ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. Справа№ 910/11958/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

Представники сторін:

від позивача не з`явився

від відповідача Панасенко О.Я.

від відповідача Кравчук Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 (повний текст складено 10.12.2019)

у справі №910/11958/19 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

до Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Печерського району м. Києва

про стягнення заборгованості в розмірі 198 315,52 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Печерського району м. Києва про стягнення заборгованості в розмірі 198315,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нежитлове приміщення загальною площею 1659,60 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 36-в, використовується відповідачем, перебуває на балансі позивача та в обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці "Печерська брама". Враховуючи вищевикладене, власникам приміщень, відповідно до законодавства України, необхідно укладати з балансоутримувачем договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, відсутність якого, не звільняє відповідача від оплати вартості спожитих житлових послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним житлових послуг відповідачу у період з 05.05.2015 по 31.08.2019 у розмірі 198315,52 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом невірно встановлені обставини по справі. Так, апелянт зазначає, що споживачі зобов`язані оплатити житлові послуги, якщо вони фактично користувалися ними та, відповідно, такі послуги надавались. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Проте, між сторонами укладено договір № 310/14 від 03.01.2014. При цьому, апелянт вказує, що відповідачем не надано доказів звернення до позивача з відмовою від наданих послуг чи претензіями щодо надання неякісних послуг. В свою чергу, позивачем належним чином доведено факт надання відповідних послуг.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 по справі №910/11958/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 12.02.2020.

10 лютого 2019 року від відповідача, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просить залишити без змін оскаржуване рішення.

В судовому засіданні 12.02.2020 представники відповідача надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду, просили залишити без змін оскаржуване рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність представників позивача.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112, будинок № 36-В на бульварі Лесі Українки віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації та передано на балансове утримання КП УЖГ "Печерська брама".

В подальшому, рішенням Київської міської ради "Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва" № 270/270 від 09.10.2014 створено Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" якому передано на балансове утримання будинки підпорядковані КП УЖГ "Печерська брама".

У будинку № 36-В на бульварі Лесі Українки знаходиться нежитлове приміщення загальною площею 1659,60 кв.м., яке використовується для розміщення жіночої консультації та, згідно з розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 8 від 16.01.2014 "Про перезакріплення нерухомого майна територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації", знаходиться на балансі Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Печерського району м. Києва.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що останнім здійснюються нарахування відповідачу за надані послуги, враховуючи витрати позивача, на умовах Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, який був опублікований у випуску газети "Хрещатик" від 14.07.2015 № 99 (4695).

Позивач зазначає, що послуги підприємства мають собівартість, зокрема витрати на електроенергію, що необхідна для роботи ліфтового обладнання, освітлення місць загального користування, заробітну плату працівника підприємства, прибирання обладнання й витратних матеріалів, тощо. В зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19.08.2019, за відповідачем обліковується заборгованість за експлуатаційними послугами за період з 05.05.2015 по 31.08.2019, яка складає 198315,52 грн, в зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.

Відповідно до ч.1 статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно з ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Згідно зі ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Пунктом 5 частини 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" унормовано, що до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання, згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13 - 15 цього Закону.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Як вбачається з матеріалів, справи між Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" та Комунальним некомерційним підприємством "Консультативно-діагностичний центр" Печерського району м. Києва, будь-які договори не укладалися, тобто між сторонами відсутні договірні правовідносини. При цьому, доказів звернення до відповідача з пропозицією укласти договір про надання житлових послуг позивачем не надано.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлові послуги, якщо вони фактично користувалися ними та відповідно надавались ним. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13.

Проте, у разі не укладення сторонами договору про надання житлових послуг повинен довести надання таких послуг.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що вивіз відходів здійснюється третіми особами, на підставі самостійно укладених між відповідачем та третіми особами Договорах:

- на перевезення та забезпечення знешкодження (термічної обробки) медичних відходів укладений з ТОВ "Компанія Еко Гарант" Договір № Пч-142 від 02.01.2015, Додаткова угода № 1 від 04.01.2016 до Договору № Пч-142 від 02.01.2015, Договір № Пч-272 від 22.02.2017, Договір № Пч-328 від 31.01.2018 з додатками, Договір № Пч-520 від 16.07.2018, Договір № Пч-520 від 01.10.2018, Договір № Пч-534 від 28.01.2019;

- на відходи полімерні укладений з ТОВ "ВКФ "Роксана" № 44Б від 03.01.2016, № 13Б від 02.01.2018;

- на передачу використаних медичних виробів одноразового застосування із пластикових мас з НВПП "Пласт" № 75/08М від 03.09.2018;

- на поставку відходів у вигляді макулатури та тари пластикової з ПАТ "Вторес" № 04/01/196 від 04.01.2016;

- на поставку відходів у вигляді макулатури та тари скляної з ТОВ "Київміськвторресурси" № 13 від 05.02.2018, № 23 від 25.02.2019.

Крім того, відповідно до штатного розпису відповідача послуги з належного утримання майна, що знаходиться на балансі КНП "Консультативно-діагностичний центр" Печерського району м. Києва здійснюються безпосередньо штатними працівниками відповідача - слюсарем-сантехніком, електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування, робітником з комплексного обслуговування та ремонту будинків, інженером-енергетиком, інженером з експлуатації будівель і споруд, прибиральником території.

Так, в підтвердження вартості спожитих житлових послуг, позивачем надано рахунки-фактури за період з травня 2015 року по вересень 2019 року включно, проте доказів надсилання на адресу відповідача відповідних рахунків-фактур матеріали справи не містять.

Посилання апелянта на, те що послуги надавались останнім на підставі Договору про відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території, внутрішньо будинкових мереж та надання комунальних послуг № 310/14 від 03.01.2014, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки, згідно з зазначеним договором (Додаткової угоди № 1 ) позивач надавав відповідачу комунальні послуги, а не житлові, а саме з теплопостачання та водопостачання, в той час, предметом спору є саме житлової послуги.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним особисто послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 36-в

З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 по справі №910/11958/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 по справі №910/11958/19 без змін.

2.Справу №910/11958/19 передати до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.02.2020.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов