ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року

м. Київ

Справа № Б26/161-09

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Жукова С.В., Огородніка К.М.,

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.

за участю представників: ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" - адвоката Білоцерковця Н.В., адвоката Дожджанюка О.І., ліквідатора - арбітражного керуючого Вернигори В.П., Криворізької міської ради - Сови Ю.В., Управління охорони здоров`я - Виноградової Н.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" - арбітражного керуючого Вернигори В.П.

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019

за заявою ліквідатора відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П.

до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування"

про визнання недійсним з моменту укладання договору купівлі-продажу майна банкрута та витребування майна

у справі № Б26/161-09

про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2009 порушено провадження у справі № Б26/161-09 про банкрутство ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в порядку норм ст.53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній до 19.01.2013.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2013 у справі №Б26/161-09 боржника - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Аксюк В.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 припинено повноваження арбітражного керуючого Аксюк В.В., як ліквідатора боржника, та призначено ліквідатором ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Москаленко Т.О.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2015, зокрема, припинено повноваження арбітражного керуючого Москаленко Т.О., як ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", ліквідатором Боржника призначено арбітражного керуючого Вернигору В.П.

У січні 2017 року ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Вернигора В.П. звернувся до господарського суду з заявою (та уточненням до неї) про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, укладеного між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" та ТОВ "Лісова Корона", визнання дій арбітражного керуючого Москаленко Т.О. з укладання даного договору купівлі-продажу незаконними та такими, що нанесли підприємству-банкруту матеріальну шкоду в розмірі 845 780,00грн., винесення окремої ухвали, якою повідомити Криворізький відділ Національної поліції ГУ НП в Дніпропетровській області та Криворізьку місцеву прокуратуру №3 про факт виявлення при вирішенні господарського спору у діяльності ліквідатора Москаленко Т.О. під час виконання нею повноважень арбітражного керуючого - ліквідатора банкрута ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" порушень законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, витребування у Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради безпідставно набутого від ТОВ "Лісова корона" за договором купівлі - продажу від 06.08.2015р., нерухомого майна, а саме: будівлю, яка знаходиться за адресою: 50004, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3 б та зобов`язання Територіальну громаду м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради передати будівлю поліклініки у власність ВАТ "Криворіжгірмаш", скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості та проведення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись з зазначеною заявою, ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" - арбітражний керуючий Вернигора В.П. посилався на те, що реалізація майна за прямим договором без проведення другого повторного аукціону суперечить ст. 65 Закону про банкрутство, а тому такий договір є недійсним, а майно підлягає поверненню у власність банкрута.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2017, заяву ліквідатора №28/09/5 від 04.01.2017 Вернигори В.П., з урахуванням поданої уточненої заяви №02-28/09/453 від 10.03.2017 задоволено частково. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, посвідченого 12.12.2014 приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстрований в реєстрі за №1825 від 12.12.2014, укладений між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Тетяни Олександрівни та ТОВ "Лісова Корона". Визнано неправомірними дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення договору купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, посвідченого 12.12.2014 приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Рукавіциним І.А. та зареєстрований в реєстрі за №1825 від 12.12.2014, укладений між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Т.О. та ТОВ "Лісова Корона". Для перевірки наявності в діях Москаленко Т.О. ознак злочину, передбаченого ст. 365-2 Кримінального кодексу України (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги), ухвалено направити повідомлення до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізької місцевої прокуратури №3. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2017 у справі № Б26/161-09 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2017, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 скасовано. Справу № Б26/161-09 в частині розгляду заяви ліквідатора Вернигори В.П. (з урахуванням уточненої заяви) про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 у справі № Б26/161-09 заяву ліквідатора - арбітражного керуючого Вернигори В.П. задоволено частково. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, укладений між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Тетяни Олександрівни та ТОВ "Лісова Корона". Визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення зазначеного договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними; для перевірки наявності в діях Москаленко Т.О. ознак злочину, передбаченого ст. 365-2 Кримінального кодексу України (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги), вирішено направити окрему ухвалу до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізької місцевої прокуратури №3. В решті задоволення вимог ліквідатора відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 у справі № Б26/161-09 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 скасовано. Заяву ліквідатора банкрута задоволено частково. Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, укладений між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Тетяни Олександрівни та ТОВ "Лісова Корона". Визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення зазначеного договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 в частині відмови у задоволенні вимог щодо витребування майна у справі № Б26/161-09 скасовано. Справу № Б26/161-09 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 у справі № Б26/161-09 (головуючий суддя Панна С.П., судді Мельниченко І.Ф., Первушин Ю.Ю.,) заяву ліквідатора Вернигори В.П. в частині вимог щодо витребування майна задоволено частково. Витребувано у територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради у власність ВАТ "Криворіжгірмаш" нерухоме майно, а саме: будівлю, яка знаходиться за адресою: 50004, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3б. Скасовано рішення державного реєстратора № 23715937 від 17.08.2015 щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - будівлю, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 3 б. Скасовано запис про право власності за № 10826249 на об`єкт нерухомості - будівлю за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3б; загальною площею 1248,8м2, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу виданий Рукавіциним І.А., 06.08.2015, зареєстрованого в реєстрі за №1195. Відмовлено в задоволенні вимог заяви щодо відкриття нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до якого занести відомості про нерухоме майно, яке належить ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", а саме: об`єкт нерухомого майна: будівля; адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3 б; загальна площа 1248,8м2.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № Б26/161-09 (колегія суддів: Березкіна О.В. - головуючий, Широбокова Л.П., Кузнецова І.Л.) скасовано ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 у справі №Б26/161-09 в частині витребування у територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради у власність ВАТ "Криворіжгірмаш" нерухоме майно, а саме, будівлю, яка знаходиться за адресою: 50004, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3 б, скасування рішення державного реєстратора № 23715937 від 17.08.2015 щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - будівлю, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 3 б та скасування запису про право власності за № 10826249 на об`єкт нерухомості - будівлю за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3б; загальною площею 1248,8м2, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу виданий Рукавіциним І.А., 06.08.2015, зареєстрованого в реєстрі за №1195. Відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Вернигори В.П. №28/09/5 від 04.01.2017 в цій частині. В іншій частині ухвалу господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" - арбітражний керуючий Вернигора В.П. звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № Б26/161-09; залишити в силі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 у справі №Б26/161-09.

Підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Так, ліквідатор банкрута вважає, що внаслідок неправильного застосування п. 3 ч. 1 ст.388 ЦК України суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння банкрута з його волі.

Заявник касаційної скарги наголошує, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння банкрута з порушенням вимог Закону про банкрутство без проведення другого повторного аукціону, за прямим договором купівлі-продажу майна за заниженою ціною і цей правочин надалі в судовому порядку визнано недійсним.

На думку скаржника, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, всі обставини вибуття спірного об`єкта нерухомого майна з володіння банкрута, дійшов помилкового висновку, що допущені попереднім ліквідатором порушення не свідчать про відсутність волі власника майна на його відчуження, а є лише порушенням процедурних питань щодо реалізації майна банкрута.

Ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" - арбітражний керуючий Вернигора В.П. у касаційній скарзі доводить, що порушення Закону про банкрутство під час реалізації майна, а також визнання недійсним договору купівлі-продажу майна банкрута у зв`язку з цими порушеннями вказують, що майно вибуло з володіння боржника поза його волею, а тому наявні підстави для витребування боржником цього майна у порядку ст. 388 ЦК України.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П. у справі № Б26/161-09 визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н.Г. - головуючий (доповідач), судді: Жуков С.В., Огороднік К.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.12.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.12.2019 у справі № Б26/161-09 касаційну скаргу ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П. на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № Б26/161-09 залишено без руху.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № Б26/161-09 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П. на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № Б26/161-09; призначено розгляд справи за касаційною скаргою ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П. на 12.02.2020 на 10:15.

У відзиві на касаційну скаргу Криворізька міська рада просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі № Б26/161-09 залишити без змін, а касаційну скаргу позивача - без задоволення, посилаючись на те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", Криворізької міської ради, Управління охорони здоров`я, а також арбітражного керуючого Вернигору В.П., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Провадження у даній справі про банкрутство ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", з моменту визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Під час нового розгляду справи в частині вимог про витребування спірного майна судами було з`ясовано, що згідно плану приватизації, затвердженого заступником начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України 11.02.1998, ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" має майно, яке не належить до приватизації - житловий фонд. Відповідно розділу 6 даного плану, серед переліку об`єктів соціально-побутового призначення, які належать до передачі міським радам, спірне майно - будівля поліклініки № 100 по вул. Халтуріна, 3б у м.Кривий Ріг - відсутнє.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, у червні 2002 року РВ ФДМУ по Дніпропетровській області при приватизації підприємства - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" передало до статутного фонду останнього нерухоме майно, у тому числі приміщення поліклініки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна,3, вартістю 38 291,29 грн., що підтверджується Наказом РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 16.02.1998 №12/337-АО, Переліком нерухомого майна, яке передається до статутного фонду ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", затвердженого РВ ФДМУ 06.06.2002 за №12/7-2567, Реєстраційним посвідченням від 11.10.2002 про запис в реєстровій книзі №8"Н", сторінка 143, запис 3143, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2013.

Крім цього, судами попередніх інстанцій встановлено, що починаючи з лютого 1998 року (моменту набуття боржником права власності на спірне майно під час його приватизації) і до цього часу, право власності боржника на спірне майно не було оскаржено, в тому числі й у даній справі про банкрутство, а наявні в матеріалах справи №Б26-161/09 докази підтверджують, що спірне нерухоме майно - будівля поліклініки №100 на підставі договору оренди впродовж тривалого часу перебувала в оренді у територіальної громади м. Кривого Рогу і використовувалась орендарем для розміщення в ній об`єкту комунальної власності амбулаторії №3 комунальної установи "Центру первинної медико - санітарної допомоги №6" Криворізької міської ради, що в свою чергу підтверджує розпорядження боржником власним майном на законних підставах, яке ніким не оспорювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Таким чином, судами встановлено і підтверджується матеріалами справи , що спірна будівля поліклініки побудована ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", належала підприємству, не фінансувалась з державного бюджету, функціонувала виключно для задоволення потреб його працівників і була передана Фондом державного майна України у власність підприємства при приватизації; спірне майно було включено до ліквідаційної маси боржника, що не заперечується сторонами і не оскаржується.

У справі, яка розглядається, судами першої та апеляційної інстанції було досліджено та встановлено обставини вибуття спірного майна, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3б з володіння ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування".

Так, як вбачається із матеріалів справи, 12.12.2014 між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Т.О. та ТОВ "Лісова Корона" укладено договір купівлі - продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме, будівлі поліклініки №100 у м. Кривий Ріг по вул. Халтуріна, 3 за ціною 678 000,00 грн.

У ході розгляду справи судами встановлено, що ТОВ "Лісова Корона", придбавши спірне майно у боржника - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" за договором купівлі-продажу майна банкрута від 12.12.2014, направило управлінню охорони здоров`я Криворізької міської ради лист від 29.04.2015 з пропозицією щодо придбання будівлі поліклініки за вартістю, визначеною незалежним експертним оцінюванням, внаслідок чого Криворізькою міською радою прийнято рішення від 27.05.2015 № 3656 "Про внесення змін до рішення міської ради від 22.05.2013 № 1983 "Про придбання будівлі поліклініки по вул. Халтуріна, 3 в комунальну власність територіальній громаді м. Кривого Рогу", уповноважено секретаря міської ради Маляренка С.В. підписати договір купівлі - продажу будівлі поліклініки та доручити управлінню охорони здоров`я вжити заходів для оформлення відповідних документів.

Надалі, 06.08.2015 між ТОВ "Лісова Корона" (продавець) та Управлінням охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради (покупець) укладено договір купівлі-продажу поліклініки, за яким покупець придбав у продавця зазначене майно за ціною 1 792 000 грн. (згідно звіту про оцінку нерухомості, здійснену суб`єктом оціночної діяльності - Товарною біржею "Депорт").

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 у справі № Б26/161-09, яка набрала законної сили, визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток комплексу будівель та споруд, а саме: будівлі поліклініки №100, укладений 12.12.2014 між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Т.О. та ТОВ "Лісова Корона"; визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення зазначеного договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними.

Так, судом першої інстанції досліджено, а матеріалами справи підтверджується, що при вирішенні питання про визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу судом встановлено, що договір купівлі-продажу від 12.12.2014 був укладений попереднім ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Москаленко Т.О. за прямим договором, без проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, що є грубим порушенням ст. 65 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції чинній з 19.01.2013.

Надавши оцінку наведеним вище обставинам, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для витребування у територіальної громади м. Кривий Ріг в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради спірного об`єкту нерухомого майна, оскільки останній вибув з володіння банкрута не з його волі, а за самостійним та безпідставним рішенням попереднього ліквідатора, що діяв поза межами власних повноважень.

При цьому місцевий господарський суд виходив з того, що територіальна громада м. Кривий Ріг в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради є добросовісним набувачем об`єкту нерухомого майна в розумінні ст. 388 ЦК України, оскільки не знала і не могла знати, що придбаває майно у юридичної особи, яка не має права на його відчуження у зв`язку з набуттям майна за недійсним правочином.

Разом з тим, враховуючи, що вимоги заявника про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості та скасування наступного запису з розділу про реєстрацію за власником права власності на об`єкт нерухомості є похідними від вимоги про витребування майна, суд задовольнив їх, застосувавши ст. 5 ГПК України.

При цьому, відмовляючи у задоволенні вимог в частині відкриття нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з передчасності цих вимог.

Водночас, апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу господарського суду першої інстанції в частині задоволення вимог про витребування майна, скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості та скасування наступного запису з розділу про реєстрацію за власником права власності на об`єкт нерухомості та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора Вернигори В.П. в цій частині, дійшов висновку про відсутність підстав для витребування будівлі поліклініки у територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров`я виконкому міської ради як у добросовісного набувача згідно вимог ст. 388 ЦК України, оскільки спірне майно вибуло з володіння власника з його волі.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що спірне майно вибуло з володіння власника внаслідок волевиявлення юридичної особи - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", здійснене через його керівника - ліквідатора Москаленко Т.О., яка, укладаючи первісний договір купівлі-продажу спірного майна, діяла в межах повноважень, передбачених Законом про банкрутство.

При цьому, апеляційний суд виходив з того, що у межах процедури банкрутства саме ліквідатор згідно ст. ст. 4, 41 Закону про банкрутство наділений повноваженнями щодо реалізації волі банкрута, яка і полягає в розпорядженні майном з метою задоволення вимог кредиторів, погашення заборгованості по заробітній платі.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, не погодившись з місцевим господарським судом про те, що продаж майна боржника з порушенням процедури та за заниженою ціною свідчать про відсутність волі власника майна на його відчуження, дійшов висновку, що такі дії ліквідатора є лише порушенням процедурних питань щодо реалізації майна банкрута та можуть бути підставою для відповідальності ліквідатора у порядку та обсягах, встановлених законом.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується з вказаними висновками апеляційного суду, виходячи з наступного.

Цивільним Кодексом України передбачено засади захисту права власності.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

При цьому, наведена норма права передбачає те, що у разі вибуття майна з володіння власника за вищезазначених обставин, законодавець надає переваги у захисті власнику, а не добросовісному набувачеві, але це не означає, що добросовісний набувач взагалі позбавлений можливостей захисту своїх інтересів, адже він може звернутися з відповідним позовом (залежно від підстав придбання майна) до особи, яка відчужила майно власника. Тим самим утверджується певна система врівноваження інтересів власників і добросовісних набувачів.

Добросовісність набуття в розумінні ст. 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати.

Якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК, зокрема якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (було загублено, викрадено, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК.

У такому випадку діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Суду України, зокрема, у постанові від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15 та у постанові від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15, який дійшов висновку, що витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно із володіння власника в силу обставин, передбачених ч. 1 статті 388 ЦК, зокрема, чи з волі власника майно вибуло із його володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

За змістом ст. 44 Закону про банкрутство, вибір способів продажу активів боржника здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Виходячи з аналізу наведених норм, воля банкрута спрямована на те, щоб задовольнити вимоги кредиторів у якнайбільшому розмірі та у чіткій відповідності до вимог Закону про банкрутство, в тому числі через передбачені цим законом процедури продажу майна боржника.

Як було зазначено вище, в межах даної справи про банкрутство визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток комплексу будівель та споруд, а саме: будівлі поліклініки №100, укладений 12.12.2014 між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Т.О. та ТОВ "Лісова Корона".

При цьому, матеріалами справи доведено, що попередній ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" - арбітражний керуючий Москаленко Т.О. порушила обов`язки ліквідатора, реалізувавши об`єкт нерухомого майна за ціною, значно нижчою його ліквідаційної вартості, а також діяла не у відповідності до вимог Закону про банкрутство.

За таких обставин, врахувавши наведені законодавчі приписи, здійснивши повну та всебічну оцінку наявних у справі доказів, встановивши, що ліквідатором Москаленко Т.О. при відчуженні майна банкрута за договором купівлі-продажу від 12.12.2014 було порушено вимоги Закону про банкрутство, а її дії щодо укладення цього правочину визнано в судовому порядку неправомірними, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відчуження банкрутом в особі ліквідатора Москаленко Т.О. спірного майна на користь ТОВ "Лісова Корона" згідно договору купівлі-продажу від 12.12.2014 не можуть вважатись діями, що здійснювались від імені ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" банкрута та з урахуванням його волі.

Апеляційний господарський суд наведеного не врахував та в оскаржуваній постанові не спростував встановлених судом першої інстанції обставин та здійснених висновків.

Висновки апеляційного господарського суду про наявність волі боржника на відчуження спірної будівлі поліклініки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства і є помилковими.

Відтак, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для витребування спірного майна у добросовісного набувача не можна визнати законним та обґрунтованим в розумінні норм ст. 236 ГПК України.

Разом з цим, виходячи з аналізу наведених вище норм та визначених ст. 300 ГПК України меж розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції за змістом прийнятої ухвали від 11.07.2019 про задоволення вимог ліквідатора про витребування майна, скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності об`єкту нерухомості та скасування наступного запису з розділу про реєстрацію за власником права власності на об`єкт нерухомості, та вважає їх такими, що відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

При цьому, місцевий господарський суд при вирішенні спору, дотримуючись приписів ст. 86 ГПК України, виконавши вказівки постанови суду касаційної інстанції від 07.11.2018, всебічно, повно та об`єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив надані сторонами докази, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли та існували між сторонами, повно встановив фактичні обставини справи, а відтак, прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, яке помилково скасовано судом апеляційної інстанції.

Доводи заявника касаційної скарги про невідповідність оскаржуваної апеляційної постанови вимогам чинного законодавства та законність ухвали суду першої інстанції знайшли своє підтвердження і колегія суддів погоджується з ними.

Аргументи, викладені Криворізькою міською радою у відзиві на касаційну скаргу, щодо законності оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам матеріального права та спростовуються встановленими обставинами справи.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст. 312 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі №Б26/161-09 підлягає скасуванню, а ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 у справі №Б26/161-09 - залишенню в силі як така, що прийнята судом у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що випадки передачі майна боржника у комунальну власність відповідних територіальних громад врегульовані ч.1ст.42 Закону України Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013 та аналогічні положення містяться і у Кодексі України з процедур банкрутства, введеного в дію з 21.10.2019( п.7ст.61).

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" - арбітражного керуючого Вернигори В.П. задовольнити.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.10.2019 у справі №Б26/161-09 скасувати.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 у справі №Б26/161-09 - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя - Ткаченко Н.Г.

Судді - Жуков С.В.

Огороднік К.М.