ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 Справа № 917/2145/19

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», 02160, м.Київ, пр-т Соборності,15

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий урожай Полтавщини», 39133, Козельщинський район, с.Оленівка, вул.Ювілейна,4

про стягнення 9 759,96 грн.

Суддя Господарського суду Полтавської області Мацко О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження Без повідомлення (виклику) учасників справи

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення 9 759,96 грн. основного боргу за договором поставки №АП-19-4589 від 22.08.2019р. та додатковим договором до нього від 30.08.2019р. (у позові помилково вказана дата додаткового договору 05.12.2019р.).

Ухвалою від 18.12.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Ухвала про відкриття проваження у справі повернулася від відповідача з відміткою поштової установи про те, що за даною адресою відповідач не існує. Судом перевірено місцезнаходження відповідача згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і встановлено, що станом на час розгляду справи місцем державної реєстрації відповідача є та ж адреса, яка вказана у позові та на яку здійснено поштове відправлення (Козельщинський район, с.Оленівка,вул.Ювілейна,4, 39133). Згідно ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За телефоном, вказаним у позовній заяві, зв"язатися працівникам апарату суду не вдалося. Враховуючи викладене, вважається, що відповідач належним чином повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази (видаткова накладна №АП-19-5249 від 30.08.2019р., додатковий договір №АП-19-4589ДС1 до договору поставки №АП-19-4589 від 30.08.2019р., договір поставки №АП-19-4589 від 22.08.2019р.), встановив наступне:

Між сторонами 22.08.2019р. було укладено договір поставки №АП-19-4589 від 22.08.2019р. та додатковий договір до нього (копії арк.справи 12-15). Сторони, серед іншого, у договорі від 22.08.2019р. погодили:

- продавець (позивач) зобов`язався передати у власність покупця (відповідача), а покупець прийняти і оплатити засоби захисту рослин (тотал, дикват);

- вартість товару на момент укладення договору становила 12 524,16 грн.;

- кількість та асортимент товару визначається договором, за бажанням покупця кількість та асортимент можуть бути збільшені, що оформляється додатковою угодою, в якій визначається кількість та асортимент товару, що підлягає поставці та строк оплати;

- договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 01.01.2020р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами.

30.08.2019р. було підписано додатковий договір №АП-19-4589ДС1, згідно якого сторони домовилися доповнити основний договір поставки переліком засобів захисту рослин дикват, 90 літрів, загальна ціна з ПДВ 9 759,96 грн., строк поставки до 30.08.2019р., строк оплати не пізніше 05.09.2019р..

Видатковою накладною АП-19-5249 від 30.08.2019р. (арк.справи 11) підтверджується поставка 90 літрів диквату на суму 9 759,96 грн. При цьому покупець підтвердив, що не має до продавця ніяких претензій у відношенні переданого йому у власність товару (кількості, якості, строку та умов поставки). Видаткова накладна підписана з боку відповідача тією ж особою, що підписала договір та додатковий договір (директор Сергієнко А.М.), скріплена печаткою. Оплата за даною поставкою проведена не була, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Суд, вирішуючи спір, керується наступними правовими приписами:

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України. договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даному у випадку суд вважає доведеним факт належного виконання позивачем своїх обов`язків у договірних відносинах. Відповідачем наявність заборгованості не доведена, жодних заперечень проти позову не подано. На підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується за рахунок відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись статтями 129,232-233,238-240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедрий урожай Полтавщини» (, Козельщинський район, с.Оленівка, вул.Ювілейна,4, 39133) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м.Київ, пр-т Соборності,15. ) 9 759,96 грн. боргу, 1921,00 грн. Судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18.02.2020р.

Суддя О.С.Мацко