УХВАЛА

м. Київ

18.02.2020Справа № 910/2084/20

Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши заяву Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№30)» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДШ» 45977,31 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№30)» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДШ» заборгованості у розмірі 45977,31 грн, яка виникла у зв`язку з невиконанням фінансових зобов`язань за Договором на виготовлення продукції за наданого матеріалу за №Г-42 від 07.10.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України подана до суду заява Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№30)» про видачу судового наказу заявником не підписана.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Оскільки подана до суду заява про видачу судового наказу заявником не підписана, суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 232 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№30)» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТДШ» 45977,31 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова