РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2020Справа № 910/11540/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Юрковської В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ASCO d.o.o.» (вул. Шорлієва, буд. 23, м. Крань, Республіка Словенія) до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000), Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000), Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601) про відшкодування шкоди у розмірі 12750,68 євро (358 252,03 грн.),,

Сторони не з`явились.

В С Т А Н О В И В:

23.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовна заява мотивована неправомірною бездіяльністю посадових осіб ГУ ДФС у Закарпатській області та Закарпатської митниці ДФС, яка полягала у неповерненні власникові - ТОВ «ASCO d.o.o.» після закриття кримінального провадження майна, яке на праві власності належить товариству, і було вилучене та перебувало на відповідальному зберіганні в якості речових доказів, що призвело до втрати зазначеного майна, у зв`язку із чим наявні правові підстави для відшкодування збитків, що складаються з вартості майна на день його вилучення (01.12.2015) - 323 034,79 грн., що еквівалентно 12 750,68 євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 28.08.2019 суд ухвалив залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ASCO d.o.o.» без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

16.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника позивача Коваль Т.І. про усунення недоліків позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2019 у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 10.10.2019. Запропоновано відповідачам у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України; визначено відповідачам строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

08.10.2019 до суду від відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із відсутністю складу деліктного правопорушення. Крім того зазначав, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2018 постановлено, зокрема, повернути транспортні засоби та технічні паспорти власнику або представнику за довіреністю. Після набрання вказаною постановою законної сили, за видатковою накладною №2 від 11.01.2019 транспортні засоби були видані представнику позивача, та 17.01.2019 були вивезені за межі митної території України.

08.10.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 09.10.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про розгляд справи в режимі відеоконференції, поданого в межах справи № 910/11540/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ASCO d.o.o.» до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної фіскальної служби України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди у розмірі 12750,68 євро (358252,03 грн.).

10.10.2019 до суду від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову, оскільки казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших суб`єктів. Ані позовна заява, ані додані до позовної заяви матеріали не містять жодного рішення суду про визнання дій відповідачів або казначейства протиправними або неправомірними, внаслідок чого порушено право позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 910/11540/19 до 24.10.2019.

24.10.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він посилався на те, що 17.01.2019 посадовими особами Закарпатської митниці ДФС, якими проводилася передача транспортних засобів, належних на праві власності ТОВ «ASCO d.o.o.», було допущено протиправні дії, які полягали у тому, що вантажний автомобіль та напівпричіп були передані особі, яка не є власником, а також не має права володіти та користуватися переданим майном, без жодного документу, виданого власником цього майна, а також без повідомлення власника про передачу його майна третій особі. Внаслідок чого транспортні засоби без згоди ТОВ «ASCO d.o.o.» були видані іншій особі та вибули за межі території України і їх повернення є неможливим.

Крім того, 06.05.2016 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було винесено ухвалу у справі № 308/4277/16-к, якою визнано протиправною бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області підполковника податкової міліції Мазюти P.І., яка полягає у неповерненні власникові - ТОВ «ASCO d.o.o.» тимчасово вилученого у нього майна і документів, а саме: вантажного автомобіля марки «MAN» кузов номер- НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , напівпричепу марки «SCHWARZMULLER» кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 , технічних паспортів на зазначені транспортні засоби НОМЕР_8 від 12.05.2015 року та НОМЕР_9 від 12.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 постановлено проводити розгляд справи № 910/11540/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.11.2019.

18.11.2019 до суду від відповідача Головного управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що у зв`язку із закриттям кримінальної справи, відповідно до постанови ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2018 транспортні засоби були видані закарпатською митницею ДФС представнику позивача та вивезені за межі митної території України.

18.11.2019 до суду від відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

19.11.2019 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 19.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 у задоволенні клопотання відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про зупинення провадження у справі відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі № 910/11540/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.01.2020.

20.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло повторно клопотання відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Судове засідання 23.01.2020 відкладено, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О., на 13.02.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У судове засідання 13.02.2020 сторони не з`явились, повідомлялись про місце, час та дату судового засідання належним чином, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Статтею 194 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

27.11.2015 року о 17 год. 02 хв. в зону митного контролю митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС в напрямку «виїзд з України» заїхав вантажний автомобіль марки «MAN» р.н.з Словенії НОМЕР_2 з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER» р.н.з. Словенії НОМЕР_4 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який працює водієм фірми «ASKO d.o.o.» (Словенія, м.Крань, вул. Пот на Бітнем, буд. №7 (Pot v Bitnje 74000 Kranj, Slovenia).

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, а саме: CMR без номера від 26.11.15., рахунку-фактури (інвойсу) №2 від 23.11.15р., упаковочного листа №2 від 24.11.15, фітосанітарного сертифікату №75/07-011/ВХ-357586 від 26.11.15р., митної декларації типу ЕК10АА № 101060000/2015/020170 від 26.11.15, через митний кордон України в митному режимі «експорт» переміщується товар «Дошка для покриття підлоги хвойних порід (з торцевими з`єднаннями), розмірами: 32х130х2000 мм. (31,949 м.куб.); 34х140х2000 мм.(2,932 м.куб.), країна виробництва - UA (Україна), 22 місця (пакети) вагою брутто 19200,00 кг., загальною вартістю 4 185,72 євро. Відправником товару являється ФОП «Махаєва Регіна Павлівна» (АДРЕСА_2), а одержувачем Словенське підприємство «Akropolis» D.O.O.» (Kraigherjeva ul.6,3000 Celje, Slovenija). Вантажний автомобіль з напівпричепом надійшов без митного забезпечення митниці відправлення.

В ході проведення митного огляду транспортного засобу та вантажу в напівпричепі серед вантажу «Дошка для покриття підлоги хвойних порід (з торцевими з`єднаннями) у 10 (десяти) пакетах стягнутих пластиковими стрічками, що розміщувались у нижньому ряду (ярусі) по свій довжині напівпричепу, були виявлені приховані від митного контролю тютюнові вироби, а саме: цигарки з фільтром іноземного виробництва, з марками акцизного збору Республіки Білорусь, по 20 штук у кожній пачці, торговельної марки «NZ Gold Super Slims», виробник «ОАО «ГРОДНЕНСКАЯ ТАБАЧНАЯ ФАБРИКА «НЕМАН» ул.Орджоникидзе, 18, 230771, г.Гродно, Республика Беларусь». Загальна кількості виявлених та вилучених тютюнових виробів складає 68800 пачок.

04 грудня 2015 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області винесено ухвалу у справі №308/14186/15-к, відповідно до якої надано старшому слідчому з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області підполковнику податкової міліції Мазюті P.І. дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей і документів, з можливістю їх вилучення, а саме: оригіналів справи про порушення митних правил за № 2105/30502/15 запровадженої 01.12.2015 року відносно ФОП Махаєвої Регіни Павлівни ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_5 ); тютюнових виробів марки «NZ Gold» з акцизними марками Республіки Білорусь в кількості 68800 пачок; дошок для покриття підлоги хвойних порід (з торцевими з`єднаннями): розміром 32x130x2000 мм (21,058 м.куб.) 2531 шт., розміром 34x140x2000 мм (2,932 м.куб.) 308 шт., розмірами 181,5x10x2 см. - 1309 шт., в яких були приховані тютюнові вироби; та вантажного автомобіля марки «MAN» кузов номер - НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER», кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 , якими незаконно транспортувалися предмети кримінального правопорушення, які на даний час перебувають на відповідальному зберіганні на складі Закарпатської митниці ДФС.

07 грудня 2015 року старшим слідчим з особливо важливих справ СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області Мазюта P.І. в ході виконання ухвали слідчого судді від 04.12.2015 року було вилучено зокрема вантажний автомобіля марки «MAN» кузов номер - НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER», кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 .

15.02.2018 Головним Управлінням ДФС в Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000052 в частині на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204 КК України

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2018 було вирішення питання щодо речових доказів у зв`язку з закриттям кримінального провадження №0000052, які повернуто Закарпатській митниці ДФС.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та встановлені ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2016 у справі № 308/4277/16-к та постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2018 у справі № 308/8248/18.

Судом приймаються як такі, що не доказуються знов при вирішенні даного спору згідно ст. 75 ГПК України обставини, встановлені вищеописаними рішеннями судів.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ASCO d.o.o.» посилається на те, що після закриття кримінального провадження майно товариства, а саме: вантажний автомобіля марки «MAN» кузов номер - НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER», кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 , так і не було повернуто власнику, у зв`язку із чим товариство зазнало збитків у розмірі 12750,68 євро (358252,03 грн.)

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилалися на те, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2018 повернуто транспортні засоби та технічні паспорти власнику або представнику за довіреністю. Після набрання вказаною постановою законної сили, за видатковою накладною №2 від 11.01.2019 транспортні засоби були видані представнику позивача, та 17.01.2019 були вивезені за межі митної території України.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Дії (бездіяльність) ГУ ДФС у Закарпатській області та Закарпатської митниці ДФС, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обов`язок уповноваженої службової особи забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, визначений частиною четвертою статті 168 КПК України.

Порядком № 1104 визначені правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 1104 схоронність тимчасово вилученого майна до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно, забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку.

За статтею 169 КПК України у разі скасування арешту тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено.

Отже, обов`язок належно зберігати тимчасово вилучене майно та негайно повернути тимчасово вилучене майно після скасування ухвали про накладення арешту на майно прямо передбачений чинним законодавством.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Законом України № 475/97 від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

При цьому відповідно до положень статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначалось вище, 15.02.2018 Головним Управлінням ДФС в Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000052 в частині на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2018 було вирішення питання щодо речових доказів у зв`язку з закриттям кримінального провадження №0000052, які повернуто Закарпатській митниці ДФС.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2016 у справі № 308/4277/16-к, зокрема, визнано протиправною бездіяльність старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області підполковника податкової міліції Мазюти P.І., яка полягає у неповерненні власникові - ТОВ «ASCO d.o.o.» тимчасово вилученого у нього майна і документів, а саме: вантажного автомобіля марки «MAN» кузов номер- НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , напівпричепу марки «SCHWARZMULLER» кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 , технічних паспортів на зазначені транспортні засоби НОМЕР_8 від 12.05.2015 року та НОМЕР_9 від 12.05.2015.

Крім того, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2018 у справі № 308/8248/18 вантажний автомобіль марки «MAN» кузов номер - НОМЕР_1 , р.н.з. Словенії НОМЕР_2 - загальною вартістю 247 910,42 грн.; напівпричіп марки „SCHWARZMULLER" кузов номер - НОМЕР_3 , р.н.з. Словенії НОМЕР_4 - вартістю 75 124,37 грн. та технічні паспорти - повернуто власнику або представнику за довіреністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення позову, відповідачі посилаються на те, що за видатковою накладною №2 від 11.01.2019 транспортні засоби були видані представнику позивача, та 17.01.2019 були вивезені за межі митної території України.

На підтвердження вказаних обставин надали довіреність від 08.10.2018, видану директором ТОВ «Asko d.o.o.» Сергієм Костенко щодо уповноваження Віктора Титаненка виконувати всі юридичні та адміністративні дії на українській митниці, на отримання вказаних вище транспортного засобу та причепу з митного складу ДФС Закарпатської області; копію паспорта ОСОБА_2 , а також накладну №2 від 11.01.2019.

Проте, відповідно до технічних паспортів на цей вантажний автомобіль та напівпричіп, власником вказаних транспортних засобів зазначено ТОВ «ASCO d.o.o.» (Республіка Словенія, м. Крань, вул. Шорлієва, 23, ІПН SI 52703576), директором якого є Олександр Костенко, тоді як довіреність від 08.10.2018 була видана від іншої юридичної особи: ТОВ «Asko d.o.o.» (Республіка Словенія, м. Крань, вул. Пот на Бітнем, буд. 7, ІПН 94911754).

Крім того, в довіреності від 08.10.2018, посвідченій в м. Жіліна (Словацька Республіка) нотаріусом Словацької Республіки Аленою Маєрчіановою, зазначено номер паспорту громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я жителя ОСОБА_3 - НОМЕР_7 , проте зазначений паспорт був виданий громадянину ОСОБА_4 лише 19.11.2018 (про що свідчить копія вказаного документа).

Також, згідно відповіді ТОВ «Asko d.o.o.» від 23.10.2019 на адвокатський запит, ТОВ «Asko d.o.o.» (Республіка Словенія, м. Крань, вул. Пот на Бітнем, буд. 7, ІПН 94911754) ніколи не уповноважувало громадянина України ОСОБА_4 на представництво інтересів ТОВ «Asko d.o.o.» перед третіми особами; директор ТОВ «Asko d.o.o.» ОСОБА_7 в період з 01.09 по 12.11 2018 перебував на території України та ніколи не перебував в м. Жіліна (Словацька Республіка). ТОВ «Asko d.o.o.» ніколи не належало право власності на вантажний автомобіль марки «MAN» кузов номер- НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER» кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 , та ТОВ «Asko d.o.o.» ні протягом 2018-2019, ні будь-коли від Закарпатської митниці ДФС вказаний вище вантажний автомобіль з напівпричепом.

Також Закарпатська митниця ДФС у клопотанні про зупинення провадження у справі зазначала, що 23.10.2019 митницею направлено запит до нотаріуса м. Жиліна Алена Маєрчіакова, якою завірена довіреність, надана громадянином ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_8 , та 05.11.2019 отримано відповідь, згідно з якою засвідчення довіреності підпису за порядковим номером №О562316/2007 в їх нотаріальній конторі не здійснювалось та це підробка офіційної печатки нотаріуса.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що вантажний автомобіль марки «MAN» кузов номер- НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «SCHWARZMULLER» кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 було повернуто власникові - ТОВ «ASCO d.o.o.».

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Особою, відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким органом у цій справі є Закарпатська митниця ДФС, як особа, відповідальна у спірний період за збереження та повернення тимчасового вилученого майна, та Казначейська служба, яка здійснює списання коштів з державного бюджету на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що визначений законом обов`язок повернути майно не виконаний державою Україна у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з Державного бюджету України заподіяних позивачу збитків.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

Крім того, розмір завданої шкоди підтверджується також і видатковою накладною №2 від 11.01.2019, у якій зазначена вартість напівпричіпа марки «SCHWARZMULLER» кузов номер - НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_4 - 103 671,64 грн., та вантажного автомобіля марки «MAN» кузов номер- НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_2 - 342 116,38 грн., а всього 445 788,02 грн.

Враховуючи, що суд не може виходити за межі позовних вимог, а позивачем заявлено до стягнення збитки у розмірі 12750,68 євро (358 252,03 грн.), суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в указаному позивачем розмірі.

При цьому суд зазначає, що питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, що не регулюються нормами КПК України, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Стверджуючи про необхідність попереднього судового рішення, яким має бути встановлено протиправність відповідних дій, рішень чи бездіяльності державного органу при здійснені кримінального провадження, як підстави для відшкодування шкоди, скаржник не врахував, що спірні деліктні правовідносини виникли у зв`язку з втратою тимчасово вилученого майна, тобто, через дії, які не опосередковуються регулюванням КПК.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача у справі 5684,86 грн. судових витрат зі сплати судового збору, на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України (Державна казначейська служба України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ASCO d.o.o.» (Республіка Словенія, м. Крань, вул. Шорлієва, буд. 23, ІПН: SI 52703576, SWIFT: BAKOSI2X, ACC: SI56 79823, BIC: BAKOSI2X, BANK Intesa Sanpaolo d.d., Pristanishka ulica 14, 6502 Koper d.d SLOVENIA) матеріальну шкоду в сумі 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) євро 68 центів та 5684 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн 86 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 17.02.2020

Суддя В.О.Демидов