ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Справа № 902/1722/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Кужель Є.М.

за участю представників сторін:

позивача - Коломієць М.О.;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року (повний текст складено 22.10.2019) у справі №902/1722/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М."

про витребування майна із чужого незаконного володіння

у межах справи №902/1722/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Сєвєродонецького "Об`єднання склопластик"

до Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року у справі №902/1722/14 відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ПАТ "Південьзахідшляхбуд" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Вінницької області скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ліквідатор - арбітражний керуючий Голубенко О.В. в письмових поясненнях просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Південьзахідшляхбуд" задоволити в повному обсязі.

Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/1722/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Сєвєродонецького "Об`єднання склопластик" до Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" про визнання банкрутом.

09 квітня 2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме: навантажувач JCB 456 ZX заводський № НОМЕР_11, 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 ; Напівпричіп ПТТ - 20, 1990 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2 ; Екскаватор 30-2621, 1988 р.в., двигун № НОМЕР_3 ; державний номерний знак НОМЕР_4 ; Навантажувач фронтальний ТО-18А 1987 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , жовтого кольору, 2006 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , жовтого кольору, 2006 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 , жовтого кольору, 2006 р.в.

Дані вимоги позивач обгрунтовує тим, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.04.2014 у справі №918/327/14 стягнуто з ПАТ "Південьзахідшляхбуд" на користь ТОВ "Колор С.І.М." 1 599 719,35 грн - основного боргу; 110 515,42 грн - пені; 3% річних - 41 706,41 грн; 19 214,23 грн - інфляційні втрати; судовий збір за подання позовної заяви - 35 421,84 грн.

29.04.2014 Господарським судом Рівненської області видано відповідний наказ про примусове виконання рішення.

В рамках примусового виконання рішення суду було виявлено майно боржника, складено акти опису та арешту майна від 14.07.2014 року. Відповідно до Актів опису й арешту майна від 14.07.2014, представник ТОВ "Колор С.І.М" ОСОБА_1 отримав на відповідальне зберігання вищевказане майно.

Оскільки з порушенням провадження у справі про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд" виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2014 у справі №918/327/14 закінчене, позивач вважає, що передане на відповідальне зберігання ТОВ "Колор С.І.М" майно має бути реалізоване на задоволення вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до вимог діючого законодавства, а беручи до уваги те, що ТОВ "Колор С.І.М" не повернуло ПАТ "Південьзахідшляхбуд" майно, передане на зберігання, останнє звернулося до суду з відповідним позовом про його витребування в судовому порядку.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПАТ "Південьзахідшляхбуд" до ТОВ "Колор С.І.М" про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.04.2014 року у справі №918/327/14 стягнуто з ПАТ "Південьзахідшляхбуд" на користь ТОВ "Колор С.І.М." 1 599 719,35 грн - основного боргу; 110 515,42 грн - пені; 3% річних - 41 706,41 грн; 19 214,23 грн - інфляційні втрати; судовий збір за подання позовної заяви - 35 421,84 грн. 29.04.2014 року Господарський суд Рівненської області видав наказ про примусове виконання рішення.

Постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Слободяна Олександра Володимировича від 12.06.2014 року ВП№ 43321033 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 29.04.2014 року у справі №918/327/14.

Під час примусового виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 11.04.2014 року у справі №918/327/14 було виявлено майно боржника - ПАТ "Південьзахідшляхбуд", складено відповідні акти опису та арешту майна від 14.07.2014 року.

На підставі заяви представника ТОВ "Колор С.І.М" ОСОБА_1 майно було передане йому на відповідальне зберігання.

Відповідно до Актів опису й арешту майна від 14.07.2014 року, представник ТОВ "Колор С.І.М" ОСОБА_1 отримав на відповідальне зберігання наступне майно: навантажувач JCB 456 ZX заводський № НОМЕР_11 , 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 ; Напівпричіп ПТТ - 20, 1990 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2 ; Екскаватор 30-2621, 1988 р.в., двигун № НОМЕР_3 ; державний номерний знак НОМЕР_4 ; Навантажувач фронтальний ТО-18А 1987 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , жовтого кольору, 2006 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , жовтого кольору, 2006 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 , жовтого кольору, 2006 р.в.

Листом від 04.02.2015 представник ТОВ "Колор С.І.М" ОСОБА_1 повідомив Ленінський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про те, що рухоме майно, яке перебуває на зберіганні знаходиться на території ТОВ "Колор С.І.М": 35335, с. Обарів, вул. Центральна, 4а, Рівненський район, Рівненська область.

В ході примусового виконання 13.09.2014 року державним виконавцем передано на реалізацію 7 одиниць техніки належної ПАТ "Південьзахідшляхбуд", яка реалізовувалась в системі електронних торгів "СЕТАМ" під лотом № 29047 12.01.2015 року.

В подальшому, під час здійснення виконавчого провадження було встановлено відсутність майна боржника, що перебуває на реалізації, у зв`язку з чим 06.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про оголошення розшуку транспортних засобів та постанову про зупинення виконавчого провадження.

06.03.2015 року державним виконавцем оголошено розшук транспортних засобів описаних й арештованих 14.07.2014 року.

Водночас, судами обох інстанцій встановлено, що 06.03.2015 року між ТОВ "Колор С.І.М" (замовник) та ТОВ "Охорона Комплекс" (зберігач) був укладений договір відповідального зберігання, відповідно до п.1.1 якого зберігач зобов"язувався на спеціально облаштованому майданчику зберігати транспортні засоби, а саме: навантажувач JCB 456 ZX заводський № НОМЕР_11, 2007 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1 ; Напівпричіп ПТТ - 20, 1990 р.в., державний номерний знак НОМЕР_2 ; Екскаватор 30-2621, 1988 р.в., двигун № НОМЕР_3 ; державний номерний знак НОМЕР_4 ; Навантажувач фронтальний ТО-18А 1987 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_6 , жовтого кольору, 2006 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , жовтого кольору, 2006 р.в.; СЗАП АЦ - 22 напівпричіп цистерна - Е, ДНЗ НОМЕР_9 , номер шасі НОМЕР_10 , жовтого кольору, 2006 р.в. При цьому, вжити всіх можливих заходів щодо зберігання транспортних заходів у стані визначеному актом огляду та зберігання транспортних засобів, іншими актами чинного законодавства, для забезпечення схоронності т/з з урахуванням можливих змін природних властивостей транспортних засобів, їх частин.

Пунктом 1.3 даного договору передбачено, що право власності на майно до зберігача не переходить, воно не може бути задіяне в господарському обороті зберігача або бути передане ним третім особам.

Наявним у матеріалах справи Актом приймання майна на відповідальне зберігання від 06.03.2015 року підтверджується факт передання ТОВ "Колор С.І.М" до ТОВ "Охорона Комплекс" вищезазначеного майна.

В п.п. 2, 3 даного Акту вказано, що транспортні засоби на час зберігання будуть знаходитись на спеціально облаштованому майданчику, який визначається зберігачем самостійно. За першою вимогою транспортні засоби мають бути повернуті замовнику.

За змістом статей 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Правовий аналіз положень ст.387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту цивільних прав та інтересів власника майна (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника задля відновлення права використання ним повного обсягу правомочностей.

Отже, предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Предметом доказування у такій справі є обставини, що мають засвідчити правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: підтверджують його право власності або інше речове право титульного володільця на витребуване майно; вибуття майна з володіння позивача; наявність майна в натурі у володінні відповідача; відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 № 923/630/17, від 29.01.2019 № 911/3312/17, від 02.04.2019 № 911/737/18, від 19.06.2019 № 914/1671/17, від 27.08.2019 № 925/366/18, від12.09.2019 року № 21/93б.

Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але й фактично вже нею не володіє та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і не добросовісний).

Судами обох інстанцій встановлено, що станом на час розгляду спору в суді спірне майно, власником якого є ПАТ "Південьзахідшляхбуд", не були повернуті останньому із зберігання.

Разом з тим як вбачається з матеріалів справи (матеріалів виконавчого провадження, договору відповідального зберігання від 06.03.2015, Акту приймання майна на відповідальне зберігання), спірне майно (транспортні засоби) вибуло з фактичного володіння ТОВ "Колор С.І.М.", тобто майно, про витребування якого просить позивач у своїй позовній вимозі у відповідача відсутнє та перебуває на зберіганні у іншої юридичної особи, яка і є фактичним володільцем вищезазначеної техніки.

При цьому, в матеріалах справи відсутні інші докази фактичного володіння спірним майном саме відповідачем.

Враховуючи те, що віндикаційний позов за своєю правовою природою передбачає витребування майна саме у фактичного володільця, тоді як відповідач - ТОВ "Колор С.І.М." на момент вирішення даного спору в суді таким не являється, оскільки ним є ТОВ "Охорона Комплекс", яке згідно договору відповідального зберігання від 06.03.2015 здійснює зобов"язання по збереженню даного майна, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим місцевий господарський суд вірно зазначив в оскаржуваній ухвалі, що позивач не позбавлений права звернутися з вимогою про витребування майна до ТОВ "Охорона Комплекс", яке фактично володіє відповідним майном.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про безпідставність доводів позивача стосовно того, що договір відповідального зберігання від 06.03.2015 є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок, з огляду на таке.

Відповідно до ст.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

До переліку правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК відносяться:

1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;

2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Оскільки докази знищення, пошкодження, розкомплектовування майна, незаконного заволодіння ним в матеріалах справи відсутні, то факт нікчемності даного договору, як такого, що порушує публічний порядок, позивачем не доведено.

Натомість, з умов договору відповідального зберігання від 06.03.2015 вбачається, що майно (транспортні засоби) передавалось ТОВ "Охорона Комплекс" саме на зберігання.

Вищевикладеним спростовуються доводи скаржника, що відповідач здійснив відчуження обмеженого в цивільному обороті майна скаржника без наявної матеріально - правової підстави, чим порушив публічний порядок і такий договір є нікчемним.

При цьому, слід зазначити, що порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 щодо порядку передачі майна не є підставою нікчемності договору, а є підставою для визнання договору недійсним з урахуванням вимог ЦК України.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи, а оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з підстав не доведення позивачем порушення відповідачем його прав та законних інтересів, відмова в позові, у зв`язку з пропущенням строку позовної давності в якості додаткової підстави не відповідатиме вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року у справі №902/1722/14 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №902/1722/14 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "19" лютого 2020 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.