ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. Справа№ 910/17433/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання: Нікітенко А.В.

за участю представників сторін:

від позивачів (1,2,3,4) адвокат Боримська І.О. довіреність № ордери від 12.02.2020;

від відповідачів: 1. адвокат Яців О.Р. довіреність № 620 від 27.12.2019;

2. не з`явились;

3. адвокат Барановська В.В. довіреність № 22/08/19-1 від 22.08.2019;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019

у справі № 910/17433/19 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом: 1. ОСОБА_1 ,

2. ОСОБА_2 ,

3. ОСОБА_3 ,

4. ОСОБА_4

до 1. Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест",

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріо Фін"

про застосування наслідків нікчемних правочинів та визнання правочинів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить апеляційну скаргу представника позивачів адвоката Сіліної Марини Димитрівни, на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 задовольнити у повному обсязі, ухвалу Господарського суду міста Києва про відмову у відкритті провадження у справі № 910/17433/19 від 16.12.2019 скасувати у повному обсязі, справу № 910/17433/19 передати на розгляд Господарського суду міста Києва для відкриття провадження у справі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції не враховано ч. 1 ст. 45 ГПК України, відповідно до якої сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Отже, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення. Отже, фізичні особи, які не є підприємцями (як позивачі у даній справі) можуть бути сторонами у судовому господарському процесі відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України, а їх право на звернення до господарського суду гарантоване не лише ГПК України, а й загальними засадами (принципами) господарського судочинства.

Скаржник вказує на те, що предметом позову у даній справі є застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та визнання недійсними договорів факторингу (відступлення права грошової вимоги) та відступлення прав вимоги за договором іпотеки, що були укладені між ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Реверс Інвест", а також між ТОВ "Фінансова Компанія "Реверс Інвест" та ТОВ "Ріо Фін", отже, спір у даній справі із зазначеними позовними вимогами підпадає під юрисдикцію господарських судів, адже сторонами оскаржуваних договорів є лише юридичні особи, а визнання недійсними таких договорів вирішується виключно за правилами господарського судочинства відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020 справу № 910/17433/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 13.02.2020.

10.02.2020 від АБ "Укргазбанк" через відділ канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2020 справу № 910/17433/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Відповідно до частини 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд справи буде здійснюватися в порядку ст. 32, 270 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 прийнято справу № 910/17433/19 до провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Представник позивачів у судовому засіданні 13.02.2020 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 скасувати, вимоги апеляційної скарги задовольнити.

Представник першого відповідача та представник третього відповідача у судовому засіданні 13.02.2020 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника другого відповідача.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали оскарження, доводи апеляційної скарги, доводи відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши представників позивачів, першого та третього відповідача, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичних осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріо Фін" про застосування наслідків нікчемних правочинів та визнання правочинів недійсними, а саме:

- застосувати наслідки недійсності нікчемного договору факторингу (відступлення права грошової вимоги) від 20.02.2019, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест";

- застосувати наслідки недійсності нікчемного договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 874, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест";

- застосувати наслідки недійсності нікчемного договору факторингу (відступлення права грошової вимоги) від 30.04.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін";

- застосувати наслідки недійсності нікчемного договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 2097, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Наталією Михайлівною, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін";

- визнати недійсним договір факторингу (відступлення права грошової вимоги) від 20.02.2019, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест";

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019, зареєстрований в реєстрі за № 874, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, укладений між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест";

- визнати недійсним договір факторингу (відступлення права грошової вимоги) від 30.04.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін";

- визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019, зареєстрований в реєстрі за № 2097, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Наталією Михайлівною, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріо Фін";

Як вбачається із позовної заяви, позивачі посилаються на те, що вони були позбавлені права власності на своє майно (квартири) через дії відповідачів, вчинені на підставі договорів факторингу та договорів відступлення права вимоги від 20.02.2019 та 30.04.2019.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає правильним, правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства висновок Господарського суду міста Києва про те, що поданий на розгляд суду спір за суб`єктним складом сторін та характером правовідносин підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, враховуючи викладене та наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття обмеження основоположних прав і свобод від прийнятого у законотворчій практиці поняття фіксація меж самої сутності прав і свобод шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів, місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним, адміністративним і господарським судам визначається законодавством.

При цьому, питання про те, чи підвідомча господарському суду справа, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

У даному випадку позивачі звернулись до Господарського суду міста Києва за захистом саме своїх особистих майнових прав, тобто, права приватної власності, та саме як фізичні особи - громадяни, а не фізичні особи - підприємці, то наявний між сторонами спір виник не у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Натомість, позивачами не обґрунтовано того, що даний спір відповідає ознакам спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, у зв`язку із чим, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду про те, що права позивачів не підлягають судовому захисту у господарському суді, а подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, тому відмова у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України є правомірною.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 та для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржники не подали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, у зв`язку із тим, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявників апеляційної скарги - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно із ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/17433/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

4. Матеріали справи № 910/17433/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 17.02.2020.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич