ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

18 лютого 2020 рокуСправа № 912/180/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Петренка Миколи Миколайовича, АДРЕСА_1

до відповідача Романовської Каріни Василівни ,

АДРЕСА_2

про стягнення 35 603,18 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Петренка М.М. до Кошкіної К.В. про стягнення заборгованості за договором поставки від 01.06.2019 у загальному розмірі 35 603,18 грн, з яких 29 938,00 грн - сума боргу за договором поставки від 01.06.2019; 4900,20 грн - розмір пені за порушення термінів оплати Товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу; 293,98 грн - штраф в розмірі 10% від вартості неоплаченого товару; 471,00 грн - три відсотки річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки від 01.06.2019 в частині своєчасного розрахунку за отриманий товар.

Ухвалою від 31.01.2020 господарський суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків.

У строк, визначений судом позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень ч. 2 цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, а також ст.ст. 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами у справі виник спір стосовно договору поставки товару між Фізичною особою підприємцем Петренко М.М. та Фізичною особою підприємцем Кошкіною К.В.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 11.12.2018 фізична особа-підприємець Кошкіна К.В. була зареєстрована як фізична особ-підприємець, однак 26.07.2019 року у вказаний реєстр внесено запис про припинення її підприємницької діяльності.

Оскільки відповідачем у позовній заяві вказано фізичну особу, яка не є підприємцем, суд 20.01.2020 звернувся до Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - Кошкіної Каріни Василівни .

Відповідно до наданої Управлінням Державної міграційної служби в Кіровоградській області інформації від 23.01.2020, що надійшла до суду 28.01.2020 Кошкіна К.В. 1990 р.н. 21.08.2019 вибула на прізвище Романовська, зареєстроване місце проживання Романовської Каріни Василівни , АДРЕСА_3 , зареєстрована з 02.07.2018.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи, відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Положеннями ст. 51 Цивільного кодексу України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст. 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, ст. 202-208 Господарського Кодексу України, ч. 8 ст. 4 Закону України № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, вказана справа повинна розглядатися за правила господарського судочинства.

Господарський суд враховує, що відповідно до вимог частин 3, 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи суму, заявлену до стягнення, дана справа є малозначною в розумінні п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, тому розгляд справи повинен здійснюватися у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Господарський суд вважає за необхідне за власною ініціативою постановити про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Петренка М.М., господарський суд дійшов висновку, що вказану заяву слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 12, 176, 234, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 912/180/20.

2. Справу № 912/180/20 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Судовий розгляд призначити на 18.03.2020 о 14:30.

4. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Кіровоградської області за адресою: 25022, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, в залі суд. засідань № 204.

5. Відповідач у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, має право подати до суду письмовий відзив на позов з дотриманням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в частині додання до відзиву доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу. У цей же строк разом з відзивом відповідач має право подати до суду заяви та клопотання пов`язані з розглядом справи.

6. Протягом трьох днів після отримання відзиву, але завчасно до початку розгляду справи по суті, позивач має право надати до суду відповідь на відзив відповідача з дотриманням вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, а також заяви та клопотання пов`язані з розглядом справи.

7. Протягом трьох днів після отримання відповіді позивача на відзив, але завчасно до початку розгляду справи по суті, відповідач має право подати до суду заперечення на відповідь на відзив з дотриманням вимог, встановлених ч.ч. 3-6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

8. Довести до відома сторін, що відповідно до вимог ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

9. Звернути увагу сторін на наявність права до початку розгляду справи по суті передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або ж звернутися до суду з відповідними заявами для проведення врегулювання спору за участю судді в порядку, визначеному главою 4 Господарського процесуального кодексу України.

10. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://kr.arbitr.gov.ua.

11. Попередити сторони про відповідальність за невиконання процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами, встановлену ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

12. Повідомити сторони про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

13. Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

14. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

15. Копії ухвали направити сторонам, а саме:

Фізичній особі-підприємцю Петренку М.М., за адресою: АДРЕСА_1 ;

Романовській (Кошкіній ) К .В., АДРЕСА_2 .

Суддя Л.С. Вавренюк