ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2954/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача - адвоката Пучкової Л.А. за посвідченням та свідоцтвом № 003808 від 15.05.2019 та ордером серія ВН № 1004626 від 10.02.2020;

від відповідача 2- адвоката Бочевара М.П. за посвідченням та свідоцтвом №002597 від 14.02.2014 та ордером серія ОД № 549280 від 30.01.2020;

адвоката Іваніва С.П. за посвідченням та свідоцтвом № 2494 від 11.01.2013 та ордером серія ОД № 542057 від 13.02.2020;

/ТОВ "ДПЛ Корпорейшн" за юридичною адресою не перебуває належним чином (див. - довідку від 21.01.2020 до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.01.2020), про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялося на офіційному веб-порталі «Судова влада України»), але не скористалось правом на участь в судовому засіданні/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2019, прийняте о 16.27 суддею Бездолею Д.О. у м. Одесі, повний текст якого складено 11.12.2019,

у справі № 916/2954/19

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПЛ Корпорейшн";

2) фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 500000,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

03.10.2019 Акціонерне товариство Комерційний банк (далі - АТ КБ) "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ДПЛ Корпорейшн" (відповідача-1) та фізичної особи ОСОБА_1 (відповідач-2), в якій просило суд солідарно стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за договором №б/н від 18.03.2014 в сумі 500000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про неналежне виконання ТОВ"ДПЛ Корпорейшн", як позичальником, своїх кредитних зобов`язань, що виникли на підставі договору банківського обслуговування б/н від 18.03.2014, укладеного з банком шляхом підписання заяви про відкриття рахунку від 18.03.2014, відповідно до якої ТОВ"ДПЛ Корпорейшн" приєдналось до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів Банку, що розміщені у мережі інтернет на сайті www.privatbank.ua., а також не виконанням фізичною особою ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за договором поруки №Р664806629 від 29.03.2018.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.12.2019 в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПРИВАТБАНК" відмовлено повністю з огляду на те, що позивачем не подано суду ні у письмовій формі, ні в електронній формі саме як доказ Умови та правила надання банківських послуг, до яких приєдналось ТОВ "ДПЛ Корпорейшн" заявою від 18.03.2014 та фізична особа ОСОБА_1 у договорі поруки від 29.03.2018, що позбавляє можливості встановити умови надання позивачем відповідачу-1 кредиту, строк його повернення та інші істотні умови договору надання банківських послуг

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема скаржник зазначає, що місцевий господарським суд не правомірно зазначив, що неможливо встановити на який строк і до яких саме Умов та правил надання банківських послуг приєднався відповідач - 1 та за яке зобов`язання поручився відповідач 2, оскільки не повно дослідив Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Крім того, посилаюсь на ст.ст. 509,530,553,1049,1054ЦК та ст.ст. 174, 193ГК України апелянт стверджує, що є правомірним солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором, яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ "ДПЛ Корпорейшн" не надходив.

Представники ОСОБА_1 у відзиві та у судовому засіданні не погоджуються з доводами апелянта та просять

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2014 ТОВ "ДПЛ Корпорейшн", в особі генерального директора Пономаренко І.П., було підписано заяву до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач-1 погодився з умовами та правилами надання банківських послуг (які знаходяться на сайті банку www.pb.ua), тарифами Банку, які разом з цією анкетою складають договір банківського обслуговування. Своїм підписом відповідач-1 приєднався та зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Також, 18.03.2014 сторонами була складена заява про відкриття рахунку.

Згідно до витягу зі статуту АТ КБ "ПРИВАТБАНК", банк був створений у формі товариства з обмеженою відповідальністю під назвою Комерційний банк "ПриватБанк", в подальшому його було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у закрите акціонерне товариство, в подальшому змінено тип банку з закритого на публічне акціонерне товариство, в подальшому тип банку змінено з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та стороною у даному договорі та справі.

Відповідно до довідки від 23.09.2019 №08.7.0.0/17 відповідачу-1 був встановлений кредитний ліміт по рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 500 000,00 грн. з 02.04.2018.

Також, з матеріалів справи вбачається, що зобов`язання відповідача-1 по своєчасному поверненню кредитних коштів були забезпечені порукою на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки від 29.03.2018 №Р664806629, за умовами п.1.1.1 якого предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання відповідачем-1 (боржником) зобов`язань за угодами-приєднання, зокрема, до: розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (Угода-1) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3. Угоди 1; б) комісійної винагороди згідно з п.3.2.1.1.17. Угоди-1; в) винагорода за використання ліміту відповідно до п.3.2.1.4.4. Угоди-1; г) кредиту в розмірі 200000,00 грн. Крім цього, у п.1.1.1 договору поруки сторони передбачили, що якщо під час виконання Угоди-1 зобов`язання боржника, що забезпечені за цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою-1 в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження про такі збільшення з поручителем не потрібні.

На підтвердження надання відповідачу-1 кредитних коштів у розмірі 500 000,00 грн. позивач посилається на виписку з поточного рахунку відповідача-1 за період з 18.03.2014 по 20.09.2019.

При цьому позивач зазначає, що відповідачем-1 не виконані зобов`язання по поверненню в строк суми кредиту, в зв`язку з чим, за ним рахується заборгованість по кредиту в сумі 500 000 грн., які позивач й просить стягнути з відповідача-1, а також враховуючи, що зобов`язання відповідача-1 по своєчасному поверненню кредитних коштів були забезпечені порукою на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки від 23.09.2018, позивач просить стягнути заявлені до стягнення суми з обох відповідачів солідарно.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Водночас за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 1 ст. 1066, ч. 1, 2 ст. 1067 Цивільного кодексу України).

Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч. 4 ст. 1068 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст.76, 77 зазначеного Кодексу належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідачем-1 було підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якої останній приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Безпосередньо укладений між сторонами договір у формі заяви від 18.03.2014, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредитних коштів (користування ним).

При цьому позивач, обґрунтовуючи право вимоги повернення кредитних коштів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг із "Тарифів банку" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщених в мережі Інтернет: сайті https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Разом з тим, як вірно зазначено місцевим господарським судом матеріали справи не містять підтверджень, що саме в редакції цього витягу відповідач -1 розумів Умови і Правила або ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг позивача.

При цьому, як вже встановлено судами в справах № 342/180/17 №175/4576/14-ц,Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПРИВАТБАНК" і позивачем не надано суду в даній справі доказів протилежного, тобто позивач міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

Відтак, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом приєднання відповідача-1 до відповідних правил, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови.

Крім того, місцевим господарським судом під час розгляду справи було частково задоволено клопотання позивача та досліджено Умови та правила банківських послуг, які розташовані на офіційному сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та правомірно встановлено, що при переході на інтернет сторінку https://privatbank.ua/terms/, роздруківка сторінки наданої позивачем і інтернет сторінка https://privatbank.ua/terms/ не є тотожними.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що на сторінках, які містяться в мережі інтернет https://privatbank.ua/terms/ відсутні умови та правила надання банківських послуг, які надані банком в роздрукованому варіанті.

Разом з тим, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на сайті: www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача- 1, а тому їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 18.03.2014 шляхом підписання заяви.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови надання позивачем відповідачу-1 кредиту, зокрема строк його повернення, а тому не можливо зробити висновок, що відповідне зобов`язання прострочене відповідачем-1.

При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення Банком вимоги до відповідача-1 про погашення кредиту в порядку ст.530 ЦК України, що також позбавляє можливості встановити строк виконання основного зобов`язання по укладеному між сторонами кредитному договору.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в позові, оскільки позивачем не доведено наявності у відповідача-1 простроченої заборгованості за кредитом в сумі 500 000 грн., та відповідно наявності підстав для покладення на поручителя Фізичну особу ОСОБА_1 обов`язку з повернення кредитних коштів, які були забезпечені порукою на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки від 23.09.2018.

Колегія суддів зазначає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи скаржника щодо не повного дослідження судом Умов та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не можуть бути підставою для скасування оскарженого у даній справі рішення, оскільки вони не спростовують обставин встановлених місцевим господарським судом.

Інші доводи скаржника також відхиляються колегією суддів з підстав викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

За таких обставин, апеляційна скарга АТ КБ "Приватбанк" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2019 у справі №916/2954/19 слід залишити без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2019 у справі №916/2954/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" - без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.02.2020 о 10.15

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Г.І. Діброва

Суддя А.І. Ярош