ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

19.02.2020м. ДніпроСправа № 904/615/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні системи", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 2 163 389,16 грн.

Суддя Мілєва І.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні системи" про стягнення 2 163 389,16 грн., з яких: 1 911 932,14 грн. - основний борг, 221 784,13 грн. - пеня, 18 218,53 грн. - 3% річних, 11 454,36 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 26 від 17.01.2019 в частині своєчасного та повного виконання робіт.

Ухвалою суду від 05.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.03.2020.

17.02.2020 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначив, що зважаючи на те, що відповідно до умов договору № 26 від 17.01.2019 а саме: пунктів 4.1. - 4.2., позивач виконав в повному обсязі, перерахував грошові кошти в розмірі 3 942 333,60 грн. на користь відповідача, натомість останній не виконав умови договору та в добровільному порядку не повернув частину грошових коштів в розмірі 1 911 932,14 грн., а також не повернув їх після вжиття заходів досудового врегулювання спору (було направлено претензію відповідачу), існує припущення, що відповідач у випадку ухвалення рішення на користь позивача незможе сплати заборгованість в повному обсязі. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав № 199348369 від 07.02.2020 у відповідача відсутнє у власності нерухоме майно, на яке ймовірно звернути стягнення або накласти арешт з метою його подальшої реалізації. Крім того, відповідно до витягу з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування статутний капітал відповідача становить 57200,00 грн., якого теж недостатньо у разі ухвалення рішення на користь позивача. Таким чином, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Долучені до заяви матеріали, дозволяють стверджувати про те, що відповідач немає достатнього майна для погашення заборгованості та наведені обставини свідчать про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту в межах основної суми боргу в розмірі 1 911 932,14 грн. на грошові кошти на рахунках відповідача може дійсно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. На підставі викладеного позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти в межах суми основного боргу в розмірі 1 911 932,14 грн., які належать Товариству з обмеженого відповідальністю «Нові енергетичні системи » та знаходяться на всіх інших рахунках відповідача у банківських установах, інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як на підставу для забезпечення даного позову заявник вказує на те, що невжиття заходів щодо заборони вчиняти дії може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відсутність у відповідача нерухомого майна для погашення заборгованості, а також те, що розмір статутного капіталу відповідача є меншим, аніж сума позову, не є обґрунтуваною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем не надано суду жодних належних, достатніх та достовірних доказів, з якими приписи ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що в поданій заяві, міститься лише посилання на порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову. Крім того, заявником не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що наразі відповідачем вживаються заходи щодо вчинення будь-яких дій стосовно спірного майна (грошових коштів).

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. (ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" про забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.02.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Мілєва