ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2020 р.Справа № 922/1995/16 вх. № 1995/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

за участю сторін: ліквідатор - Несвіт В.І.,

пр-к ГУ ДПС у Харківської області - Гануленко А.О. (витяг з наказу №5-0 від 21.08.19, посадова інструкція від 24.01.2020),

розглянувши клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди

По справі за заявою Центральна ОДПІ ГУДФС у Х/о, м. Харків

до Публічне АТ "Страхова компанія "Лемма-Віте", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 20.10.2016 р. ПАТ "Страхова компанія "Лемма-Віте" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Несвіт В.І., зобов`язавши його виконати ліквідаційну процедуру.

Враховуючи, що строк ліквідаційної процедури закінчився, до суду не надано повного звіту, суд ухвалою від 30.10.17 р. призначив справу до розгляду в судовому засіданні, зобов`язавши ліквідатора надати суду повний звіт про виконану роботу.

Ухвалою суду від 16.10.19 призначено до розгляду в судовому засіданні клопотання арбітражного керуючого Несвіт В.І. про стягнення грошової винагороди за виконання обов`язків ліквідатора у справі про банкрутство ПАТ СК "Лемма-Віте", в якому ліквідатор просить суд: 1) затвердити звіти арбітражного керуючого Несвіт В.І. щодо нарахування йому грошової винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна та ліквідатора у справі про банкрутство ПАТ СК "Лемма-Віте" на загальну суму 250 620,00 грн, в тому числі: - грошова винагорода за послуги розпорядника майна за період з 01.07.2016 по 20.10.2019 - 10 570,97 грн; - грошова винагорода за послуги ліквідатора за період з 21.10.16 по 31.08.2019 - 240 049,03 грн; 2) стягнути з ПАТ АКБ "Індустріалбанк" на користь арбітражного керуючого Несвіт В.І. суму грошової винагороди в розмірі 32 910,72 грн; 3) стягнути з ГУ ДФС у Харківській області на користь арбітражного керуючого Несвіт В.І. суму грошової винагороди в розмірі 217 709,28 грн.

Ухвалою суду від 30.09.19 клопотання ліквідатора було залишено судом без руху, в зв`язку з виявленими недоліками клопотання.

15.10.19 на адресу суду, на виконання вимог ухвали суду від 30.09.19 ліквідатором Несвіт В.І. було надано додаткові документи та детальний розрахунок грошової винагороди.

Судове засідання по розгляду клопотання арбітражного керуючого неодноразово відкладався, а ліквідатором надавались додаткові документи в обґрунтування своїх вимог.

10.02.2020 на електронну адресу суду від ліквідатора Несвіт В.І. надійшло уточнення до клопотання про стягнення грошової винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна та ліквідатора у справі про банкрутство ПАТ СК "Лемма-Віте", згідно якого арбітражний керуючий просить суд: 1) затвердити звіти арбітражного керуючого Несвіт В.І. щодо нарахування йому грошової винагороди за виконання обов`язків розпорядника майна та ліквідатора у справі про банкрутство ПАТ СК "Лемма-Віте" на загальну суму 124284,00 грн, в тому числі: - грошова винагорода за послуги розпорядника майна за період з 01.07.2016 по 20.10.2016 - в сумі 10 570,97 грн; - грошова винагорода за послуги ліквідатора за період з 21.10.2016 по 31.08.2019 - в сумі 113 714,00 грн; 2) стягнути на користь арбітражного керуючого Несвіт В.І. з ДП "Артемсіль" суму 42131,94 грн, з ГУ ДФС у Харківській області суму 66346,72 грн, з фізичної особи ОСОБА_1 суму 6936,55 грн.

Від кредитора ПАТ АКБ "ІндустріалБанк" надійшов відзив на клопотання ліквідатора про стягнення грошової винагороди, в якому банк зазначає, що в процедурі банкрутства ПАТ СК "Лемма-Віте" між банком та арбітражним керуючим Несвіт В.І. був укладений договір про виконання функцій арбітражного керуючого від 01.07.2016 за умовами якого кредитором протягом листопада 2016-листопада 2017 року було сплачено на користь арбітражного керуючого грошову винагороду в загальній сумі 18 850,00 грн (копії платіжних доручень надані до відзиву, т. 4 а.с. 194-210), просить суд відмовити ліквідатору Несвіт В.І. в задоволенні клопотання про стягнення з АКБ "ІндустріалБанк" на його користь грошової винагороди та розглядати справу без участі представника банку.

Представник ГУ ДПС у Харківській області в судових засіданнях заперечував проти задоволення клопотання арбітражного керуючого, проте письмових заперечень суду не надано.

Присутній в судовому засіданні ліквідатор Несвіт В.І., після детального дослідження судом наданих арбітражним керуючим документів та встановлення фактично здійсненої роботи помісячно, погодився на зменшення суми нарахованої ним грошової винагороди в розмірі 10570,97 грн за розпорядження майном, 113714 грн за ліквідацію. Про що свідчить звукозапис судового засідання від 11.02.2020.

Розглянувши, матеріали справи, надані суду документи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наступне.

Станом на день розгляду клопотання ліквідатора в даній справі втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на підставі п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства (який набрав чинності з 21.10.2019).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Водночас, зважаючи на конституційний принцип незворотності дії в часі законів та нормативно-правових актів, закріплений у ст. 58 Конституції України, до правовідносин, які є предметом розгляду в даному судовому провадженні, суд застосовує положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції після 19.01.2013, яка була чинна на заявлений арбітражним керуючим період виконання обов`язків розпорядника майна та ліквідатора у даній справі (з 01.07.2016 по 20.10.2016 - розпорядження майном, з 21.10.16 по 31.08.2019 - ліквідація).

Як свідчать матеріали справи, ліквідатор звернувся до суду з клопотанням (з урахуванням уточнень від 10.02.2020), в якому просить суд, враховуючи відсутність активів у банкрута, затвердити звіт про оплату послуг арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 01.07.2016 по 31.08.2019 в порядку ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на загальну суму 124284,00 грн і стягнути грошову винагороду з кредиторів ДП "Артемсіль", ГУ ДПС у Харківській області, гр. ОСОБА_1 . В доповнення до свого клопотання надав звіт ліквідатора про оплату послуг з розрахунком оплати послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат на місяць, які складають: за період розпорядження майном з 01.07.2016 по 31.07.2016 (мін.з/п - 1450 грн) = 2900 грн; з 01.08.2016 по 30.09.2016 2900 грн х 2 = 5800 грн; з 01.10.2016 по 20.10.2016 (20х2900:31) = 1870,97 грн; а всього - 10570,97 грн; за період ліквідації з 01.11.2016 по 30.11.2016 = 2900 грн; з 01.01.2017 по 31.12.2017 до розрахунку арбітражним керуючим включені місяці: січень, лютий, квітень, травень, вересень, грудень (мін. з/п 3200 грн) 6400 х 6 = 38400 грн; у 2018 році до розрахунку включені арбітражним керуючим квітень, червень, липень (мін. з/п 3723 грн) 7446 х 3 = 22338 грн; у 2019 році до розрахунку включено арбітражним керуючим лютий, березень, квітень, травень, липень, серпень (мін. з/п - 4173 грн) 8346 грн х 6 місяців = 50076 грн, а всього - 113714,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.13, яка застосовується до даної справи (далі - Закон про банкрутство), ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями статті 115 Закону про банкрутство.

Відповідно до частин 1, 3 статті 115 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття господарським судом процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора, а її розмір не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень ліквідатора.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п`яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Згідно з частиною 6 статті 115 Закону про банкрутство, кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Проте, як свідчать матеріали справи, такий фонд кредитором створений не був.

Відповідно до частини 7 статті 115 Закону про банкрутство, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення ліквідаційної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Отже невиплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого (ліквідатора) суперечить ст.43 Конституції України, де визначено, що кожен громадянин має право на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (заборона рабства та примусової праці) та метою антикорупційної спрямованості Закону про банкрутство, яка досягається через запровадження в Законі гарантованої оплати грошової винагороди арбітражним керуючому, що має забезпечити гарантії його незалежності від боржників та кредиторів.

З вищенаведеного вбачається, що суд, згідно вимог ст.115 Закону про банкрутство, не може відмовити арбітражному керуючому в можливості отримати гарантовану нормами цього Закону грошову винагороду, оскільки таким чином суд примушує арбітражного керуючого виконувати повноваження за відсутності оплати його праці.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також розумність строків розгляду справи судом.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч. 5 ст. 13 ГПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно ч. 3 чт. 98 Закону про банкрутство під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

При цьому "добросовісність" має трактуватися як категорія моральна, що відображає врахування особою інтересів інших учасників господарських правовідносин, публічного інтересу тощо, а "розсудливість" - як категорія інтелектуальна, що припускає адекватність оцінки особою цінності певного цивільного права, доцільності своїх дій, наслідки здійснення або нездійснення цивільного права.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, суд зазначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого (ліквідатора) під час здійснення ним процедури ліквідації у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури ліквідації, а й, які фактичні дії вчинялись ліквідатором протягом процедури, яка триває більше трьох років з дати призначення ліквідатором арбітражного керуючого Несвіт В.І. та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.

Такої ж правової думки дотримується й Верховний Суд в своїй постанові від 15.05.2018 р. у справі №29/5005/486/2012.

Суд зазначає, що у справі про банкрутство суд може самостійно сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.

Перевіривши відповідні розрахунки арбітражного керуючого Несвіт В.І. за період процедури розпорядження майном з 01.07.16 по 20.10.16 господарський суд погоджується з ним та вважає, що нарахування грошової винагороди в розмірі 10 570,97 грн відповідає принципу розумності.

Перевіривши відповідні розрахунки арбітражного керуючого Несвіт В.І. за період процедури ліквідації, суд вважає його не вірним, оскільки, нарахування ліквідатором собі оплати послуг в розмірі 113 714,00 грн, не відповідають принципам розумності, сумлінності та фактично виконаним діям у даній справі.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Законом про банкрутство, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, судова дискреція (судовий розсуд) повинна реалізовуватись судом з урахуванням принципів диспозитивності та пропорційності в господарському судочинстві та рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Як вбачається з наданих суду документів (клопотання про долучення документів до матеріалів справи від 27.11.2019 за вх. № 28811, т. 5), ліквідатор Несвіт В.І. фактично виконував свої повноваження:

у листопаді 2016 року - направлені запити до 16 установ з метою виявлення майна банкрута та отримано відповіді (т. 5 а.с. 10 - 45). Тобто до виплати підлягає 2900 грн (мін. з/п складає 1450 грн).

у січні 2017 - ліквідатором 13.01.2017 направлено запит з метою виявлення залишку грошових коштів на рахунках банкрута (т. 5 а.с. 47);

у лютому 2017 року - 28.02.2017 ліквідатором направлено запит щодо цінних паперів (т. 5 а.с. 60-66);

у квітні 2017 року ліквідатором 14.04.17 надіслано запит на адресу уповноваженій особі з питань ліквідації ПАТ "Інтеркредитбанк" та складено 25.04.17 клопотання до господарського суду (т. 5 а.с. 91, 77);

Таким чином, оскільки у січні та лютому 2017 року ліквідатор фактично лише один день за місяць витратив на роботу у справі про банкрутство ПАТ СК "Лемма-Віте", а в квітні складено один запит та одне клопотання, суд, враховуючи принцип розумності та судової дискреції, вважає, що робота за ці три місяці підлягає оплаті як за один місяць, тобто в розмірі 6400,00 грн.

у травні та вересні 2017 року - ліквідатором не надано доказів фактично виконаної роботи у ці місяці 2017 року, а отже ці заявлені ліквідатором у своєму розрахунку місяці оплаті не підлягають;

у грудні 2017 року - ліквідатором подано скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тобто до виплати підлягає 6400 грн.

у квітні 2018 року - направлено запити до ГУ статистики, отримано відповіді зі статистики та ГУ ДФС у Харківській області, здійснено аналіз отриманих фінансових документів. Тобто до виплати підлягає 7446 грн.

у червні 2018 року - ліквідатором не здійснено жодних дій, тому цей місяць, оплаті не підлягає.

у липні 2018 року - ліквідатором направлено пропозиції засновникам ТДВ "Муніципальна страхова компанія "Захист життя", учасником якої є банкрут, щодо викупу частки банкрута (т. 5 а.с.132-135). Отже, до виплати підлягає 7446 грн.

у лютому 2019 року - ліквідатором проведено збори комітету кредиторів та на виконання прийнятих рішень, на засіданні комітету кредиторів 05.02.2019, ліквідатором 28.02.2019 року направлено запит до Департаменту реєстрації Харківської міської ради та клопотання до господарського суду (т. 5 а.с. 144-150). Отже, до виплати підлягає 8346 грн (мін. з/п 4173 грн).

у березні 2019 року - ліквідатор зазначає, що ним направлено 27.03.19 в друкований орган оголошення про проведення конкурсу з відбору організатора з продаж дебіторської заборгованості. Однак, як встановлено судом, в обґрунтування зазначених дій, ліквідатором надано копію газети, яка опублікована в квітні 2019 року, що не може бути доказом здійснення арбітражним керуючим заходів у березні (т. 5 а.с. 151-154). Таким чином, березень 2019 року не включається судом до оплати послуг арбітражного керуючого.

у квітні 2019 року - здійснено публікацію оголошення про проведення конкурсу, обрано переможця конкурсу з відбору організатора аукціону з продажу майна банкрута, укладено договір щодо організації та проведення продажу майна банкрута. Тобто до виплати підлягає 8346 грн.

в травні та липні 2019 року - вживались заходи щодо реалізації активів банкрута (частка в статутному капіталі товариства та дебіторська заборгованість у ПАТ "Інтеркредитбанк"). Однак, судом встановлено, що в травні організатором аукціону лише 31.05.2019 здійснено публікацію на веб-сайтах державного органу з питань банкрутства та ВГСУ оголошення про те, що аукціон не відбувся, а в липні таке ж повідомлення опубліковано організатором аукціону 08.07.2019, в зв`язку з чим, суд вважає, що оплаті підлягає цей період як за один місяць - 8346 грн.

в серпні 2019 року - ліквідатором проведено збори комітету кредиторів, направлено повторні запити в банківські установи для підтвердження закриття рахунків. Тобто, до виплати підлягає 8346 грн.

Водночас, як вбачається з клопотання арбітражного керуючого, усних пояснень арбітражного керуючого Несвіт В.І. та його представника в судових засіданнях, заявник вважає, що оплата праці арбітражного керуючого має здійснюватися за період виконання ним відповідних повноважень, незалежно від наявності доказів виконаної роботи (за аналогією із трудовими правовідносинами).

Вказане твердження суд не визнає правомірним, оскільки арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності, не є найманим працівником, правовідносини щодо оплати праці арбітражного керуючого врегульовані саме Законом про банкрутство, отже норми трудового законодавства щодо оплати праці та відповідних гарантій, які з ними пов`язані (аналогія закону), до цих правовідносин застосовані бути не можуть. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі № Б8/180-10.

Отже, оплатність послуг арбітражного керуючого - ліквідатора не реалізується автоматично лише в силу зазначеної норми закону та обставин, що вказують на проміжок часу, протягом якого арбітражний керуючий був призначений ліквідатором у справі про банкрутство, оскільки вказані підстави, без встановлення обставин щодо фактичного виконання ним повноважень та обов`язків у справі про банкрутство та обставин щодо звітування про це перед комітетом кредиторів і судом, не є достатніми та безумовними для виплати ліквідатору винагороди арбітражного керуючого за весь період виконання ним повноважень у справі про банкрутство, оскільки у такому разі підхід щодо виплати винагороди арбітражному керуючому був би формальним. Тоді як покладення на арбітражного керуючого - ліквідатора ухвалою суду відповідних повноважень та обов`язків у справі про банкрутство вимагає від нього їх сумлінного та розумного здійснення та виконання, за умови доведення чого у арбітражного керуючого виникає право вимагати виплати винагороди арбітражного керуючого та, навпаки, відсутність такого доведення виключає підстави для вимог щодо виплати цієї винагороди.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Верхового Суду від 29.10.2019 у справі №Б24/63/00.

Отже, за період з 21.10.16 по 30.08.19, враховуючи фактично виконані дії за період з моменту призначення Несвіта В.І., повинно бути оплачено послуги арбітражного керуючого Несвіт В.І. за дев`ять місяців, що складає суму 63 151,03 грн.

Щодо вимог ліквідатора здійснити оплату основної грошової винагороди за рахунок кредиторів, суд зазначає, що питання про оплату (стягнення) вирішується судом за наявності спору. Проте, з наданих суду документів не вбачається, що ліквідатор ПАТ "Страхова компанія "Лемма-Віте" звертався до кредиторів з вимогою про оплату суми грошової винагороди, а одразу звернувся до господарського суду.

Відповідно до приписів ст. 5 ГПК України господарський суд, здійснюючи правосуддя захищає порушене право та інтереси особи, яка звернулась до суду.

Отже, враховуючи зазначене, суд вважає звернення колишнього ліквідатора передчасним, а тому відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав викладених в клопотанні арбітражного керуючого, користуючись принципом об`єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд вважає, що клопотання арбітражного керуючого Несвіт В.І. підлягає задоволенню в частині затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за розпорядження майном в розмірі 10570,97 грн, за процедуру ліквідації в розмірі 63151,03 грн, в решті вимог суд відмовляє.

За таких обставин, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 37-48, 98, 114-115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 2, 5, 13, 74, 77, 79, 86, 233-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного керуючого Несвіт В.І. задовольнити частково.

2. Затвердити звіт арбітражного керуючого Несвіт В.І. про нарахування грошової винагороди по справі №922/1995/16 про банкрутство ПАТ "Страхова компанія "Лемма-Віте":

- за виконання повноважень розпорядника майна у справі за період з 01.07.2016 по 20.10.2016 в сумі 10570,97 грн;

- за виконання повноважень ліквідатора за період з 21.10.2016 по 31.08.2019 в загальній сумі 63151,03 грн.

В решті вимог відмовити.

3. Ухвалу направити ліквідатору, комітету кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 17.02.2020 року.

Суддя Міньковський С.В.