ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 м.Дніпро Справа № 904/3303/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Левковська К.Ю., ордер АЕ №1011963 від 02.01.2020, адвокат;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 у справі №904/3303/19 (повний текст складений 06.11.2019, суддя Ліпинський О.В.)

за позовом: Приватного підприємства "Дніпромонтаж", м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі", смт. Губиниха, Новомосковський район, Дніпропетровська область

про стягнення 1 984 577 грн. 22 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне підприємство "Дніпромонтаж" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" на свою користь 1 568 730 грн. 05 коп. основного боргу, 280 824 грн. 17 коп. пені, 33 523 грн. 55 коп. 3% річних, 101 499 грн. 45 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання за договором субпідряду №02/09/17 від 11.09.2017 щодо своєчасної оплати виконаних підрядних робіт.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 у справі №904/3303/19 позов задоволено; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" на користь Приватного підприємства "Дніпромонтаж" стягнуто 1 568 730 грн. 05 коп. основного боргу, 280 824 грн. 17 коп. пені, 33 523 грн. 55 коп. 3% річних, 101 499 грн. 45 коп. інфляційних втрат, 30 000 грн. витрат на правничу допомогу та 29 768 грн. 66 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що:

- враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Електромережі» не мало можливості брати участь у судових засіданнях при розгляді справи, клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи були відхилені, є підстави стверджувати, що розгляд справи відбувся з порушенням принципу рівності та відповідач не мав можливості надати свої зауваження та пояснення щодо обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору;

- при визначенні суми, яку відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу, суд вірно застосував положення п. 3.2. договору щодо утримання 3% від вартості виконаних робіт на покриття витрат підрядника, але не врахував положення п. 4.3., 4.5. договору щодо утримання із суми, що підлягає оплаті, 10% від вартості виконаних робіт в якості забезпечення виконання зобов`язань субпідрядника по договору (3 543 580 грн. 44 коп. х 10% = 354 358 грн. 04 коп.); при цьому, якщо для оплати за фактично виконані роботи, за вирахуванням пропорційної частки авансу і розміру утримання, встановлено строк 30 робочих днів з моменту підписання Акту приймання - передачі виконаних робіт, то для повернення суми Утримання (10%) визначено 15 банківських днів після закінчення строку утримання, зазначеного в п. 4.3. договору, на підставі рахунку, виставленого субпідрядником, після підписання сторонами Акту звірки взаємних розрахунків;

- позивачем не надано доказів підписання Акту звірки взаємних розрахунків та надання підряднику рахунку на оплату суми утримання, таким чином строк оплати вказаної суми не настав, відповідно, незаконним є стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних у заявленому розмірі, оскільки їх нарахування можливе лише на прострочену суму заборгованості;

- стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. є необґрунтованим, оскільки, матеріали справи не містять доказів, які саме дії були вчинені адвокатом з метою підготовки та збирання доказів, розробки стратегії захисту прав та інтересів клієнта, консультування клієнта з приводу розробленої стратегії, контролю та моніторингу за процесуальним рухом справи, тощо; вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. не відповідає критеріям реальності та розумності.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 у справі №904/3303/19, розгляд скарги призначений у судове засідання на 22.01.2020.

02.01.2020 від Приватного підприємства "Дніпромонтаж" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Зазначає, що:

- посилання відповідача на те, що позивач не врахував положення пунктів договору щодо утримання із сум, що підлягають сплаті 10% від вартості виконаних робіт, а саме 354 358 грн. 04 коп. не відповідає дійсності; роботи за договором були виконані в повному обсязі, що підтверджується Актами здавання-приймання виконаних будівельних робіт від за квітень та вересень 2018 року на загальну суму 3 543 580 грн. 44 коп., тобто, з підписанням вищезазначених Актів період утримання закінчився, як то передбачено умовами договору;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Електромережі» не оплатило в повному обсязі вартість виконаних робіт, які буди прийняті належним чином та без зауважень;

- відповідач під час розгляду справи у суді першої інстанції жодного разу не з`явився в судове засідання, кожного разу надсилаючи клопотання про відкладення розгляду справи, але не надаючи свого відзиву на позовну заяву/заперечень/пояснень по суті справи та інших процесуальних документів; отже, відповідач був обізнаний про наявність даного спору, про дати його розгляду, проте не скористався своїм процесуальним правом щодо подання письмових заяв по суті справи, не надіслав своїх заперечень проти позову, натомість зловживаючи своїми процесуальним правами намагався затягнути процес розгляду даної справи;

- суд першої інстанції, керуючись нормами процесуального законодавства, повно та всебічно розглянув дану справу, у встановлені строки, вірно застосувавши норми матеріального законодавства до даних правовідносин, спираючись на належні та допустимі письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи;

- відповідач не заявляв заперечень стосовно розміру витрат на правничу допомогу, а тому Господарський суд Дніпропетровської області правомірно визнав витрати обґрунтованими в розмірі 30 000 грн. та поклав їх на відповідача.

Розгляд справи, призначений у судовому засіданні на 22.01.2020, не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Подобєда І.М. у відпустці.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 у справі №904/3303/19 призначено в судове засідання на 17.02.2020.

Апелянт на виклик суду не з`явився, про часі і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, з огляду на що колегія суддів вважає можливим переглянути справу в апеляційному порядку за його відсутності.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, між Приватним підприємством "Дніпромонтаж" (субпідрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електромережі" (підрядник) укладено договір субпідряду №02/09/17 від 11.09.2017 на виконання робіт, за умовами якого підрядник доручає і зобов`язується оплатити, а субпідрядник зобов`язується забезпечити виконання відповідно до робочого проекту 1А-СУО-000-ЕТ-02-Р-01 роботи з виносу контактної мережі трамвая та тролейбуса в районі станції метро Парк Чкалова (Театральна), і передати їх на баланс КП "Дніпровський електротранспорт ДГС".

03.04.2018 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору субпідряду №02/09/17 на виконання робіт від 11.09.2017, якою з внесено зміни до п.п.3.1, 3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 договору.

Згідно пункту 3.1 договору загальна його вартість складає 3 549 812 грн. 90 коп., у т. ч. ПДВ: 591 635 грн. 49 коп.

Пунктом 3.2 договору сторонами погоджено, що при проведенні розрахунків за даним договором підрядник утримує з субпідрядника 3% від вартості наданих (виконаних) робіт на покриття витрат підрядника, пов`язаних з виконанням зобов`язань щодо забезпечення технічної та іншої документації, координації дій субпідрядника при виконанні робіт, приймання виконаних субпідрядником робіт тощо.

Відповідно до пункту 4.1 договору до початку робіт договору підрядник зобов`язується перерахувати передоплату в розмірі 50% від загальної суми договору, а саме 1 774 906 грн. 46 коп., в т. ч. ПДВ: 295 817 грн. 75 коп., яка повинна бути перерахована підрядником як авансовий платіж після підписання договору та перед початком виконання робіт.

Пунктом 4.2 договору визначено, що оплата за фактично виконані роботи, без урахування пропорційної долі авансу і розміру утриманця, будуть здійснюватись підрядником по закінченню кожного етапу робіт протягом 30 робочих днів після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно пункту 4.4 договору моментом оплати у всіх випадках є момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок субпідрядника, який зазначений в реквізитах договору субпідряду.

Відповідно до 9.5 договору виконання робіт субпідрядником підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт, передбачених ДСТУ з Д.1.1 1:2013 Правила визначення вартості будівництва, а саме:

- акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В;

- довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

Приймання передачі виконаних робіт здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства України та оформлюється актом приймання виконаних підрядних робіт та актом приймання виконаних підрядних робіт та актом здачі виконавчої документації (пункт 9.6 договору).

Пунктом 14.1 договору визначено, що договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 31.12.2017, але закінчення строку дії договору субпідряду не звільняє від відповідальності за його порушення, які мали місце під час його дії.

На виконання умов договору позивачем (субпідрядником) виконані роботи на суму 3 543 580 грн. 44 коп., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в): за квітень 2018 на суму 353 936 грн. 64 коп. (а.с. 32-37), та вересень 2018 на суму 3 189 643 грн. 80 коп. (а.с. 43-52), а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за відповідний період.

Враховуючи умови п. 3.2 договору, сума утримання на користь підрядника (відповідача) 3% від вартості виконаних робіт складає 106 307 грн. 41 коп. (3 543 580 грн. 44 коп. х3% = 106 307 грн. 41 коп.).

Як зазначає позивач, відповідачем виконані зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати робіт частково, на суму 1 868 542 грн. 98 коп., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 60-62); заборгованість відповідача на час розгляду справи склала 1 568 730 грн. 05 коп. (3 543 580 грн. 44 106 307 грн. 41 коп. 1 868 542 грн. 98 коп.)

Несплата відповідачем заборгованості у розмірі 1 568 730 грн. 05 коп. за виконані роботи є підставою виникнення спору.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як правильно зазначено місцевим господарським судом, за наявності підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт, з урахуванням умов п. 4.2. договору, строк оплати є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості суду не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.11.5 договору у випадку порушення строків оплати за виконані роботи підрядник сплачує субпідряднику пеню у розмірі 3% від загальної вартості даного договору за кожний день затримки оплати за виконані роботи.

Позивачем надано розрахунок пені за загальний період прострочення з 13.11.2018 по 13.05.2019 у розмірі 280 824 грн. 17 коп., який складено з розрахунку її розміру, обмеженого подвійною обліковою ставкою НБУ.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 13.11.2018 по 30.07.2019 у розмірі 33 523 грн. 55 коп. та інфляційних втрат за період з листопада 2018 року по травень 2019 року у розмірі 101 499 грн. 45 коп.

Заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 1 568 730 грн. 05 коп., пені у розмірі 280 824 грн. 17 коп., 3% річних у розмірі 33 523 грн. 55 коп., інфляційних втрат у розмірі 101 499 грн. 45 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач просив місцевий господарський суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги №19/07 від 19.07.2019, укладений між Приватним підприємством "Дніпромонтаж" та Адвокатським об`єднанням "КД-Груп", за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу, зокрема, адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання: розробити правову позицію захисту прав та інтересів клієнта, підготувати (скласти) та подати до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву, забезпечити участь представника клієнта під час розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи, забезпечити повний супровід, складання процесуальних документів та ведення справи у Господарському суді Дніпропетровської області за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних за договором субпідряду №02/09/17 на виконання робіт від 11.09.2017, укладеного між Приватним підприємством Дніпромонтаж та Товариством з обмеженою відповідальністю Електромережі.

На підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням клієнту правої допомоги відповідно до умов цього договору складається акт прийому-передачі наданих послуг (пункт 1.2 договору).

Згідно п. 4.1 договору орієнтовна вартість послуг, передбачених пунктом 1.1 цього договору, складає 30 000 грн.

Окрім того, Приватним підприємством Дніпромонтаж та Адвокатським об`єднанням "КД-Груп" укладено угоду до договору про надання правничої допомоги №19/07 від 19.07.2019 про встановлення вартості послуг, якою визначено перелік та вартість наданих за договором послуг.

В матеріалах справи міститься докази понесених витрат (акт приймання передачі наданих послуг від 27.09.2019) та докази оплати наданих адвокатом послуг (платіжне доручення №459 від 13.09.2019); позивачем до справи надано копію свідоцтва Левковської К.Ю. про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4381 від 05.07.2019 та копію ордеру про надання правової допомоги серії АЕ №1004976.

Оцінюючи зазначені докази в сукупності, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, з чим не погоджується апелянт.

Враховуючи, що умовами договору про надання правничої допомоги від 19.07.2019 №19/07 передбачений розмір винагороди за представництво в суді у сумі 30 000 грн., представництво інтересів позивача адвокатом в місцевому господарському суді підтверджується матеріалами справи, відповідач не звертався в суд першої інстанції з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, позивачем подані докази понесення таких витрат, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для покладення них на відповідача.

Посилання апелянта на те, що місцевий господарський суд не врахував положення п. 4.3., 4.5. договору щодо утримання із суми, що підлягає оплаті, 10% від вартості виконаних робіт в якості забезпечення виконання зобов`язань субпідрядника по договору (3 543 580 грн. 44 коп. х 10% = 354 358 грн. 04 коп.), колегією суддів до уваги не приймаються.

Пунктом 4.3. договору в редакції додаткової угоди №1 від 03.04.2018 сторонами узгоджено, що з сум, які підлягають сплаті за виконанні роботи, утримується 10% їх вартості у якості забезпечення виконання зобов`язань субпрідрядника за договором субпідряду. Утриманням забезпечується виконання субпідрядником своїх зобов`язань (включаючи сплату санкцій, відшкодування підряднику збитків та інше) на протязі всього періоду виконання робіт по договору субпідряду, при цьому період утримання закінчується після підписання замовником акту прийому-передачі виконаних робіт, які надав підрядник, після того, як роботи були прийнятті останнім у субпідрядника. Амортизація авансу (погашення) буде проводитись по кожному акту прийому-передачі виконаних робіт в розмірі 10% від суми кожного платежу до повного погашення авансового платежу.

Згідно п.4.5. договору в редакції додаткової угоди №1 від 03.04.2018 сума утримання повертається субпідряднику напротязі 15 банківських днів після закінчення строку утримання, вказаного в п.4.3., на підставі рахунку, виставленого субпідрядником, після підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків.

Оскільки роботи за договором субпідряду №02/09/17 від 11.09.2017 виконані позивачем в повному обсязі, що підтверджується актами здавання-приймання виконаних будівельних робіт за квітень та вересень 2018 року на загальну суму 3 543 580 грн. 44 коп., з підписанням вищезазначених актів період утримання закінчився, як то передбачено п.4.3. договору, натомість Товариство з обмеженою відповідальністю «Електромережі» не оплатило в повному обсязі вартість виконаних робіт, які були прийняті належним чином та без зауважень.

Вимогу щодо оплати, в тому числі, суми утримання позивачем відповідачу надіслано 14.03.2019 у вигляді претензії №231/Д від 14.03.2019, реквізити, на які мав бути здійснений платіж відповідач мав в своєму розпорядженні; непідписання акту звірки не є умовою для звільнення відповідача від зобов`язання сплатити позивачу належну суму. Отже, строк оплати відповідачем суми утримання є таким , що настав та правомірно стягнутий оскаржуваним рішенням.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення місцевим господарським судом принципу рівності слід зазначити, що відповідач був обізнаний про наявність даного спору, про дати його розгляду, проте не скористався своїм процесуальним правом щодо подання відзиву, письмових заяв по суті спору, внаслідок чого в діях суду першої інстанції колегія суддів порушення норм процесуального законодавства не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2019 у справі №904/3303/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Електромережі".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Повний текст постанови складено 20.02.2020).

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд