ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Справа № 926/2901/19

Господарським судом Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О за участю секретаря судового засідання Панкратова Р.П. розглянуто у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 926/2901/19

за позовом Чернівецького обласного центру зайнятості

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

про стягнення коштів в сумі 26 074,03 грн.

Представники:

від позивача - Паращук І.В. - представник. Довіреність № 128/24.13-20 від 10.01.2020 р.

від відповідача - Мигалчан О.І. - представник. Довіреність № 36302/06 від 28.12.2019 р.

В С Т А Н О В И В :

Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Чернівецької області із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення грошових коштів у сумі 26 074,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виникли у незаконній відмові призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, позивач за період з 11.01.2019 року по 04.07.2019 року виплатив останньому 26 074,03 грн допомоги по безробіттю, яка підлягає стягненню з відповідача в порядку ст. 1166 ЦК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2019 року справу призначено судді Миронюку С.О.

Ухвалою суду від 24.12.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.01.2020 року.

09.01.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вх. № 62, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки після того, як гр. ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовними вимогами щодо призначення та виплати йому Сторожинецьким відділом управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області пенсії за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", УПФУ в Чернівецькій області таку пенсію гр. ОСОБА_1 призначило з 25.07.2019 року. При цьому, саме дії гр. ОСОБА_1 щодо отримання допомоги по безробіттю та подальшого ініціювання адміністративного процесу до органу Пенсійного фонду без повідомлення про цю обставину Чернівецького обласного центру зайнятості призвели до безпідставного надання даній особі статусу безробітного з 28.12.2018 року та до виплати йому допомоги по безробіттю в розмірі 26 074,03 грн.

У судовому засіданні 22.01.2020 року оголошено перерву до 06.02.2020 р.

В судовому засіданні 06.02.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

12.12.2018 року до Сторожинецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості звернувся гр. ОСОБА_1 в пошуках роботи. В зв`язку з відсутністю підходящої роботи на підставі поданої заяви гр. ОСОБА_1 було надано статус безробітного з 28.12.2018 р.

Відповідно до поданих даних трудової книжки, гр. ОСОБА_1 звільнений з посади інженера засобів радіо та телебачення 2 категорії у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників.

Згідно пп. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" безробітному було призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій з урахуванням страхового стажу 70% середньої заробітної плати терміном 720 к.д.

04.01.2019 року спеціалістами центру зайнятості прийнято рішення НТ190111, яким розпочато виплати допомоги по безробіттю з 11.01.2019 р.

Відповідно до ч. 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.

На виконання даної норми Закону, при черговому відвідуванні центру зайнятості, безробітний ОСОБА_1 проінформував щодо наявності рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 р. та постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 р., відповідно до яких, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» з 11.12.2018 р.

Так, гр. ОСОБА_1 11.12.2018 року звернувся до Сторожинецького відділу обслуговування громадян Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою № 4/362 про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№ 1058-1V). 17.12.2018 року від відповідача ОСОБА_1 отримав лист № 1039/П-11/10 про відмову у призначенні йому пенсії у зв`язку із тим, що на законодавчому рівні не врегульовано право на призначення таких пенсій та відповідно до статті 26 Закону № 1058-1V особи мають право на призначення пенсії за віком тільки після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 25 років по 31.12.2018 року. Зокрема для чоловіків, які народилися 1960 року пенсійний вік наступить в 2020 році (60 років), стаж необхідний для призначення пенсії за віком неменше 27 років

Не погодившись із таким рішенням гр. ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову у призначенні дострокової пенсії за віком та зобов`язання відповідача вчинити дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року по справі № 824/96/19-а визнано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні дострокової пенсії за віком незаконною та зобов`язано призначити гр. ОСОБА_1 та виплатити пенсію за віком на підставі ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» з 11.12.2018 р.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року по справі № 824/96/19-а залишено без змін.

Згідно листа Сторожинецького відділу обслуговування громадян (Сервісного центру) ГУ ПФУ в Чернівецькій області Управління № 26649/02-08 від 16.09.2019 р., ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 11.12.2018 р.

Згідно з довідкою Чернівецького обласного центру зайнятості гр. ОСОБА_1 з 11.01.2019 року по 04.07.2019 року була нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 26 074,03 грн.

04.10.2019 року позивач направив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомлення від 02.10.2019 року, в якому запропоновано добровільно повернути на розрахунковий рахунок Чернівецького обласного центру зайнятості кошти в сумі 26 074,03 грн, які виплачені гр. ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 11.01.2019 року по 04.07.2019 року. Дане повідомлення отримане відповідачем 09.10.2019 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, кошти не були сплачені.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідності до статті 1173 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до частини 1 статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 ЦК України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене Пенсійний фонд є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 ЦК України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статей 1166 та 1173 ЦК України та статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у подібних правовідносинах, викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 915/282/17 та від 18.06.2018 року у справі №904/1284/17.

Судом встановлено, що Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року по справі № 824/96/19-а, яка залишена без змін Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити та виплатити гр. ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини протиправної поведінки відповідача у даній справі, яка виявилась у безпідставній та незаконній відмові в призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії, є встановленими та не підлягають доведенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна розпочати роботу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 зазначеного закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до положень частини 1 статті 7, статті 8 та пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії гр. ОСОБА_1

Внаслідок неправомірних дій відповідача гр. ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Сторожинецька філія Чернівецького обласного центру зайнятості безпідставно здійснила йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Отже, беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що саме внаслідок протиправної відмови у призначенні пенсії гр. ОСОБА_1 , що підтверджено вищевказаними судовими рішеннями, відповідач завдав матеріальної шкоди (збитків) Чернівецькому обласному центру зайнятості у розмірі отриманої гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в розмірі 26 074,03 грн, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги засновані на правових відносинах між сторонами та підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 130, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58000 м. Чернівці, Центральна площа, 3, код 40329345) на користь Чернівецького обласного центру зайнятості (58000 м. Чернівці, вул. Університетська, 31, рахунок 6226 в Казначейство України (ЕАП), МФО 820172, код 05392708) кошти в сумі 26 074,03 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

У судовому засіданні 06.02.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.02.2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Львівського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя С.О. Миронюк