Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1328/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

секретаря судового засідання Смоляк Л.Г.;

за участю представників сторін:

від позивача: Дацюк Н.О. - довіреність №08/04-07 від 04.07.2019 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "МААНС" (м. Здолбунів, Рівненська обл.)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Житомир" (с. Новаки, Коростенський район, Житомирська обл.)

про стягнення 896639,09 грн

ПП "Виробничо-конструкторське об`єднання "МААНС" звернулося з позовом до суду про стягнення з ТОВ "Агросвіт-Житомир" заборгованості за поставлений товар за договором поставки №06-М-190326/2 від 26.03.2019 у розмірі 896639,09 грн, з яких: 675000,00 грн основний борг, 67500,00 грн штраф, 81454,41 грн пеня, 62517,12 грн 25% річних, 10167,56 грн інфляційних.

Ухвалою від 20.12.2019 суд призначив розгляд справи у спрощеному провадженні на 20.01.2020 о 11:00.

Ухвалою від 20.01.2020 за клопотанням представника ТОВ "Агросвіт-Житомир" розгляд справи відкладено на 30.01.2020.

В судовому засіданні від 30.01.2020 суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи по суті на 12.02.2020 о 11:00.

Ухвалою від 12.02.2020 виправлено описку у пункті 1 резолютивної частини ухвали суду від 30.01.2020.

Представник позивача в судовому засіданні вказала, що відповідно до умов договору ПП "ВКО "МААНС" поставило ТОВ "Агросвіт-Житомир" продукцію, за яку підприємство не розрахувалося, що стало підставою для звернення до суду.

Представник відповідача не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до інформації з сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 606 (штрихкодовий ідентифікатор), адресоване судом рекомендованим листом на адресу ТОВ "Агросвіт-Житомир", вручене 06.02.2020.

Згідно з ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір поставки №06-М-190326/2 від 26.03.2019, специфікацію №1 до договору поставки, видаткову накладну №56 від 15.05.2019, акт приймання-передачі товару від 16.05.2019, довіреність №73 від 15.05.2019.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Житомир" (покупець / відповідач) та Приватним підприємством "Виробничо-конструкторське об`єднання "МААНС" (продавець / позивач) укладено договір поставки №06-М-190326/2 (а.с. 12-13), за умовами якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується, приймати та оплачувати його вартість (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору, найменування, одиниці виміру, кількість товару, що поставляється, вартість (ціна) та часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) відображається у рахунках, видаткових накладних та/або специфікаціях.

Розділом 2 договору передбачено порядок поставки продукції та перехід права власності на товар.

Згідно з п. 3.1. договору, ціна товару визначається постачальником та узгоджується з покупцем і вказується у рахунку, видатковій накладній та/або специфікації.

Розрахунок за товар здійснюється покупцем шляхом перарахування коштів на поточний рахунок постачальника в такому порядку: 50% вартості товару до 08.04.2019, а решту 50% до 01.08.2019. Також зазначено, що покупець має право на достроковий розрахунок та збільшення авансових платежів.

26.03.2019 сторони узгодили текст специфікації №1, за якою покупець зобов`язується поставити покупцю пристрій для збирання ріпаку MAANS-R до жниварки Сlass Max Flex 930 у кількості 5 штук з ціною за одиницю 290000,00 грн, що у підсумку становить 1450000,00 грн (а.с. 14).

На виконання договору поставки №06-М-190326/2 від 26.03.2019 ПП "Виробничо-конструкторське об`єднання "МААНС" поставило ТОВ "Агросвіт-Житомир" товар, що підтверджується видатковою накладною №56 від 15.05.2019 (а.с. 15). Водночас сторони підписали акт приймання-передачі товару від 16.05.2019 (а.с. 17).

В матеріалах справи наявна копія довіреності на отримання цінностей за договором поставки уповноваженим представником ТОВ "Агросвіт-Житомир" (а.с. 16).

Покупець зобов`язання щодо оплати вартості товару виконав частково, сплативши позивачеві 775000,00 грн, про що свідчать копії платіжних доручень (а.с.18-22).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Отже, внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати вартості товару, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді у відповідача наявна заборгованість у розмірі 675000,00 грн (1450000,00 грн - 775000,00 грн), яку ПП "Виробничо-конструкторське об`єднання "МААНС" просить суд стягнути в позовній заяві.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору поставки №06-М-190326/2 від 26.03.2019.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання.

Відповідно до приписів частин 1,2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Умовами договору визначено, що оплата за товар здійснюється до 01.08.2019.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не сплатив вартість отриманого товару в повному обсязі та у встановлений строк.

Тому, з врахуванням наведеного, вимоги ПП "Виробничо-конструкторське об`єднання "МААНС" про стягнення з ТОВ "Агросвіт-Житомир" 675000,00 грн основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача 81454,41 грн пені, 67500,00 грн штрафу, 62517,12 грн 25% річних, 10167,56 грн інфляційних.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплачуваного товару за кожний день прострочення платежу.

Згідно з поданим розрахунком, позивач неправильно визначив періоди нарахування пені, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені та 25% річних. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 при дослідженні обставин, пов`язаних з правильністю нарахувань заявлених до стягнення сум у справі №922/1008/16.

Отже, суд здійснив перерахунок пені, за результатами якого розмір вказаних нарахувань становить 80732,19 грн:

за період 02.08.2019 - 29.08.2019: 725000,00 грн (сума заборгованості) х 28 (кількість днів прострочення) х 34% (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 х 100% = 18909,59 грн;

за період з 30.08.2019 - 05.09.2019: 675000,00 (сума заборгованості) х 7 (кількість днів прострочення) х 34% (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 х 100% = 4401,37 грн;

за період з 06.09.2019 - 24.10.2019: 675000,00 (сума заборгованості) х 49 (кількість днів прострочення) х 33% (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 х 100% = 29903,42 грн;

за період з 25.10.2019 - 11.12.2019: 675000,00 (сума заборгованості) х 48 (кількість днів прострочення) х 31% (подвійна облікова ставка НБУ) / 365 х 100% = 27517,81 грн.

В стягненні 722,22 грн пені (81454,41 - 80732,19) необхідно відмовити.

Як передбачено п. 6.3. договору у випадку прострочення строків оплати більш, ніж 10 банківських днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від неоплачуваної суми.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч.4 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не установлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст.549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки пені та штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі №911/1351/ 17.

Позивач зазначає, що штраф розрахований від суми 675000,00 грн, оскільки у ТОВ "Агросвіт-Житомир" наявна заборгованість у вказаному розмірі.

Суд задовольняє вимогу про стягнення 67500,00 грн штрафу (675000,00 х 10%) відповідно до п.6.3. договору поставки №06-М-190326/2 від 26.03.2019.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 6.4. договору зазначено, що у випадку порушення строків оплати за товар більш ніж на три банківські дні, покупець сплачує постачальнику 25% річних від простроченої суми згідно з ст. 625 ЦК України.

При дослідженні розрахунку суд встановив, що річні нараховані на суму заборгованості, починаючи з 02.08.2019, тобто з наступного дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, враховуючи положення п. 6.4. договору, 25% річних повинні нараховуватися на четвертий банківський день після встановленого строку виконання зобов`язання.

Так, 01.08.2019 четвер (день виконання зобов`язання), 02.08.2019 п`ятниця, 05.08.2019 понеділок, 06.08.2019 вівторок.

З огляду на викладене, суд здійснив перерахунок річних, за результатами якого розмір вказаних нарахувань становить 59503,42 грн:

725000,00 (сума заборгованості) х 23 дні (07.08.2019 - 29.08.2019) х 25 % / 365 х 100% = 11421,23 грн;

675000,00 (сума заборгованості) х 104 дні (30.08.2019 - 11.12.2019) х 25 % / 365 х 100% = 48082,19 грн.

Отже, в стягненні 25 % річних в сумі 3013,70 грн (62517,12 - 59503,42) необхідно відмовити.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з поданим розрахунком, інфляційні нарахування у сумі 10167,56 грн нараховані правильно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 675000,00 грн - основного боргу, 80732,19 грн - пені, 67500,00 грн - штрафу, 59503,42 грн - 25% річних та 10167,56 грн - інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір задоволених позовних вимог становить 892903,17 грн, а судовий збір, який підлягає стягненню з ТОВ "Агросвіт-Житомир" 13393,55 грн (892903,17 х1,5%).

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросвіт-Житомир" (11543, Житомирська обл., Коростенський район, с. Новаки, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний код 38812719)

на користь Приватного підприємства "Виробничо-конструкторське об`єднання "МААНС" (35705, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Грушевського, 28, ідентифікаційний код 36921697)

- 675000,00 грн основний борг;

- 80732,19 грн пеня;

- 67500,00 грн штраф;

- 59503,42 грн 25% річних;

- 10167,56 грн інфляційних;

- 13393,55 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.02.20

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам (рек. з пов)