ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020м. ДніпроСправа № 904/6082/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Львівська залізниця"Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест", м. Дніпро

про стягнення штрафу в розмірі 467 799,84 грн. за договором поставки

Без виклику (з повідомленням) представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" про стягнення штрафу в розмірі 467 799,84 грн. за договором поставки

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки № Л/НХ-18938/НЮ від 28.09.2019 в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2019, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

16.01.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд зменшити розмір штрафу, що підлягає стягненню, посилаючись на те, що прострочення поставки товару відбулося на 14 днів з 15.12.2018 до 28.12.2018, що не завдало позивачу жодних збитків та не спричинило негативних наслідків. Разом з тим, відповідач зазначив, що виробник товару, ПАТ "Старокраматорський машинобудівний завод", знаходиться поруч із лінією зіткнення - лінією, що умовно розмежовує території Донецької та Луганської областей, на яких органи державної влади України не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі свої повноваження та підконтрольні державній владі України території. Зазначене розташування виробника товару суттєво збільшує питому вагу елементу непередбачуваності у поставках даного товару. За викладеного відповідач просив суд зменшити розмір штрафу, нарахованого позивачем до стягнення, оскільки стягнення штрафу у розмірі 20% від вартості товару є надмірним покаранням за незначне прострочення поставки товару.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є: наявність правових підстав для виникнення зобов`язань Відповідача перед Позивачем, факт їх несвоєчасного виконання та наявність правових підстав для відповідальності Відповідача.

28.09.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" (покупець-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" (постачальник-відповідач) було укладено договір № Л/НХ-18938/НЮ.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується у 2018 р. поставити покупцеві товар, зазначений в Специфікації №1 (Додаток №1 до даного договору), а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару: (Уповільнювач вагонний УВСК-07) Код ДК 021:2015 - 34630000-2 (Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху). Код УКТ ЗЕД - 8606 (п. 1.2. договору).

Кількість товару: 1 шт. визначається в специфікації №1 (Додаток №1) (п. 1.3. договору).

Виробник товару, країна походження: ПАТ "Старокраматорський машинобудівний завод", м. Краматорськ, Україна (п. 1.4. договору).

Постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого відповідає наступним нормативним документам: артикули див. в специфікації (п. 2.1. договору).

Гарантійний термін експлуатації: 12 місяців з моменту прийняття в експлуатацію (п. 2.3. договору).

Рік виготовлення товару: 2018 (п. 2.4. договору).

При виявленні невідповідності кількості або якості товару, виклик представника постачальника для складання двостороннього Акту обов`язковий (п. 2.7. договору).

Якщо протягом гарантійного терміну зберігання будуть виявлені дефекти товару або його якість не буде відповідати умовам договору, постачальник за свій рахунок усуває недоліки або замінює невідповідний товар на якісний в 20-ти денний термін з моменту складання відповідного акту (п. 2.8. договору).

Ціна товару визначається даним договором і приймається сторонами в національній валюті України - гривні. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у Специфікації №1 (Додаток №1). Ціна за одиницю товару визначається у Специфікації №1 ( Додаток №1). (п. 3.1. договору).

Сума цього Договору на момент його підписання становить 2 338 999,20 грн. з ПДВ (два мільйони триста тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 20 коп. з ПДВ), у тому числі ПДВ, 20% - 389 833,20 грн. (триста вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять три гривні 20 коп.) (п. 3.2. договору).

Розрахунки проводяться у безготівковій формі шляхом: оплати Покупцем після пред`явлення Постачальником рахунка-фактури на оплату товару (далі - рахунок) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару, (за наявності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних) (п. 4.1. договору).

Датою оплати вважається дата перерахування покупцем коштів на рахунок постачальника (п. 4.3. договору).

Постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами "Інкотермс-2010", за реквізитами, зазначеними в заявці покупця (реквізити виробничого підрозділу (НХГ) "Головний матеріально-технічний склад" Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця") (п. 5.1. договору).

Поставка товару проводиться протягом не більше 15 днів з дати відправлення заявки покупцем (Структурний підрозділ "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", електронна адреса покупця () на електронну адресу постачальника (електронна адреса - ) (п. 5.2. договору).

Місце поставки товару: Україна, 79025, м, Львів, вул. Широка, 2, (НХГ) Головний матеріально-технічний склад (п. 5.3. договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 5.4. договору).

Покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар; приймати поставлений товар згідно з акту приймання-передачі товару (п. 6.1.1. та п. 6.1.2. договору).

Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом II цього договору (п. 6.3.1. та п. 6.3.2. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (п. 7.1. договору).

За прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару (п. 7.2. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 (п. 10.1. договору).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору "Специфікацію № 1" (а.с. 31), в якій визначено товар, що підлягає поставці, а саме: Уповільнювач вагонний УВСК-07 (ТУ У 35.2-5:2010, поз. СПТ001.00.00.000-07, паспорт УВСК ПС), у кількості 1 шт. вартістю 2 338 999,20 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.2. договору, поставка товару проводиться протягом не більше 15 днів з дати відправлення заявки покупцем (Структурний підрозділ "Служба матеріально-технічного забезпечення" регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", електронна адреса покупця () на електронну адресу постачальника (електронна адреса - ).

Заявка на поставку товару була направлена та отримана відповідачем 29.11.2018, що не заперечується сторонами.

Отже, з урахуванням положень п. 5.2. договору, відповідач повинен був поставити товар на адресу позивача у строк до 14.12.2018 включно.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору відповідач 28.12.2018 поставив на адресу AT "Українська залізниця" товар на загальну суму 2 338 999,20 грн.

Відповідно до Акту забраковки № 1 від 28.12.2018 (а.с. 34) представниками позивача та відповідача виявлено невідповідність якості продукції: вагонного уповільнювача УВСК-07 - 1 шт. поставленої на склад покупця, згідно з договором (поставка 28.12.2018 - вагонного уповільнювача УВСК-07 - 1 шт,. видаткова накладна № РН-0000035 від 28.12.2018, акт прийому-передачі товару № б/н від 28.12.2018, ТТН № 213 від 28.12.2018.), а саме: відсутня балка кінцева (поз. 561305001 в кількості - 4 шт.), рейка (поз. 463539132 в кількості 1 шт.).

Відповідно до п.2.8. договору, постачальник у 20-ти денний термін зобов`язаний замінити невідповідний товар на якісний з моменту складання вищезазначеного акту.

Акт забраковки № 1 від 28.12.2018 підписаний сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

25.01.2019 відповідач замінив неякісний товар, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками:

- актом прийому-передачі товару від 25.01.2019 про поставку позивачу товару: вагонного уповільнювача УВСК-07 на суму 2 338 999,20 грн. з ПДВ (а.с. 36);

- актом заміни товару неналежної якості № 3 від 25.01.2019 (а.с. 35), відповідно до якого відповідачем замінено товар неналежної якості, який було забраковано актом від 28.12.2018 № 1 (вагонний уповільнювач УВСК-07 -1 шт). Товар поставлений на склад покупця, згідно з договором поставки від 28.09.2018 № Л/НХ-18938/НЮ (поставка вагонного уповільнювача УВСК-07-1 шт 25.01.2019, видаткова накладна № РН-0000007 від 25.01.2019, акт прийому-передачі товару № б/н від 25.01.2019, залізнична накладна № 53916367), в повній комплектації (при зовнішньому огляді).

Позивач зазначає, що в порушення п.п. 5.2., 6.3.1 договору, товар поставлено відповідачем з порушенням строків встановлених договором.

Оскільки відповідач не поставив позивачу товар у строк до 14.12.2018 включно, тобто допустив прострочення строків поставки товару, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф від вартості непоставленого товару у розмірі 20 % у розмірі 467 799,84 грн. за період прострочення з 15.12.2018 по 27.12.2018.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з умовами договору, строк поставки товару є таким, що настав 14.12.2018 включно.

Однак, відповідач здійснив поставку продукції на склад позивача 28.12.2018 року, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Відтак, матеріалами справи підтверджений факт прострочення виконання зобов`язання відповідачем в частині своєчасного поставлення товару позивачу.

Виходячи з положень частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (п. 7.1. договору).

За прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого товару (п. 7.2. договору).

Перевіривши розрахунок штрафу, судом встановлено, що сума штрафу у розмірі 467 799,84 грн. розрахована позивачем вірно.

Одночасно з цим, суд приймає до уваги, що під час розгляду справи відповідач просив суд зменшити розмір штрафу, нарахованого позивачем до стягнення, оскільки стягнення штрафу у розмірі 20% від вартості товару є надмірним покаранням за незначне прострочення поставки товару.

Розглянувши подане клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Частиною 1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених норм права, слід дійти висновку, що за змістом вказаних статей зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а не обов`язком. Крім того, за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17).

При цьому, стягнення з боржника штрафних санкцій спрямоване на дотримання договірної дисципліни і має штрафний характер, проте не є і не може бути джерелом збагачення кредитора у випадку надмірно великих санкцій.

Приймаючи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, незначне прострочення виконання зобов`язання по договору, відсутність негативних наслідків для позивача у зв`язку з несвоєчасною поставкою товару, невідповідність заявленого до стягнення надмірно великого розміру штрафу наслідкам порушення, в силу положень ст. 233 Господарського кодексу України, суд вважає можливим зменшити розмір штрафу за несвоєчасну поставку товару на 50%, а саме: до 233 899,92 грн.

З цих підстав позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Незважаючи на часткове задоволення позовних вимог позивача, судові витрати, відповідно до положень ч. 9 ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки застосування положень ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України не є підставою для покладення судових витрат на іншу сторону.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" про стягнення штрафу в розмірі 467 799,84 грн. за договором поставки - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорінвест" (49049, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Добровольців, буд. 17, офіс 7, ) на користь Акціонерного товариства „Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства „Українська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) 233 899,92 грн. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 017,00 грн., про що видати наказ.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 233 899,92 грн. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.02.2020

Суддя Н.Г. Назаренко