ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2020 р. м. Київ Справа № 911/3430/17

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши скаргу № 02-08/1/50 від 11.01.2020 (вх. № 10/20 від 13.01.2020) Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Аграрний Фонд» м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛ АГРО»,

м. Маріуполь

про стягнення 332 331,76 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): Гоцко Р.В., адвокат, довіреність № 412-02/20 від 23.12.2019;

від відповідача: не з`явився;

від відділу ДВС: не з`явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 17.08.2018 у справі № 911/3430/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛ АГРО» на користь Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» 84 361,80 грн. боргу, 196 747,32 грн. штрафу, 42 180,90 грн. штрафу, 9 041,74 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 4 984,98 грн. витрат на сплату судового збору.

08.02.2018 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 17.08.2018 у справі № 911/3430/17 було видано відповідний наказ.

13.01.2020 Публічне акціонерне товариство «Аграрний фонд» звернулось до господарського суду Київської області із скаргою № 02-08/1/50 від 11.01.2020 (вх. № 10/20 від 13.01.2020) на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

В зазначеній скарзі, скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у виконавчому провадженні № 59524299 та зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вжити у виконавчому провадженні № 59524299 усіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.02.2018 про стягнення заборгованості з ТОВ «СКЛ АГРО» на користь ПАТ «Аграрний Фонд».

Частиною 1 ст. 342 ГПК України, передбачено, що скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення розглядаються у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

На підставі витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.01.2020 та ухвали господарського суду від 14.01.2020 у справі № 911/3430/17, скаргу прийнято до розгляду суддею Христенко О.О., розгляд скарги призначений на 27.01.2020, зобов`язано відділ ДВС надати суду письмові пояснення на скаргу та копії матеріалів виконавчого провадження ВП №59524299, запропоновано відповідачу (боржник) надати суду письмові пояснення на скаргу, викликано в судове засіданні повноважених представників сторін та відділу ДВС.

Ухвалою суду від 27.01.2020 розгляд скарги був відкладений на 10.02.2020.

В судових засіданнях 27.01.2020 та 10.02.2020 представник скаржника підтримав доводи наведені у скарзі та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача (боржник) в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких письмових пояснень по суті скарги, яка підлягає розгляду, до суду не надіслав.

Представник відділу ДВС в судові засідання не з`явився, письмових пояснень по суті скарги, яка підлягає розгляду, до суду не надіслав, однак 10.02.2020 на електронну пошту господарського суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 59524299 по примусовому виконанню наказу господарського суду від 08.02.2018.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), а надання письмового відзиву на скаргу є правом, а не обов`язком учасника процесу, господарський суд вважає, що неявка боржника та представника відділу ДВС в судові засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши і перевіривши подані в підтвердження обґрунтування скарги докази, заслухавши пояснення стягувача, оцінивши подані відділом ДВС матеріали виконавчого провадження, судом встановлено.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України № 4053/5 від 17.12.2019, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 870 від 09.10.2019 «Про деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції», Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 02.07.2014 (із змінами) та наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виведено зі складу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення) міськрайонних міжрайонних відділів державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції в областях, та до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції з підпорядкуванням цим міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням, введено до складу Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно з ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник (ПАТ «Аграрний Фонд») звернувся до господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність відділу ДВС у виконавчому провадженні № 59524299 при примусовому виконанні наказу господарського суду від 08.02.2018 у справі № 911/3430/17.

Предметом скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (на даний час - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)), обумовленої невиконанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення всіх дій спрямованих на повне та реальне виконання наказу господарського суду Київської області від 08.02.2018 у справі № 911/3430/17.

Так, скаржник вказує, що після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження № 59524299 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.02.2018 у справі № 911/3430/17, останнім не здійснювалось жодних дій спрямованих на реальне виконання рішення суду у справі № 911/3430/17.

Так, розглядаючи скаргу на бездіяльність державного виконавця, господарським судом встановлено, що 12.07.2019 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на підставі заяви Публічного акціонерного товариства «Аграрний Фонд» № 02-08/1/1087 від 31.05.2019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59524299 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.02.2018 у справі № 911/3430/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛ АГРО» на користь Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» 84 361,80 грн. боргу, 196 747,32 грн. штрафу, 42 180,90 грн. штрафу, 9 041,74 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 4 984,98 грн. витрат на сплату судового збору.

Інших відомостей, спрямованих на примусове виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/3430/17 від 08.02.2018 у виконавчому провадженні № 59524299 у межах та у спосіб визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону подані матеріали не містять.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.п. 2 - 4 розділу IV «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 05.08.2016, № 2432/5, до системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини третьої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 9, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Частиною 8 статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Представник відділу ДВС в судові засідання не з`явився, проте на електронну пошту суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 59524299, з яких вбачається, що 04.02.2020 державним виконавцем були здійснені виконавчі дії щодо направлення запитів до територіального сервісного центру 1441, Головного управління ДФС у Донецькій області, Начальника управління статистики у м. Маріуполі, Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, Департаменту інтелектуальної власності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Однак, як встановлено судом, вказані виконавчі дії здійснені державним виконавцем вже після звернення Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» до господарського суду із скаргою № 02-08/1/50 від 11.01.2020 (вх. № 10/20 від 13.01.2020) на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (на даний час - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)), а отже доказів, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, за період винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 59524299 від 12.07.2019 до звернення скаржника із скаргою до суду (вх. № 10/20 від 13.01.2020), суду надано не було.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги приписи норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення скарги № 02-08/1/50 від 11.01.2020 (вх. № 10/20 від 13.01.2020) Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка виражена у порушенні здійснення виконавчих дій, в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-3, 18, 339 - 345 ГПК України, господарський суд, -

постановив:

1. Скаргу № 02-08/1/50 від 11.01.2020 (вх. № 10/20 від 13.01.2020) Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 59524299.

3. Зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вжити у виконавчому провадженні № 59524299 усіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заходів щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.02.2018 про стягнення заборгованості з ТОВ «СКЛ АГРО» на користь ПАТ «Аграрний Фонд».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Дата підписання ухвали - 14.02.2020.

Суддя О.О. Христенко