ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" лютого 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3200/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

при секретарі судового засідання: Тіщенко Д.І.

за участю представників сторін:

від позивача Ткаченко Я.В. (довіреність №4630/10-01-01/вих від 20.12.2019р.);

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/3200/19

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Проспект Миру, 5-Р, каб. 12, каб. 24, )

про стягнення 1 430 774,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

29.10.2019 р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн", в якій просить суд стягнути з відповідача 1 331 424,70 грн. - основної заборгованості, 82 864,92 пені, 7 474,25 грн. 3% річних та 8 010,40 грн. інфляційних витрат, а також витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" обґрунтовано порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій №61-Пд-ІЛФ-18 від 27.08.2018р. в частині повної та своєчасної оплати наданих за договором послуг.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р. позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (вх. № 3284/19 від 29.10.2019р.) залишено без руху, встановлено позивачу семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

18.11.2019р. до Господарського суду Одеської області від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" надійшла заява на виконання ухвали Господарського суду Одеської області від 04.11.2019р., згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, такі недоліки усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3200/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на "19" грудня 2019 р. о 12:30.

В судовому засіданні 19.12.2019р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання по справі на 03.01.2019 р. об 11 год.00 хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2019р. повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" про відкладення підготовчого засідання на 03.01.2019 р. об 11 год.00 хв., в порядку ст. 120 ГПК України.

26.12.2019р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх.№ 26772/19), відповідно до якої останній зазначає, що під час складання позовної заяви було допущено арифметичну помилку в частині суми основної заборгованості, а саме: замість вірної суми 1 332 424,70 грн., зазначено 1 331 424,70 грн., у зв`язку з чим просить суд уточнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 1 332 424,70 грн. - основної заборгованості, 82 864,92 пені, 7 474,25 грн. 3% річних та 8 010,40 грн. інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.01.2019р. строк підготовчого провадження у справі №916/3200/19 продовжено до 18.02.2020р.; закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду на 13.02.2020р. о 16:30.

Представник позивача в судовому засіданні 13.02.2020р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав. При цьому, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про отримання останнім ухвал суду.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні від 13.02.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

27.08.2018р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (адміністрація) та товариством з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" (підприємство) було укладено договір №61-Пд-ІЛФ-18 про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій, відповідно до п.1.1 якого на умовах та в порядку, передбаченому цим договором Адміністрація надає Підприємству комплекс послуг з організації залізничних операцій на території Іллічівського морського порту, а Підприємство зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно п. 1.2 договору, всі права та обов`язки державного підприємства "Адміністрація морських портів України", які передбачені даним договором, виконуються Іллічівською філією державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрацією Іллічівського морського порту) (змінено найменування на Чорноморську філію державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрацію морського порту Чорноморську).

Відповідно до п. 2.1.1. договору, Адміністрація на підставі плану завезення вантажів, отриманого від Підприємства (з вказівкою номенклатури, експедиторів, кількості вантажу і т.д.), та укладеного із Одеською залізницею договору, від імені та за рахунок Підприємства погоджує та планує перед Одеською залізницею приймання експортних, імпортних і транзитних вантажів, які надходять на адресу підприємства та його контрагентів, обсяг яких не повинен перевищувати пропускну спроможність, що визначено Єдиним технологічним процесом роботи станції Одеської залізниці і морського порту.

Адміністрація зобов`язана утримувати в технічному стані залізничні колії та стрілочні переводи, які знаходяться на балансі Адміністрації, на яких підприємство планує та проводить навантажувально-розвантажувальні роботи (п. 2.1.11 договору).

Згідно п. 2.2.21 договору, підприємство забезпечує своєчасну попередню оплату та сплату рахунків на відшкодування вартості послуг залізниці та послуг адміністрації за цим договором.

Відповідно до п. 3.1. договору, підприємство оплачує послуги адміністрації за вільними тарифами адміністрації та відшкодовує вартість послуг Одеської залізниці за тарифами Одеської залізниці, а саме:

- витрати Адміністрації, що пов`язані з перевезенням вантажів Одеською залізницею: плата за подавання та забирання вагонів, користування вагонами, маневрові операції та інші послуг, що надаються залізницею і оплачуються за тарифами залізниці (п. 3.1.1).

- послуги Адміністрації з організації залізничних операцій: використання залізничних колій 110,33 грн. за вагон; послуги з організації залізничних операцій 79,28 грн. за вагон.

Вартість послуг з використання залізничних колії та з організації залізничних операцій під час здійснення підприємством здвоєних операцій (вивантаження та навантаження) визначається як одна операція, виконана з одним вагоном (п. 3.1.2.).

Згідно п.3.3. договору, заявки Підприємства на послуги, надані Адміністрацією, можуть бути підписані посадовими особами Підприємства або вповноваженими представниками Підприємства. Підтвердженням повноважень представника є видана Підприємством довіреність.

Відповідно до п. 3.4. договору, Підприємство протягом 5-ти робочих днів з дати підписання цього договору забезпечує внесення одноразового авансового платежу у розмірі 10000 грн., за послуги Одеської залізниці, що пов`язані з перевезенням вантажів на умовах попередньої оплати. Протягом дії договору розмір попередньої оплати складає 50 % від вартості послуг Одеської залізниці за попередній місяць. Передплата вноситься на підставі, виставленого рахунку.

Попередня оплата та остаточні розрахунки з відшкодування вартості послуг залізниці та послуги Адміністрації за даним договором оплачується Підприємством протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Рахунок формується на підставі довідки про виконані роботи та може бути вручений Адміністрацією уповноваженій особі Підприємства, або направлений до відділу діловодства (канцелярії) Підприємства - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата вручення рахунку; або відправлений Підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з відміткою на ньому поштової організації - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата відправлення рахунку поштою.

Банківські витрати по перерахуванню коштів банку несе Підприємство.

Згідно п. 3.5 договору, з метою забезпечення бухгалтерського обліку Адміністрацією разом з рахунком надсилається два екземпляри Акту про надані послуги з підписом та печаткою. Один екземпляр в п`ятиденний термін після отримання Підприємство зобов`язано підписати та повернути Адміністрації.

У разі не направлення Підприємством зазначених зобов`язань, акт про надані послуги вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Підприємством.

За необхідністю, але не рідше одного разу у півріччя, Адміністрацією та Підприємством складаються акти звірок взаємних розрахунків.

Згідно п.3.7. договору, зазначені в договорі ставки наведені без врахування ПДВ. ПДВ нараховується відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до п. 6.6. договору, за порушення строків сплати, передбачених даним договором, Адміністрація має право вимагати від Підприємства сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Цей договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.12.2018р. включно. По завершенню терміну дії даного договору він може бути продовжений сторонами на тих же або інших умовах. Продовження терміну дії договору здійснюється сторонами протягом 30 робочих днів до дати припинення дії договору шляхом обміну відповідними листами. В такому разі, Договір буде вважатись подовженим на тих самих умовах та на той самий строк що і був укладений (п.8.1. договору).

17.12.2018р. між сторонами по справі було укладено додаткову угоду до договору №61-ПД-ІЛФ-18 від 27.08.2018р., за умовами якої погоджено внести зміни в п.3.1.2. договору та викласти його в наступній редакції: "послуги Адміністрації з організації залізничних операцій: використання залізничних колій 110,33 грн. за вагон; послуги з організації залізничних операцій 88,47 грн. за вагон". Також, вказаною додатковою угодою сторони виклали п.8.1. договору в новій редакції, зазначивши, що договір діє до 31.12.2019р. включно.

На виконання умов договору №61-Пд-ІЛФ-18 від 27.08.2018р. позивачем в період з червня 2019р. по серпень 2019р. було надано відповідачу послуг на загальну суму 1 332 424,70 грн., про що було складено акти наданих послуг: від 30.06.2019р. на суму 177 910,86 грн.; від 31.07.2019р. на суму 1 043 212,27 грн.; від 31.08.2019р. на суму 111 301,57 грн.

Також, позивачем були виставлені ТОВ "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" відповідні рахунки: № Пр/8 622 від 30.06.2019р. на суму 177 910,86 грн.; № Пр/10 672 від 31.07.2019р. на суму 1 043 212,27 грн.; № Пр/12 698 від 31.08.2019р. на суму 111 301,57 грн.

При цьому, відповідач за отримані послуги не розрахувався, що і стало підставою для звернення до суду позивача із даним позовом, в якому він просить стягнути з ТОВ "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн", окрім суми основної заборгованості - 1 332 424,70 грн. ще 82 864,92 пені, 7 474,25 грн. 3% річних та 8 010,40 грн. інфляційних витрат.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог чинного законодавства.

Як встановлено судом, 27.08.2018р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (адміністрація) та товариством з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" (підприємство) було укладено договір №61-Пд-ІЛФ-18 про взаємовідносини при виконанні залізничних операцій, відповідно до п.1.1 якого на умовах та в порядку, передбаченому цим договором Адміністрація надає Підприємству комплекс послуг з організації залізничних операцій на території Іллічівського морського порту, а Підприємство зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Абзац 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Згідно п. 3.1. договору, (з урахуванням додаткової угоди від 17.12.2018р.), підприємство оплачує послуги адміністрації за вільними тарифами адміністрації та відшкодовує вартість послуг Одеської залізниці за тарифами Одеської залізниці, а саме:

- витрати Адміністрації, що пов`язані з перевезенням вантажів Одеською залізницею: плата за подавання та забирання вагонів, користування вагонами, маневрові операції та інші послуг, що надаються залізницею і оплачуються за тарифами залізниці (п. 3.1.1).

- послуги Адміністрації з організації залізничних операцій: використання залізничних колій 110,33 грн. за вагон; послуги з організації залізничних операцій 88,47 грн. за вагон.

Відповідно до п. 3.4. договору, сторони передбачили, зокрема, що остаточні розрахунки з відшкодування вартості послуг залізниці та послуги Адміністрації за даним договором оплачуються Підприємством протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Рахунок формується на підставі довідки про виконані роботи та може бути вручений Адміністрацією уповноваженій особі Підприємства, або направлений до відділу діловодства (канцелярії) Підприємства - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата вручення рахунку; або відправлений Підприємству рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з відміткою на ньому поштової організації - в такому випадку моментом виставлення рахунку є дата відправлення рахунку поштою.

Згідно п. 3.5 договору, сторони погодили, що з метою забезпечення бухгалтерського обліку Адміністрацією разом з рахунком надсилається два екземпляри Акту про надані послуги з підписом та печаткою. Один екземпляр в п`ятиденний термін після отримання Підприємство зобов`язано підписати та повернути Адміністрації. У разі не направлення Підприємством зазначених зобов`язань, акт про надані послуги вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Підприємством.

Як встановлено судом, на виконання умов договору №61-Пд-ІЛФ-18 від 27.08.2018р. позивачем в період з червня 2019р. по серпень 2019р. було надано відповідачу послуг на загальну суму 1 332 424,70 грн., про що було складено акти наданих послуг: від 30.06.2019р. на суму 177 910,86 грн.; від 31.07.2019р. на суму 1 043 212,27 грн.; від 31.08.2019р. на суму 111 301,57 грн.

Зазначені акти разом із відповідними рахунками на оплату були направлені позивачем відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та одержані останнім, а саме рахунки: № Пр/8 622 від 30.06.2019р. на суму 177 910,86 грн. (відправлено позивачем 09.07.2019р.; отримано відповідачем 10.07.2019р.); № Пр/10 672 від 31.07.2019р. на суму 1 043 212,27 грн. (відправлено позивачем 08.08.2019р.; отримано відповідачем 13.08.2019р.); № Пр/12 698 від 31.08.2019р. на суму 111 301,57 грн. (відправлено позивачем 10.09.2019р.; отримано відповідачем 11.09.2019р.), про що свідчать наявні у справі повідомлення про вручення поштових відправлень.

Як встановлено матеріалами справи, відповідні акти наданих послуг відповідачем повернуті не були, у зв`язку з чим, враховуючи положення п. 3.5. договору, останні є такими, що вважаються прийнятими без зауважень.

Рахунки відповідачем сплачені не були та надані позивачем послуги на загальну суму 1 332 424,70 грн. залишились несплаченими.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем за надані послуги в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості 1 332 424,70 грн. цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.6. договору, за порушення строків сплати, передбачених даним договором, Адміністрація має право вимагати від Підприємства сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 82 864,92 грн. нарахованої за загальний період з 23.07.2019р. по 27.10.2019р., вважає його вірним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних, нарахованих за загальний період з 23.07.2019р. по 27.10.2019р. в розмірі 7 474,25 грн., також вважає його вірними, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Суд, здійснивши за допомогою системи "Ліга Закон" перевірку розрахунку позивача інфляційних нарахувань за порушення строків оплати за рахунками: № Пр/8622 від 30.06.19 та № Пр/10672 від 31.07.19, здійснений за загальний період з 23.07.2019р. по 27.10.2019р., встановив, що сума інфляційних нарахувань за зазначений період становить 16 614,33 грн., але, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право належить виключно позивачу, суд не виходить за межі позовних вимог та приймає заявлену позивачем до стягнення суму інфляційних витрат, яка безпосередньо заявлена у позові.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального Кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витраті по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Європіан Агро Інвестмент Юкрейн" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Проспект Миру, 5-Р, каб. 12, каб. 24, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14, ) в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, ) 1 332 424 (один мільйон триста тридцять дві тисячі чотириста двадцять чотири) грн. 70 коп. - основної заборгованості, 82 864 (вісімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 92 коп. пені, 7 474 (сім тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 25 коп. 3% річних, 8 010 (вісім тисяч десять) грн. 40 коп. інфляційних витрат та 21 461 (двадцять одну тисячу чотириста шістдесят одну) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення Господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 14 лютого 2020 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко