УХВАЛА

м. Київ

10.02.2020Справа № 910/1793/20

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магура-Буд"(вул. Кибальчича 13-А, прим. 7, м. Київ, 02225) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "МЖКБУД" (вул. Горького, 157, м. Київ, 03150) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2020 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ 'МАГУРА-БУД" (надалі за текстом - Позивач, Підрядник) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення боргу з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДІЮВІДАЛЬНІСТЮ "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "МЖКБУД" (надалі за текстом - Відповідач. Генпідрядник), у сумі 1 223 763,33 грн., який виник внаслідок неналежного виконання Відповідачем Договору підряду №20-06/19 на виконання робіт з утеплення та оздоблення поверхонь фасаду на об`єкті: "Будівництво багатофункціонального житлового комплексу в м. Українка на земельній ділянці площею 1,0846 га в районі вул. Соснової на території Української міської ради Обухівського району Київської області. Житловий будинок .№1 Секція Б" (надалі - Договір), щодо своєчасної оплати виконаних та прийнятих ним робіт.

Разом із позовною заявою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Магура-Буд" подано заяву про забезпечення позову. У вказаній заяві, Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "МЖКБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магура-Буд" у сумі 1 32 000 грн.

Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка № 194895041від 26 грудня 2019 року) у Відповідача відсутнє будь-яке нерухоме майно, за рахунок якого могло б у майбутньому відбутися реальне виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача.

Також зазначає, що з метою виявлення іншого майна, зокрема, рухомого, адвокатом Ліщенко Т.М. було скеровано адвокатський запит до Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві.

05 лютого 2020 року позивачем було отримано відповідь на вказаний адвокатський запит лист від 04.02.2020 року вих.№31/26-88аз, у якому зазначено, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи міста Києва та Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 04.02.2020 року за ТОВ "БФ "МЖКБУД" () транспортних засобів не зареєстровано.

З інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань вбачається, що розмір статутного капіталу ТОВ "БФ "МЖКБУД" складає 20 000,00 грн. і на думку заявника, у випадку задоволення позовних вимог, реальне виконання судового рішення можливе лише за рахунок грошових коштів відповідача, так як інше майно в останнього відсутнє. Також заявник зазначає про те, що відповідач може в будь-який момент припинити свою діяльність та відповідно уникнути виконання судового рішення.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За змістом п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, положеннями частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вказаній заяві про забезпеченні позову заявником зазначено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки є ймовірність того, що рішення може бути не виконаним, оскільки відповідач може припинити свою діяльність, крім коштів, іншого майна у нього немає.

Проте, заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви № 07/02-2 від 07.02.2020 року "Про забезпечення позову" Товариства з обмеженою відповідальністю "Магура-Буд" - відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Дана ухвала може бути оскаржена відповідно до статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Данилова