ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12.02.2020 Справа № 1/53

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" вих. № 09-06/1307 від 30.01.2020 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (04032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110)

у справі за позовом: публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, місто Київ, вулиця Артема, будинок 21; )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР ЛТД" (04053, місто Київ, вулиця Артема, будинок 21, )

про стягнення 1 956 578 грн. 64 коп. шляхом звернення стягнення на майно,-

В С Т А Н О В И В

Згідно даних автоматизованої системи документообігу суду рішенням господарського суду Донецької області від 06.05.2010 по справі № 1/53 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР ЛТД" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитом у сумі 1 200 000грн. 00 коп., за відсотками у сумі 145 825 грн. 47 коп., за комісійною винагородою у сумі 132 грн. 26 коп., індекс інфляції у сумі 483 503 грн. 88 коп., пеню у сумі 127 117 грн. 03 коп., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 19 565 грн. 79 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн. 00 коп. шляхом звернення стягнення на майно, яке є предметом договору застави основних засобів № 3/8/09-3 від 26.02.2008р. з врахуванням змін, внесених договором № 1 від 09.04.2009р. до вказаного договору - основні засоби (офісне обладнання) заставною вартістю майна 32 116 грн. 00 коп. у кількості 87 одиниць, перелік якого наведений у додатку № 1 до вказаного договору, який є невід`ємною частиною договору, а саме: доска магнит. сухостир 100х150см оборотная 2*3, інв. № 356, 1 шт.; интерфейс Ессоm Basis (GSM-шлюз), інв. № 354, 1 шт.; коммутатор Planet 8-port 10/100 Switch SW-800, інв. № 66, 1 шт.; сервер QWAYNetServerXL7000p 2x2,4 Intel, 1Gb ОЗУ, 72Gb RaidSCSI+120Gb IDE, інв. № 330, 1 шт.; модем Maxmodem 23SR, інв. № 125, 1 шт.; мебель комплект: стол с приставной тумбой 17 шт., інв. № 147-150, 273, 274, 275, 216, 205-210, 213-215; стол бол. с прист. тумбой 5 шт., інв. № 151, 217, 212, 199, 211; стол малий 1 шт.; інв. № 197; стол компактний 1 шт., інв. № 287; стол овальний 1 шт., інв. № 196; стол овальний малий 1 шт., інв. № 200; стол с тумбой большой 4 шт., інв. № 156/1, 175/1, 159/1, 161/1; стол полукруглий 2 шт., інв. № 158/1, 160/1; стол угловой 2 шт., інв. № 162/1, 152; шкаф со стеклом 5 шт., інв. № 264, 265, 269-271; шкаф низкий 1 шт., інв. № 195; шкаф платяной 7 шт., інв. № 153, 272, 228, 230, 231, 232, 234; шкаф угловой 2 шт., інв. № 229, 233; полки 13 шт., інв. № 285, 294, 267, 255, 256, 261, 263, 257, 262, 259, 258, 268, 288; тумба угловая 1 шт., інв. № 260; тумба под аквариум 1 шт., інв. № 284; тумба 1 шт., інв. № 266, тумба большая 2 шт., інв. № 154, 155/1; закритіе для батарей 2 шт., інв. № 286, 291; стенка 1 шт., інв. № 198 (201-204); уголок 1 шт., інв. № 293; пуфик 1 шт., інв. № 292; плоттер НР DESIGNJET 500 A1 Color Inkjet Plotter, інв. № 335, 1 шт.; принтер HP LASERJET 1300, інв. № 342, 1 шт.; сейф металлический 2 отд, інв. № 297, 1 шт.; сейф металлический 2 отд., інв. № 252, 1 шт.; сейф СОО-9, інв. № 350, 1 шт.; сейф СС 4L - 11, інв. № 90, 1 шт.; сейф ШМ 112-21, інв. № 91, 1 шт.; сейф ШМБ4, інв. № 326, 1 шт.; оборудование для вентиляции и кондиціонера, інв. № 59, 1 шт.; майно, яке є предметом договору іпотеки № 3/8/08-2 від 26.02.2008р. - нерухоме майно загальною площею 549,7 м.кв., заставною вартістю 2 428 987 грн. 00 коп., що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Косіора 5А, а саме: кімната № 1 площею 5,9 м. кв. - кімната № 2 площею 20,9 м.кв., кімната № 3 площею 67,1 м.кв. - кімната № 4 площею 9,7м.кв.; кімната № 5 площею 3,7м.кв. - кімната № 6 площею 9,7м.кв.; кімната № 7 площею 13,7м.кв. - кімната № 8 площею 7,8м.кв.; кімната № 9 площею 19,9 м.кв. - кімната № 10 площею 28,9м.кв.; кімната № 11 площею 33,6м.кв. - кімната № 12 площею 4,6м.кв.; кімната № 13 площею 2,6м.кв. - кімната № 14 площею 4,8м. кв.; кімната № 15 площею 32,3м.кв. - сходова клітина № 16 площею 13,9 м.кв.; кімната № 17 площею 6,1м.кв. - кімната № 18 площею 16,5м.кв.; кімната № 19 площею 8,5м.кв.- кімната № 20 площею 19,4м.кв.; кімната № 21 площею 32,9м.кв. - кімната № 22 площею 16,8м.кв.; кімната № 23 площею 14,3м.кв. - кімната № 24 площею 22,8м.кв.; кімната № 25 площею 13,1м.кв. - кімната № 26 площею 19,6м.кв.; кімната № 15а площею 10,7м.кв.- кімната № 27 площею 57,8м.кв.; кімната № 28 площею 5,5м.кв. - кімната № 29 площею 10,5м.кв., сходи № ІІ площею 16,1м.кв. Реалізацію предметів застави та іпотеки здійснити шляхом проведення прилюдних торгів.

17.05.2010 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

03.02.2020 на адресу господарського суду Донецької області від публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надійшла скарга вих. № 09-06/1307 від 30.01.2020 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), в якій скаржник просить:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенко Є.В., щодо винесення повідомлення від 17.12.2019 про повернення наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 стягувачеві без прийняття до виконання;

- скасувати повідомлення від 17.12.2019 про повернення наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 стягувачеві без прийняття до виконання;

- зобов`язати посадових осіб Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), до компетенції яких належить винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відкрити виконавче провадження, щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 відносно боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР ЛТД" на підставі заяви ПАТ "Промінвестбанк" № 09-6/1274 від 05.12.2019, після отримання від ПАТ "Промінвестбанк оригіналу наказу господарського суду Донецької області № 1/53 від 17.05.2010.

В обґрунтування вищезазначеної скарги заявник посилається на те, що ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку стягувача зазначати у заяві про примусове виконання рішення суми, яка вже стягнута з боржника в примусовому порядку за цим виконавчим документом.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Донецької області у зв`язку із відрахуванням зі штату судді ОСОБА_1 призначений повторний автоматичний розподіл справи № 1/53.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 для розгляду даної справи визначено суддю господарського суду Донецької області Бокову Ю.В.

Ухвалою суду від 07.02.2020 вищезазначену скаргу призначено до розгляду та призначено судове засідання на 12.02.2020.

Представник позивача (скаржника) Хорошилов І.І. (адвокат) на підставі довіреності №09/12/273 від 18.07.2019 в судове засідання з`явився, наполягав на задоволенні скарги. В судовому засіданні 12.02.2020 було оголошено перерву до 16.00 год. Після перерви належним чином повідомлені представники сторін та ДВС в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим суд розглядає скаргу без їх участі.

Представники відповідача та ДВС в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги, що розгляд скарг на дії державного виконавця обмежений десятиденним строком, а відсутність належним чином повідомлених відповідача та державного виконавця про дату і час судового засідання не є перешкодою для вирішення відповідного питання, суд розглядає скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" вих. № 09-06/1307 від 30.01.2020 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) по суті.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Згідно статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно приписів ст.ст.339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавче провадження, згідно ст.2 Закону України "Про виконавче провадження", здійснюється, зокрема, з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно приписів ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено випадки, коли виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання.

Так, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Статтями 6,19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, в тому числі виконавчої, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання стало те, що на виконавчому документі була наявна відмітка державного виконавця про часткове стягнення боргу в розмірі 328 482,14 грн., проте стягувач не зазначив суму, що частково сплачена боржником за виконавчим документом в примусовому порядку.

За приписами ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

З аналізу наведених норм вбачається, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач може зазначати суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, однак примусовому виконанню підлягає рішення суду на підставі виданого виконавчого документа, резолютивна частина якого викладається державним виконавцем у постанові, зокрема, про відкриття виконавчого провадження. При цьому розмір заборгованості, що залишається до сплати слід встановлювати в межах виконавчого провадження. Разом із тим, зазначення у заяві про примусове виконання рішення суми, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, є правом, а не обов`язком стягувача.

Отже, у старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенко Є.В. були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", та, відповідно, повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у даному випадку не ґрунтується на вимогах законодавства.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Згідно з ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Також, суд зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні у справі Савіцький проти України, № 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи конституційний принцип доступності до правосуддя всіх осіб, застосовану у цій справі практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень, яка є обов`язковою для національних судів згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховуючи справедливий баланс інтересів стягувача та боржника, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання незаконними дій старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенко Є.В., щодо винесення повідомлення від 17.12.2019 про повернення наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 стягувачеві без прийняття до виконання, та, відповідно, про наявність підстав для визнання недійсним повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенко Є.В від 17.12.2019 про повернення наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 стягувачеві без прийняття до виконання.

Скарга в частині зобов`язання посадових осіб Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), до компетенції яких належить винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відкрити виконавче провадження, щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 відносно боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР ЛТД" на підставі заяви ПАТ "Промінвестбанк" № 09-6/1274 від 05.12.2019, після отримання від ПАТ "Промінвестбанк оригіналу наказу господарського суду Донецької області № 1/53 від 17.05.2010, підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. Положеннями статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (рішення від 20.09.2005 у справі "Трихліб проти України", рішення від 28.07.1999 у справі "ОСОБА_4 проти Італії"), тому безпідставне повернення виконавчого документа є порушенням положень Конвенції та Протоколу № 1.

Враховуючи, що у державного виконавця були відсутні передбачені Законом України "Про виконавче провадження" підстави для повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - наказу Господарського суду Донецької області від 17.05.2010 по справі № 1/53, останній зобов`язаний вчинити передбачені цим Законом дії з виконання судового рішення, тому суд має право зобов`язати державного виконавця вчинити такі дії для поновлення прав стягувача, порушених внаслідок неправомірних дій державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/7367/16, від 01.06.2018 у справі №905/2461/16.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, заявником заявлені не були, а тому відповідно їх розподіл, в порядку ст.344 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом не здійснюється.

Зважаючи на викладені обставини, керуючись ст.ст. 73, 74, 86, 326, 327, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В

Скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" вих. № 09-06/1307 від 30.01.2020 на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенко Є.В., щодо винесення повідомлення від 17.12.2019 про повернення наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 стягувачеві без прийняття до виконання.

Визнати недійсним повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бутенко Є.В від 17.12.2019 про повернення наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 стягувачеві без прийняття до виконання.

Зобов`язати посадових осіб Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), до компетенції яких належить винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відкрити виконавче провадження, щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 1/53 від 17.05.2010 відносно боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР ЛТД" на підставі заяви ПАТ "Промінвестбанк" № 09-6/1274 від 05.12.2019, після отримання від ПАТ "Промінвестбанк оригіналу наказу господарського суду Донецької області № 1/53 від 17.05.2010.

У судовому засіданні 12.02.2020 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.02.2020.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова