РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2020 Справа № 910/16974/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «Укрбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Транс»

про стягнення 110 221, 02 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Автопідприємство «Укрбуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Транс» про стягнення 110 221, 02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали, встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва 20.12.2019 від позивача надійшла заява про те, що оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви знаходяться у позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/16974/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позивачем не надано оригіналу чи належним чином завіреної копії договору №203КР від 15.02.2017, який зазначено у платіжних дорученнях № 807 від 02.03.2017 на суму 659 000, 16 грн., № 13 від 27.03.2017 на суму 569 999, 88 грн., № 14 від 27.03.2017 на суму 498 999, 88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «Укрбуд» залишено без руху на підставі статті 176 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва 14.02.2020 від Приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «Укрбуд» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 продовжено розгляд справи № 910/16974/19.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 23.12.2019 направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 139 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі укладено договір поставки у спрощений спосіб, за умовами якого відповідач зобов`язався поставити дизельне пальне, а позивач - прийняти і оплатити його.

Позивач стверджує, що у період 02.03.2017 - 27.03.2017 року здійснив попередню оплату на рахунок відповідача за поставку дизельного палива у кількості 97 384 літри загальною вартістю 1 727 999, 92 грн.

В якості доказу цього твердження позивачем надано платіжні доручення № 807 від 02.03.2017 на суму 659 000, 16 грн., № 13 від 27.03.2017 на суму 569 999, 88 грн., № 14 від 27.03.2017 на суму 498 999, 88 грн. та рахунки-фактури № СФ-0001335 від 02.03.2017, № СФ-0001859 від 23.03.2017, № СФ-0001860 від 23.03.2017.

Відповідач у період 03.03.2017 - 28.03.2017 поставив позивачу дизельне пальне у кількості 85 467 літри загальною вартістю 1 645 104, 85 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0001175 від 03.03.2017, № РН-0001238 від 10.03.2017, № РН-0001810 від 28.03.2017, № РН-0001809 від 28.03.2017.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною першою статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами частини першої статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина другою статті 640 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене та зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару, шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а дії сторін щодо поставки товару та її оплати засвідчують їх волю для настання відповідних правових наслідків.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини шостої статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 670 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивач зазначає, що відповідач поставив меншу кількість товару, ніж це встановлено домовленістю сторін, у результаті чого на момент звернення до суду у відповідача існувала прострочена заборгованість за недопоставлене дизельне пальне у кількості 11 917 літрів на суму 82 895, 07 грн.

Доказів поставки відповідачем товару у повному обсязі на суму 1 727 999, 92 грн. чи повернення попередньої оплати у розмірі недопоставленого товару суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення 82 895, 07 грн. заборгованості підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 751, 12 грн. - інфляційних втрат та 6 574, 83 грн. - 3 % річних.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат і визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 20 751, 12 грн. - інфляційних втрат та 6 574, 83 грн. - 3 % річних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Транс» (04050, місто Київ, вулиця Деревлянська, будинок 16/3, корпус 3, офіс 8, ідентифікаційний код 40873440) на користь Приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «Укрбуд» (85300, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Захисників України, будинок 31, ідентифікаційний код 01236070) 82 895 (вісімдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 07 коп. - заборгованості, 20 751 (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят одну) грн. 12 коп. - інфляційних втрат, 6 574 (шість тисяч п`ятсот сімдесят чотири) грн. 83 коп. - 3 % річних та 2 629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн. 12 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк