ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1542/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участі представників сторін: позивача - Скляренко О.П. за довіреністю, відповідача - не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології доріг" до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 70629 грн. 97 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології доріг" звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору № 07-06/2012 від 07.06.2012 року, 70629 грн. 97 коп., з яких: 54437,50 грн. основного боргу, 4232 грн. 66 коп. 3% річних, 11232 грн. 66 коп. інфляційних втрат, та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем порядку та строків оплати за товар, отриманий за договором № 07-06/2012 від 07.06.2012 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 02.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 925/1542/19, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.01.2020 року.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін не заперечував, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

30.01.2020 року позивач в особі представника подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій повідомив про допущення позивачем у прохальній частині позовної заяви арифметичної помилки, тому вважав за необхідне уточнити позовні вимоги, виклавши їх: стягнути з відповідача на користь позивача, на підставі договору № 07-06/2012 від 07.06.2012 року, 54437,50 грн. основного боргу, 4232 грн. 66 коп. 3% річних, 11959 грн. 81 коп. інфляційних втрат, а всього: 70629 грн. 97 коп., а також відшкодувати судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов з підстав і у розмірі, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

07.06.2012 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології доріг", як продавцем, та філією «Христинівський РАД» ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", як покупцем, укладено договір № 07-06/2012 (далі - Договір, а.с. 25-26), за умовами п.1.1. якого, продавець продає, а покупець купує водно-бітумну емульсію (далі - товар) за цінами та у кількості, зазначених у погоджених специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до даного договору, які є невід`ємною частиною даного договору.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. - покупець купує товар зі складу продавця - м. Вишневе Київської області, якщо інше не обумовлюється Додатковою угодою до договору;

п. 2.1. - загальний обсяг поставки товару - 12 тн.;

п. 2.2. - якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ-Б-В.2.7-129:2006 емульсії бітумні дорожні;

п. 3.2. - покупець розраховується з продавцем за товар за ціною, погодженою Специфікацією, що є невід`ємною частиною даного договору;

п. 3.3. - покупець здійснює оплату вартості товару в наступному порядку:

п. 3.3.1. - попередня оплата коштів на розрахунковий рахунок продавця в розмірі 70% від суми договору протягом 2 днів з моменту виставлення рахунку;

п. 3.3.2. - решту коштів покупець сплачує протягом 2-х днів з моменту відвантаження товару;

п. 3.4. - відвантаження товару здійснюється продавцем зі складу продавця за адресою: м. Вишневе Київської області на умовах самовивозу товару покупцем за умови виконання покупцем зобов`язань згідно п.п. 3.1. даного договору;

п. 3.5. - продавець зобов`язується надати покупцю для перевезення товару товарно-транспортні накладні та паспорт;

п. 4.1. - продавець зобов`язаний:

п. 4.1.1. - передати покупцю товар в кількості та за цінами, що погоджені сторонами в Додатку та вказані у накладних, які оформлені відповідно до поданого покупцем замовлення;

п. 4.1.2. - забезпечити покупця товарно-транспортними документами і податковою накладною;

п. 4.2. - покупець зобов`язаний:

4.2.1. - надати продавцю замовлення на поставку товару та довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей, оформлену відповідно до чинного законодавства;

п. 4.2.2. - прийняти та оплатити вартість товару відповідно до розділу 3 цього договору;

п. 4.2.3. - перевірити поставлений товар щодо його асортименту, кількості та якості в момент прийому-передачі товару;

п. 8.1. - даний договір набирає сили з моменту його підписання уповноваженими особами обох сторін і діє до 31 грудня 2012 року в частині відвантаження товару, а в частині проведення оплати - до повного виконання зобов`язань;

п. 8.2. - якщо жодна зі сторін не заявила в письмовій формі про розірвання діючого договору протягом місяця з дня закінчення його дії, договір вважається автоматично продовженим на той же термін та на тих же умовах;

Сторони уклали Додаток № 1 до Договору - Специфікацію від 07.06.2012 року про наступне: продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити товар, в кількості та по цінам, які вказані нижче: найменування продукції - водно-бітумна емульсія ЕК-Ш-70, од. вимір. - т, кількість - 11.25, ціна, грн. з ПДВ - 7950,00 грн., загальна сума з ПДВ, грн. - 89437,50 грн., ПДВ 20% - 14906,25 грн. (а.с. 27).

Позивач виписав відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000019 від 07.06.2012 року на суму з ПДВ - 89437,50 грн., з відміткою: рахунок дійсний до сплати до 12.06.2012 року (а.с. 28).

Із товарно-транспортної накладної № б/н від 08.06.2012 року, корінця паспорта виробника: ТОВ «Сучасні технології доріг» № 20/7, довіреності відповідача № 35 від 08.06.2012 року на отримання від позивача цінностей згідно рахунка-фактури № СФ-0000019 від 07.06.2012 року, видаткової накладної № РН-0000024 від 08.06.2012 року на суму з ПДВ - 89437,50 грн. вбачається, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на суму 89437,50 грн. (а.с. 28- 31).

Сторони підписали Акт звіряння розрахунків станом на 01.09.2013 року, згідно якого залишок боргу на користь позивача склав 64437,50 грн. (а.с. 37).

Із виписок ПУАТ «Фідобанк» по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології доріг" вбачається, що відповідач сплатив позивачу за товар 26.04.2013 року - 15000 грн., 04.06.2013 року - 10000 грн., 01.11.2013 року - 10000 грн., а всього - 35000 грн. (а.с. 32-36).

Залишок боргу за товар за Договором становить (89437,50 - 35000) 54437,50 грн.

16.04.2015 року позивач направив відповідачу претензію на суму 54437,50 грн., у якій пропонував погасити борг за отриманий товар за Договором, уникнувши судового розгляду (а.с. 38, докази відправки - а.с. 39).

19.05.2017 року сторони підписали Акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого станом на 19.05.2017 року борг на користь позивача становить 54437,50 грн. (а.с. 40).

14.07.2017 року позивач повторно направив відповідачу Претензією вих. № 446 від 21.06.2017 року на суму 54437,50 грн. (а.с. 41, докази відправки - а.с. 42) та 27.09.2017 року - претензію (повторну) вих. № 530 від 21.09.2017 року на суму 54437,50 грн.

Відповідач відповідь на претензії не надав, борг в сумі 54437,50 грн. не сплатив. Дана сума боргу заявлена позивачем до стягнення у цьому позові.

За порушення термінів сплати за товар позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 19.05.2017 року по 20.12.2019 року, що становить 11959,81 грн., та 3% річних за період з 19.05.2017 року по 20.12.2019 року, що становить 4232,66 грн.

Вимога про їх стягнення є також предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 07-06/2012 від 07.06.2012 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У п. 3.3. Договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату вартості товару в наступному порядку: попередня оплата коштів на розрахунковий рахунок продавця в розмірі 70% від суми договору протягом 2 днів з моменту виставлення рахунку (п. 3.3.1.); решту коштів покупець сплачує протягом 2-х днів з моменту відвантаження товару (п. 3.3.2.)

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач виставив 07.06.2012 року рахунок-фактуру № СФ-0000019, а 08.06.2012 року поставив товар за видатковою накладною № РН-0000024 на суму 89437,50 грн. Цей товар був отриманий відповідачем без застережень, що підтверджується підписом особи, уповноваженої відповідачем довіреністю на отримання цінностей від позивача, на видатковій накладній. Проте оплату за отриманий товар відповідач здійснив частково в сумі 35000 грн., а саме: 26.04.2013 року - 15000 грн., 04.06.2013 року - 10000 грн., 01.11.2013 року - 10000 грн. Борг становить 54437,50 грн. Відповідач не надав доказів в підтвердження здійснення даної оплати.

Отже, основний борг в сумі 54437,50 грн. позивачем доведений належними та допустимими доказами, його наявність і розмір відповідачем не спростовані, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за період з 19.05.2017 року по 20.12.2019 року, що становить 11959,81 грн. та 3% річних за період з 19.05.2017 року по 20.12.2019 року, що становить 4232,66 грн. Їх розрахунок позивачем методологічно і арифметично проведено правильно, тому вимога позивача і в цій частині позову також підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідно до умов Договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач договірні зобов`язання щодо порядку та строків розрахунків за поставлений товар виконав з порушенням умов Договору в цій частині, прострочив їх оплату, та здійснив розрахунок не у повному обсязі, тому позов про стягнення 54437,50 грн. основного боргу, 4232 грн. 66 коп. 3% річних, 11959 грн. 81 коп. інфляційних втрат суд визнає обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 129, ст. 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", , місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 389, р/р НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Правекс-Банк», МФО 380838 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні технології доріг", , місцезнаходження: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 29-А, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», м. Київ, МФО 300614 - 54437,50 грн. основного боргу, 4232 грн. 66 коп. 3% річних, 11959 грн. 81 коп. інфляційних втрат, 1921 грн. судових витрат

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 14.02.2020 року.

Суддя В.М. Грачов