмовити.

Слід також зазначити, що за пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 3 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки сторони у даній справі не заявляли про застосування позовної давності щодо стягнення суми пені, то позовна давність до даної позовної вимоги судом не застосовується.

У своїй позовній заяві ТОВ "НАТУР+" у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасного та повного повернення сум фінансової допомоги за договорами про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року також просило суд стягнути з ТОВ "РОЗВИТОК-2012" три проценти річних у загальному розмірі 1 063 387,64 грн., з яких: 826 362,00 грн. - три проценти річних, нараховані у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н у період з 29 травня 2016 року по 28 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 10 000 000,00 грн.; 237 025,64 грн. - три проценти річних, нараховані у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015 у період з 28 травня 2018 року по 28 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 10 410 873,51 грн., а також 4 115 474,16 грн. інфляційних втрат, з яких: 3 470 000,00 грн. - інфляційні втрати, нараховані у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № б/н у період з 29 травня 2016 року по 28 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 10 000 000,00 грн.; 645 474,16 грн. - інфляційні втрати, нараховані у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання фінансової допомоги на зворотній основі від 26 травня 2015 року № 2605/02-2015 у період з 28 травня 2018 року по 28 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 10 410 873,51 грн.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлені ТОВ "НАТУР+" (у тому числі як новим кредитором) до стягнення розміри трьох процентів річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних сум компенсаційних виплат підлягають задоволенню.

За таких обставин вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗВИТОК-2012" (01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10; ідентифікаційний код 38239352) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НАТУР+" (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Центральна, будинок 113-Б; ідентифікаційний код 31958392) 20 410 873 (двадцять мільйонів чотириста десять тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 51 коп. основного боргу, 1 720 237 (один мільйон сімсот двадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 03 коп. пені, 1 063 387 (один мільйон шістдесят три тисячі триста вісімдесят сім) грн. 64 коп. трьох процентів річних, 4 115 474 (чотири мільйони сто п`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 16 коп. інфляційних втрат, а також 409 649 (чотириста дев`ять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 58 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "НАТУР+" до товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗВИТОК-2012" про стягнення 3 925 505,85 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 14 лютого 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко