ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" лютого 2020 р. Cправа № 902/1063/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" (вул. Саксаганського,119, м. Київ, 01032)

до: Фізичної особи-підприємця Рудика Віталія Миколайовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 51026,74 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" подано позов до Фізичної особи-підприємця Рудика Віталія Миколайовича про стягнення 51026,74 грн.

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач посилається на укладений з відповідачем Договір оренди транспортного засобу №09-04/2019 від 09.04.2019 (далі - Договір), відповідно до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" (Орендодавець, позивач) передано Фізичній особі-підприємцю Рудику Віталію Миколайовичу (Орендар, відповідач) в строкове платне користування транспортні засоби в кількості 4 одиниці за актом приймання передачі, за які відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату, загальний розмір якої становить 8900 грн на місяць з ПДВ.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов вказаного Договору в частині здійснення орендної плати у повному розмірі за період з квітня по вересень 2019 року утворилася заборгованість в сумі 51026,74 грн, яку Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" заявлено до стягнення.

Ухвалою суду від 21.12.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1063/19 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема щодо подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказану ухвалу вручено позивачу, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, яке наявне у матеріалах справи. При цьому ухвалу про відкриття провадження у справі, що направлялися на юридичну адресу відповідача, повернуто на адресу суду із відміткою поштового відділення причин повернення: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставці додому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Із вказаних Правил надання послуг поштового зв`язку слідує, що невручення під час доставки є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. При цьому неотримання відповідачем ухвали суду є наслідком його бездіяльності, оскільки відповідне направлення здійснювалося на офіційну адресу його місцезнаходження згідно з відомостями, що містяться в ЄДРЮОФОП.

Окрім того, суд зазначає, що ухвали суду у справі №902/1063/19 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Разом з тим, відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

09.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" (Орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Рудиком Віталієм Миколайовичем (Орендар, відповідач) укладено Договір оренди транспортного засобу №09-04/2019 (Договір).

За умовами п.1.1. Договору Орендодавець зобов`язався передати Орендареві в строкове платне користування Об`єкт оренди - автомобілі, визначені у цьому Договорі (далі іменується - "Об`єкт оренди", "автомобіль", "автомобілі", "транспортні засоби"), а Орендар зобов`язався його прийняти, сплачувати Орендодавцеві орендну плату за користування та повернути Об`єкт оренди Орендодавцеві після закінчення строку оренди, встановленого цим Договором.

Відповідно до підп.1.2.1., 1.2.2., 1.2.3., 1.2.4. п.1.2. Договору під Об`єктом оренди розуміється:

- автомобіль марки САЗ, модель 3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки ГАЗ, модель 3302, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки ГАЗ, модель 3307-ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- автомобіль марки ЗИЛ, модель 431412 ЗНГ , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Датою передачі Об`єкта оренди Орендареві у користування, вважається дата оформлення відповідного акту приймання-передачі (п.3.2. Договору).

Об`єкт оренди вважається поверненим Орендарем Орендодавцю з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін Акту передачі-приймання та скріплення його печатками Сторін (п.3.6. Договору).

Відповідно до п.4.1. Договору розмір орендної плати за цим Договором становить 8 900,00 грн. (вісім тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок) на місяць в т.ч. ПДВ.

Згідно з п.4.3. Договору розрахунки по Договору здійснюються щомісячно (до 15 числа місяця, що слідує за звітнім) у національній валюті в безготівковій формі. Орендар сплачує орендну плату шляхом переказу відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (п.5.1. Договору).

Факт прийняття відповідачем у строкове платне користування транспортних засобів, що є Об`єктом оренди, підтверджується обопільно підписаним сторонами актом-приймання передачі від 09.04.2019 (а.с.13).

Як стверджує позивач та слідує з матеріалів справи, внаслідок несплати відповідачем орендних платежів з квітня 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" звернулося до відповідача із повідомленням №4 від 04.09.2019 про відмову від Договору оренди транспортного засобу №09-04/2019 від 09.04.2019, у якому викладено вимогу про повернення переданих в оренду транспортних засобів та про сплату заборгованості з орендної плати.

Вказану вимогу вручено відповідачу, внаслідок чого 07.10.2019 між сторонами підписано акт приймання-передачі від 07.10.2019, відповідно до якого Об`єкт оренди повернуто позивачу (а.с. 17).

Разом з тим, вимогу позивача про погашення заборгованості з орендної плати відповідач не виконав, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рудика Віталія Миколайовича 51026,74 грн такої заборгованості за період з квітня по вересень 2019 року.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч.ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст. 762 ЦК України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні судом була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду жодних доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ тощо)

Окрім того, у матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження, а відповідно судом не встановлено обставин того, що відповідач вживав заходи щодо сплати заборгованості згідно Договору. Обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, суду також не наведено.

Разом з тим, заявлена вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором є нормативно та документально доведеною, підтвердженою матеріалами справи, сума нарахованої заборгованості відповідає умовам Договору, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рудика Віталія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" (вул. Саксаганського,119, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код - 36413692) - 51026,74 грн заборгованості з орендної плати та 1921 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 19 лютого 2020 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Саксаганського,119, м. Київ, 01032;

3 - відповідачу - АДРЕСА_1