ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року м.Дніпро Справа № 912/2447/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Широбокової Л.П., Антоніка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.11.2019, ухвалене суддею Кабаковою В.Г., повний текст якого складений 25.11.2019 у справі № 912/2447/19

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, м. Кропивницький

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, м. Кропивницький

про стягнення 8 310,84 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Пенсійний фонд, позивач) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі - Управління МВС, відповідач) про стягнення 8 310,84 грн переплаченої пенсії громадянину ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 30.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані видачею відповідачем довідки з недостовірними даними про заробітну плату для призначення пенсії, що призвело до переплати, яка в порядку ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підлягає стягненню зі страхувальника (відповідача).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21.11.2019 року у справі №912/2447/19 (суддя Кабакова В.Г.) в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, неповне дослідження доказів у справі, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон 2262), Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45), існує певний, врегульований на законодавчому рівні, механізм надання уповноваженими органами до органів Пенсійного фонду України довідок про грошове забезпечення осіб, з метою подальшого перерахунку їх пенсійних виплат.

Апелянт звертає увагу, що органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у справі № 21-322а14 (постанова від 25.11.2014 року).

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що формування виплатних відомостей на виплату пенсії відбувається на відповідний місяць в попередньому місяці до 25 числа, тому позивач не міг врахувати лист, який надійшов від Відповідача 28.03.2019, так як відомості були вже сформовані.

Апелянт не погоджується з висновками суду щодо відсутності вини в діях відповідача щодо видачі довідки від 20.03.2018 № 5947, адже особи, винні в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зазначених у цьому Законі, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсії, у видачі для оформлення пенсій недостовірних даних і документів, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із ст. 65 Закону № 2262. Звертає увагу суду, що внаслідок подання Відповідачем уточнюючої довідки про грошове забезпечення від 24.03.2018 № 5947* та визнання недійсною довідки про грошове забезпечення від 20.03.218 № 5947*, що, в свою чергу, призвело до переплати пенсії громадянину ОСОБА_2 за період за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в загальній сумі 8310,84 грн., саме Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області, як особа, що видала обидві довідки, має нести відповідальність, в тому числі, з урахуванням того, що гр. ОСОБА_1 є колишнім працівником управління.

Нормами матеріального права, зокрема ч.2 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачена матеріальна відповідальність підприємств та організацій за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Статтею 59 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачений порядок відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей, зокрема такий порядок встановлений частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною ж 1 ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, суд не прийняв до уваги дані нормативні норми та не дослідив факти, які містять достатньо аргументів, що підтверджують незаконні дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в зв`язку з чим, головному управлінню завдано майнову шкоду.

У відзиві на апеляційну скаргу, Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає про законність та обґрунтованість рішення, ухваленого судом відповідно до норм матеріального права. Стверджує, що доводи апеляційної скарги є надуманими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та законодавству, що регулює спірні відносини. Зокрема, з метою забезпечення перерахунку пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ та на виконання приписів законодавства Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким категоріям осіб"; для виконання даної постанови ліквідаційним комісіям УМВС в областях направлено лист МВС України від 12.03.2018 № 3261/05/22-2018; даним листом роз"яснено порядок оформлення довідок для перерахунку пенсій та надано інформацію про середні розміри премій, що фактично виплачені Національною поліцією за відповідними посадами поліцейських за січень 2016 року; на підставі виказаних даних ліквідаційною комісією УМВС в Кіровоградській області сформовано довідку про розмір грошового забезпечення від 20.03.2018 № 5947 на ОСОБА_1 ; в подальшому листом від 19.03.2018 № 3226/09/48-2018 Національна поліція України надіслала до МВС України уточнюючу інформацію до розділу ХІ "Установи та заклади Національної поліції України" стосовно таблиці про середні розміри надбавок та премій поліцейських, що фактично виплачені за січень 2016 року; на підставі вищевказаних уточнень і змін, зазначених Національною поліцією, Управлінням видано нову довідку про розмір грошового забезпечення від 24.03.2018 на ОСОБА_1 . Таким чином, відсутня вина відповідача у даних, що містяться у довідках.

Також зауважив, що виплата пенсій проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місця, за який виплачується пенсія.

Зауважив, що згідно зі ст.59 Закону №2262 передбачено відрахування з пенсії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей в порядку ст.50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та добровільне повернення пенсіонером або стягнення з нього на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду, сум пенсії, сплачених надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера. Інших випадків повернення надміру виплачених сум пенсій законодавством не передбачено.

Відповідач звертає увагу, що ОСОБА_1 отримує пенсійне забезпечення на підставі спеціального закону - Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому на правовідносини з приводу пенсійного забезпечення цього пенсіонера не поширюється Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2019 (головуючий суддя - Іванов О.Г., судді - Антонік С.Г., Широбокова Л.П.) відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою позивача; з урахуванням положень ч.13 ст.8, ч.10 ст.270 ГПК України справу вирішено розглядати в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань, додаткових доказів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області як отримувач пенсії відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України видано постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", відповідно до абзаців 1, 2 п. 3 якої постановлено перерахувати з 1 січня 2016 пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Для виконання вказаної постанови ліквідаційним комісіям УМВС в областях було направлено лист МВС України від 12.03.2018 № 3261/05/22-2018 (а.с. 48-49), де роз`яснено оформлення довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, особам рядового і начальницького складу ДСНС та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції). Додатком 6 до листа МВС України від 12.03.2018 № 3261/05/22-2018 надано інформацію про середні розміри премій, що фактично виплачені Національною поліцією за відповідними посадами поліцейських за січень 2016 року (а.с. 51-52).

До Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшла довідка Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 20.03.18 №5947*, видана ОСОБА_1 , згідно якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського становить 10324,00 грн (а.с. 8).

На підставі вказаної довідки, виходячи з грошового забезпечення 10324,00 грн, позивачем проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 у сумі 11677,41 грн (а.с. 11).

28.03.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області отримало від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області уточнюючу довідку від 24.03.18 № 5947*, видану ОСОБА_1 , згідно якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського становить 6613,81 грн (а.с. 9).

Згідно листа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 24.03.2018 № 97/05/37-2018 зазначено, що довідки надані раніше вважати не дійсними (а.с. 19).

В результаті надання відповідачем різних довідок виникла переплата пенсії в сумі 8310,84 грн за період з 01.01.2018 по 30.04.2018.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області направлено лист від 01.04.2019 № 6826/04-09 відповідачу про повернення зайво виплачених коштів на відповідний рахунок (а.с. 21).

Листом від 03.07.2019 № 33/32-776 Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області" відмовила у поверненні даних коштів (а.с. 20).

У зв"язку з неповерненням відповідачем, як страхувальником, який надав недостовірну інформацію для перерахунку пенсії, надмірно сплачених пенсійних виплат в добровільному поряду, позивач звернувся з відповідним позовом до Господарського суду Кіровоградської області.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено повного складу цивільного правопорушення для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення збитків, оскільки в даному випадку відсутня вина в діях Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області, яке у даних правовідносинах не здійснює повноважень, покладених на нього, як на орган влади щодо видачі довідки від 24.03.2018 № 5947* та не доведено, що позивач не мав можливості скоригувати дані щодо пенсійних виплат після отримання довідки від 24.03.2018 №5947*.

Колегія суддів лише частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Господарським судом правильно встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 1 ст. 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 2, 3 ст. 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

Виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

За нормами ст. 59 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, є безпідставними доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не розповсюджуються на правовідносини з приводу пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , як такого, що отримує пенсійне забезпечення на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки норма щодо відрахувань з пенсії, передбачена спеціальним законом має бланкетну (відсильну) норму до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку (ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Статтею 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що особи, винні в порушенні законодавства про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зазначених у цьому Законі, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів для призначення пенсії, у видачі для оформлення пенсій недостовірних даних і документів, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 11 (ЦК) України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Позивачем заявлено позов про стягнення збитків в сумі 8310,84 грн внаслідок надмірно здійснених пенсійних виплат, які відбулись на підставі поданої відповідачем недостовірної інформації Головному управлінню Пенсійного фонду України у Кіровоградській області.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У даній категорії спору позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.

На відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини у порушенні зобов`язання (ст. 614 Цивільного кодексу України).

Позивачем у даній справі склад цивільного правопорушення з боку відповідача не доведений, з огляду на наступне.

Як свідчать подані сторонами докази, розбіжності у довідках Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 20.03.2018 № 5947* та від 24.03.2018 № 5947* виникли у зв`язку із наданням Національною поліцією України різних даних щодо грошового забезпечення поліцейських в листах від 12.03.2018 № 2866/09/48-2018 та від 19.03.2018 № 3226/09/48-2018 (а.с. 50-53).

В той же час, висновок суду першої інстанції про відсутність вини в діях Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, яке в даних правовідносинах не здійснює повноваження, покладені на нього, як на орган державної влади (ст. 1173 Цивільного кодексу України), щодо видачі довідки від 24.03.2018 № 5947*, з урахуванням приписів ст.65 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є невірним, оскільки саме відповідач, як страхувальник та особа, що видала довідку з недостовірною інформацією має нести відповідальність.

При цьому та обставина, що довідку видано на підставі недостовірних даних, наданих іншим структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ, не спростовує наявності вини саме відповідача у спричиненні збитків.

В зв"язку з викладеним, доводи апеляційної скарги в частині наявності винних дій відповідача є вірними.

Також колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого господарського суду про можливість у позивача відрахувати надмірно сплачені суми пенсій в рахунок наступних виплат, оскільки вказані дії Фонду можливі тільки в разі наявності неправомірних дій пенсіонера, чого в даному випадку не було.

При цьому слід зауважити, що за приписами частини 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 1 п. 12 Порядку органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках;

опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Абзацами першим та четвертим пункту 13 Порядку встановлено, що списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення протягом місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, можуть складати і подавати додаткові списки на зарахування пенсій та грошової допомоги одержувачам, які з різних причин не були внесені до основних списків, а також у разі перерахунків пенсій та грошової допомоги.

На підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів.

Для забезпечення своєчасної виплати пенсій та грошової допомоги органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населенняперераховують кошти не пізніше ніж за один операційний день до встановленої дати виплати (п. 14 Порядку).

З метою забезпечення стабільного фінансування виплати пенсій кожному пенсіонеру встановлено індивідуальну дату виплати пенсії протягом виплатного періоду, - з 4 по 25 число щомісяця.

Як зазначає позивач, доплату гр. ОСОБА_1 в сумі 11 677,41 грн отримав 04.04.2018.

Згідно п. 19 Порядку після зарахування коштів на поточні рахунки одержувачів уповноважений банк завіряє списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки та описи до них і не пізніше ніж через два робочих дні після останньої дати виплати у кожному виплатному періоді повертає органам Пенсійного фонду та органам соціального захисту населення другий примірник списків і по одному примірнику описів до них.

Незараховані суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком органам Пенсійного фонду та органам соціального захисту населення. При цьому робиться відповідна відмітка на другому примірнику списків та описів до них.

Суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки у разі:

невідповідності будь-яких реквізитів, зазначених у списку, даним поточного рахунка одержувача;

наявності даних про смерть одержувача, набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим;

закриття поточного рахунка;

письмової вимоги органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення;

коли протягом року не відбулася ідентифікація та верифікація одержувача з обов`язковим пред`явленням ним паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання.

Помилково зараховані на поточні рахунки суми пенсій та грошової допомоги зараховуються в рахунок наступних виплат або за вимогою органів Пенсійного фонду та органів соціального захисту населення повертаються на рахунки, з яких проводилося фінансування.

В позові та апеляційній скарзі Пенсійний фонд зазначав, що формування виплатних відомостей на виплату пенсії відбувається на відповідний місяць в попередньому місяці до 25 числа, тому не враховано довідку № 5947* від 24.03.2018, яка надійшла від Відповідача 28.03.2019, так як відомості були вже сформовані.

Разом з тим, матеріали справи містять список № 1 на зарахування пенсій на поточні рахунки одержувачів в якому наявний запис, що платіжним дорученням № 3018 від 04.04.2018 сума фінансування на банк зменшена на 4438,31 грн в зв"язку зі смертю отримувачів пенсії, тобто відбулось коригування у вже сформованих відомостей.

З огляду на приписи пунктів 13, 19 Порядку, колегія суддів констатує, що у даному випадку відсутній причинно-наслідковий зв"язок між діями Управління МВС з надання недостовірних відомостей у довідці № 5947* від 20.03.2018 та надмірно виплаченої пенсійної виплати, оскільки в період з 28.03.2018 до 04.04.2018 Пенсійний фонд мав можливість відкоригувати здійснені нарахування за списком № 1, з урахуванням подання до банку 04.04.2018 платіжного доручення № 3018, яким зменшена сума фінансування у зв"язку зі смертю одержувачів пенсії (тобто, відбулось коригування сформованих відомостей).

Таким чином, висновок господарського суду щодо не доведення позивачем неможливості врахування ним інформації, наданої довідкою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 24.03.2018 № 5947*, що надійшла позивачу 28.03.2018, при виплаті пенсії у квітні 2018 року, виплатний період за який розпочався 04.04.2018 та закінчився 25.04.2018, є правомірним та обґрунтованим.

Отже, з урахуванням не доведення позивачем повного складу цивільного правопорушення, господарський суд дійшов правомірного висновку в резолютивній частині рішення про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення збитків.

Таким чином, доводи апелянта стосовно наявності вини в діях відповідача, як страхувальника, який надав недостовірну інформацію у довідці № 5947* від 20.03.2018 (відкоригованої довідкою від 24.03.2018), викладені в апеляційній скарзі, є вірними, в той же час, з огляду на не доведення позивачем такого елементу складу цивільного правопорушення, як причинно-наслідковий зв`язок між спричиненими збитками та діями заподіювача шкоди, остаточний висновок суду, здійснений у оскаржуваному рішенні є вірним та апелянтом в апеляційній скарзі не спростований.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на правильний висновок, здійснений у резолютивній частині рішення про відмову у задоволенні позову, втім, помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність вини відповідача, як складової частини цивільного правопорушення, в той час, як саме страхувальник (відповідач) є відповідальним за видану довідку, яка містить неправдиві відомості, тим самим не відповідність висновку суду обставинам справи, колегія суддів вважає необхідним змінити мотивувальну частину рішення, виклавши її в редакції даної постанови.

Доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час перегляду рішення в апеляційному порядку, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, втім, відмову в позові, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 8310,84 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, м. Кропивницький на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.11.2019 у справі №912/2447/19 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.11.2019 у справі №912/2447/19 змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

Решту рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.11.2019 у справі №912/2447/19 - залишити без змін.

Судові витрати Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, м. Кропивницький за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.02.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя С.Г. Антонік