ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" лютого 2020 р. Справа №926/1610/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача Самолюк М.В. - адвокат;

від відповідача Бурма С.В.- адвокат;

від скаржника Василечко А.В. - адвокат;

третя особа Штефанюк І.М. - адвокат

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 18.11.2019 (вх.ЗАГС № 01-05/4213/19 від 25.11.2019)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 (суддя Проскурняк О.Г., повний текст рішення складено 15.02.2019, м.Чернівці)

у справі №926/1610/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УВК України"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрільчук Транс"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фізична особа підприємець Варцаба Іван Іванович

про стягнення збитків за договором перевезення № 13 - 16/п від 12.01.2016 у розмірі 478 866,00 грн.

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у справі №926/1610/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнено з ТОВ "Стрільчук Транс" на користь ТОВ "УВК України" 478 866,00 грн заборгованості та 7 182,99 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що причинно-наслідковий зв`язок між завданими збитками та неправомірними винними діями відповідача полягає в тому, що фактично наведені вище збитки (вартість втраченого вантажу) були спричинені саме неналежним виконанням ФОП Варцабою І.І. умов укладеного між відповідачем та третьою особою замовлення-договору №СТР 00936 про надання транспортно-експедиційних послуг № ПОР00090 від 11 квітня 2018 року (згідно ухвали про виправлення описки від 27.01.2020). При цьому, відповідальність за дії третіх осіб, у відповідності до укладеного між позивачем та відповідачем договору перевезення №13-16/п несе саме ТОВ "Стрільчук Транс", що залучило до виконання зобов`язань за договором третю особу.

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу від 18.11.2019, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 та ухвалити нове рішення у даній справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є необгрунтованим, з неправильно встановленими обставинами, що мають значення для справи.

Як зазначає скаржник, внаслідок ознайомлення з матеріалами справи №907/223/19 Господарського суду Закарпатської області, в якій останнього залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, 08.11.2019 ОСОБА_1 та його представнику стало відомо, що ТОВ «Стрільчук Транс» звернулося з позовом про регресне відшкодування шкоди до ФОП Варцаби І.І. на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у справі №926/1610/18, в якому ОСОБА_1 було залучено у якості свідка, тому як останній був водієм транспортного засобу.

Скаржник вважає, що у випадку прийняття Господарським судом Закарпатської області під час розгляду справи про регресне відшкодування завданих збитків, рішення про задоволення позовних вимог на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у справі №926/1610/18, таке рішення, матиме преюдиційне значення по відношенню до ОСОБА_1 .

Таким чином, скаржник вважає, що рішенням у даній справі вирішено питання про обставини, що впливають на обов`язки ОСОБА_1 , а саме про можливе майбутнє відшкодування завданої шкоди та надає йому право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Окрім того, скаржник зазначає, що між відповідачем та третьою особою не укладався письмовий договір №СТР00936 про надання транспортно-екпедиційних послуг №ПОР00090 від 11.04.2018, оскільки оригіналу договору не існує, копія, долучена до справи є нікчемною та не може братися судом до уваги. Отже, скаржник вважає, що посилання на зміст зазначеного договору та відповідальність сторін, що в ньому передбачені, зокрема, за втрату або недостачу вантажу є недоречним.

Скаржник зазначає, що зміст товарно-транспортної накладної №442-004995 від 12.04.2018 не містить посилань або інформації про третю особу, що підтверджує відсутність будь-яких доказів існування правовідносин між сторонами цієї справи.

Також, скаржник вважає, що позивачем надано суду неналежно заповнені внутрішні акти/акти контрольної перевірки, якими не встановлено нестачу конкретного предмету перевезення, тільки в примітках у зазначених актах вказано про недостачу невстановлених ящиків з невідомим вмістом, які неможливо ідентифікувати та які не були предметом перевезення згідно відомостей про вантаж товарно - транспортної накладної №442-004995 від 12.04.2018.

ТОВ "УВК України" у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обгрунтованим, прийнятим з дотриманням матеріального та процесуального права, на підставі повно та всебічно досліджених обставин справи. Апеляційна скарга необгрунтована, а докази у підтвердження її вимог не відповідають дійсним обставинам справи, суперечать поясненням та документам, які надавали сторони та скаржник у ході розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Зокрема, позивач зазначає, що у матеріалах справи не міститься будь-яких належних та допустимих доказів, що скаржник був залучений до перевезення як самостійний суб`єкт господарювання, а також, що у нього були договірні відносини із замовником транспортно-експедиційних послуг ТОВ «Стрільчук-Транс». Судом першої інстанції повною мірою досліджено характер правовідносин сторін та третьої особи, оскаржуване рішення грунтується на зібраних у справі доказах та з урахуванням наведених учасниками справи аргументів.

На думку позивача, всі документи у підтвердження факту укладення між ФОП Варцабою І.І. та ТОВ «Стрільчук Транс» договору перевезення вантажів, були оформлені належним чином і сторонами здійснювалося виконання цього договору, отже твердження скаржника про відсутність такого договору є безпідставним.

Також, позивач зазначає, що у взаємовідносинах щодо перевезення вантажів, обов`язок доведення факту відсуттності вини перевірзника у втраті прийнятого ним до перевезення вантажу, покладається саме на перевізника. Матеріали справи не містять жодних доказів у підтвердження того, що втрата отриманого ФОП Варцабою І.І. вантажу при здійсненні ним перевезення за договором-заявкою №СТР00936 про надання транспортно-експедиційних послуг №ПОР00090 від 11.04.2018 сталася не з його вини.

ФОП Варцаба І. І. у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу задоволити, рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у даній справі скасувати, посилаючись на те, що апеляційна скарга є обгрунована, зокрема зазначає, що між відповідачем та третьою особою не укладався письмовий договір №СТР00936 про надання транспортно-експедиційних послуг№ПОР00090 від 11.04.2019 в розумінні чинного законодавства, а тому такий слід вважати нікчемним. Також ФОП Варцаба І.І. зазначає, що встановлюючи вину останнього, суд не встановлює правовідносини між підприємцем та Васильцюном В.В., який не є його працівником.

ТОВ "Стрільчук Транс" у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що апеляційна скарга необгрунтована, а докази у підтвердження її вимог не відповідають вимогам щодо належності та допустимості, оскаржуване рішення прийнято у відповідності та з дотриманням вимог ст.ст.236, 237 ГПК України, грунтується на засадах верховенства права, є законним та обгрунтованим, ухваленим на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідач вважає, що доказами у справі у повній мірі встановлено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення в діях відповідача як особи, відповідальної за дії залучених нею третіх осіб: факт протиправної поведінки ФОП Варцаби І.І. під час перевезення вантажу, яка полягає у незабезпеченні збереження вантажу, шкідливий результат такої поведінки, який полягає у втраті вантажу, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками.

Як вбачається із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.112019, справу № 926/1610/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В., Желіка М.Б.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 та 05.12.2019 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 17.12.2019.

Ухвалами суду від 17.12.2019 та 22.01.2020 розгляд справи відкладався до 11.02.2020 із застосуванням розумного строку розгляду справи.

Представники сторін, третьої особи та скаржник в судовому засіданні виклали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення скаржника, представників сторін та третьої особи, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.08.2015 між ПАТ "ДПД Україна" (виконавець) та ТОВ "Дельта Текс" (замовник) укладено договір про надання послуг з доставки відправлень №20-08/15, відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується надати послуги з організації та забезпечення доставки відправлень замовника до пункту призначення за адресою, що вказана у ТТН/РПП/РКД та у відповідності до Умов доставки виконавця та чинного законодавства України, а замовник зобов`язується сплачувати за надані послуги плату та додатково комісію від розміру оголошеної вартості вантажу у відповідності з тарифами виконавця.

09.01.2016 між ПАТ "ДПД Україна" (первісний виконавець), ТОВ "УВК Україна" (новий виконавець) та ТОВ "Дельта Текс" (замовник) укладено договір про заміну сторони зобов`язання, відповідно до пункту 3.2. якого, права, зобов`язання та відповідальність первісного виконавця переходять до нового виконавця, в тому обсязі, в якому вони належали первісному виконавцю за контрактом, станом на 01 лютого 2016 року.

В подальшому, 12.01.2016 між ТОВ "УВК Україна" (замовник) та ТОВ "Стрільчук Транс" (перевізник) укладено договір перевезення №13-16/п.

Відповідно до пункту 1.1 договору перевезення №13-16/п від 12 січня 2016 року перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачу), а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктами 14.1, 14.2 вищевказаного договору унормовано, що термін договору складає один календарний рік з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін. У випадку, якщо жодна зі сторін не виявить свого бажання або наміру шляхом письмового повідомлення про розірвання договору за 30 днів до його припинення , то термін дії Договору продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах. Кількість таких пролонгацій не є обмеженою.

Доказів визнання недійсним або встановлення факту нікчемності чи не укладення вищевказаних договорів суду не надано.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції судом прийнято до уваги договір перевезення №13-16/п від 12.01.2016 як належну підставу, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та встановлено, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення.

Пунктом 3.2. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України", договір про перевезення вантажів може укладатися Перевізником з посередницьким підприємством, яке користується правами та несе обов`язки і відповідальність, що передбачені для вантажовідправників і вантажоодержувачів.

Враховуючи наведене, 11.04.2018 між ТОВ "Стрільчук Транс" (замовник) та ФОП Варцабою І.І. (виконавець) укладено замовлення-договір №СТР00936 про надання транспортно-експедиційних послуг № ПОР00090, відповідно до якого, виконавець надає замовнику послуги з перевезення вантажу згідно умов зазначених в договорі.

Пунктом 8.7 договору перевезення №13-16/п від 12.01.2016 сторона, що залучила до виконання зобов`язань за договором третю особу, несе повну відповідальність за її дії/бездіяльність, включаючи будь-які відшкодування.

ТОВ "Стрільчук Транс", залучивши до виконання договору перевезення №13-16/п від 12.01.2016 ФОП Варцабу І.І., у відповідності до пункту 8.7. вищевказаного договору взяло на себе повну відповідальність за будь-які її дії/бездіяльність, включаючи будь-які відшкодування.

Відповідно до пункту 1.1 замовлення-договору №СТР00936 про надання транспортно-експедиційних послуг № ПОР00090, укладеного між ТОВ "Стрільчук Транс" та ФОП Варцабою І.І., виконавець зобов`язався здійснити перевезення вантажу, об`ємом 86 куб.м., по маршруту м. Бровари - м. Харків, із пунктом завантаження в м. Бровари. Крім того, вищевказаним договором, сторони узгодили адресу, дату та час завантаження та відповідно, розвантаження, тип та номер транспортного засобу, дані водія.

Відповідно до частини 2 статті 307 Господарського кодексу України унормовано, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Пунктом 11.7. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України встановлено, що у тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної замовник додає документ довільної форми з обов`язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із замовником.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме перепустки №143, товарно-транспортної накладної № 442-004995 від 12.04.2018 та карти завантаження автомобіля № 442-004995 від 12.04.2018, ФОП Варцаба І.І. на виконання умов замовлення-договору №СТР00936 про надання транспортно-експедиційних послуг № ПОР00090 подав автомобіль Вольво, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп АО9552ХХ на завантаження вантажу.

Отже, на виконання договору №13-16/п від 12.01.2016, перевезення вантажу здійснювалось автомобілем Вольво, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп АО9552ХХ

Крім того, позивачем в товарно-транспортній накладній №442-004995 від 12.04.2018 у відомостях щодо вантажу здійснено посилання на карту завантаження автомобіля №442-004995 від 12.04.2018, в якій відповідно зроблені посилання на супроводжуючі вантажні документи - вантажні квитанції.

Так, відповідно до карти завантаження автомобіля №442-004995 від 12.04.2018, в автомобіль Вольво д.н.з. НОМЕР_1 12.04.2018 завантажено вантаж, загальною масою 9 027,25 кг, із посиланням на товарні квитанції (знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 6.1.5 договору перевезення №13-16/п від 12.01.2016, перевізник зобов`язується оглянути і прийняти вантаж у вантажовідправника з оформленням товарно-транспортної накладної у чотирьох примірниках відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. У випадку виявлення ушкоджень, та/або будь-яких невідповідностей, повідомити замовника про виявлення такої невідповідності з обов`язковим складанням актів.

Як вбачається із товарно-транспортної накладної №442-004995 від 12.04.2018 та карти завантаження автомобіля №442-004995 від 12.04.2018, останні підписані водієм без заперечень щодо ушкоджень, та/або будь-яких невідповідностей прийнятого вантажу у вантажовідправника.

Пунктом 6.1.7 договору перевезення №13-16/п від 12.01.2016, сторони передбачили, що відповідач відповідає за схоронність усього вантажу, переданого йому для перевезення за Договором, і несе за нього матеріальну відповідальність.

Позивачем при передачі вантажу на доставку (перевезення) у вантажних квитанціях вказано оголошену цінність вантажів.

Відповідно до пункту 8.9. договору перевезення №13-16/п від 12.01.2016, у випадку виявлення втрати або ушкодження вантажних місць або вантажу під час передачі вантажоодержувачеві повинен бути складений відповідний акт. Обидві сторони: перевізник і замовник (або представник вантажоодержувача) зобов`язані засвідчити власними підписами складений акт.

Відповідно до пункту 15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом.

Судом першої інстанції встановлегно, що за результатами вивантаження представниками вантажоодержувача та водієм за відсутності заперечень складено та підписано внутрішні акти/акти контрольної перевірки, в яких зафіксовано пошкодження пломбування та нестачу вантажу на момент прийому на загальну суму 573 221,00 грн.

Відповідно до пункту 8.8. договору перевезення №13-16/п від 12.01.2016, перевізник відповідає за схоронність усього вантажу, переданого йому для перевезення за договором, і несе за нього матеріальну відповідальність у таких розмірах: у разі втрати (нестачі) вантажу - у розмірі дійсної вартості втраченого (відсутнього) вантажу; за псування або ушкодження вантажу - у розмірі вартості ушкодженого вантажу з поверненням ушкодженого товару (за домовленістю сторін).

Судом першої інстанції в ході розгляду справи встановлено, що ФОП Варцабою І.І. не збережено схоронність прийнятого вантажу, у відповідності до пункту 6.1.7 договору та з урахуванням пункту 8.7 договору перевезення №13-16/п від 12.01.2016, ТОВ "Стрільчук Транс", що залучило до виконання зобов`язань за договором третю особу несе за незбереження останнім схоронності прийнятого вантажу відповідальність у розмірі оголошеної цінності.

Як встановлено судом першої інстанції, загальна вартість вантажу, відсутність якого встановлено актами під час розвантаження автомобіля Вольво А08077АХ згідно з товарно-транспортною накладною № 442-004995 від 12.04.2018 та карти завантаження автомобіля № 442-004995 від 12.04.2018 становить 573 221,00 грн.

При цьому, з урахуванням розміру задекларованої вартості відправлень при передачі ТзОВ "Дельта Текс" на доставку вантажу у товаросупровідних документах, а саме вантажних квитанціях та товарно-транспортних накладних, з урахуванням умов підписаних сторонами договорів, судом встановлено, що відповідальність перевізника перед замовником складає 478 866,00 грн.

Відповідно до ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що ГПК України передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.

Так, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 254 ГПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес чи обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід зазначити, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17).

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №905/947/18.

Скаржник вважає, що під час розгляду справи Господарським судом Закарпатської області про регресне відшкодування завданих збитків, суд може винести рішення, яким задоволить позовні вимоги і таке рішення винесене на підставі рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у справі №926/1610/18 надалі матиме преюдиційне значення по відношенню до ОСОБА_1 при можливому майбутньому відшкодуванні завданої шкоди.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, заслухавши представників сторін та скаржника, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції на дату ухвалення рішення не існувало та Господарський суд Чернівецької області рішенням від 06.02.2019 у даній справі не вирішувались будь-які питання щодо прав, інтересів або обов`язків апелянта - ОСОБА_1 .

Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що оскаржуване рішення суду може вплинути на його права (інтереси, обов`язки).

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що між відповідачем та третьою особою не укладався письмовий договір №СТР00936 про надання транспортно-екпедиційних послуг №ПОР00090 від 11.04.2018, оскільки оригіналу договору не існує, а також, що зміст товарно-транспортної накладної №442-004995 від 12.04.2018 не містить посилань або інформації про третю особу, що підтверджує відсутність будь-яких доказів існування правовідносин між сторонами цієї справи, а також на те, що позивачем надано суду неналежно заповнені внутрішні акти/акти контрольної перевірки, якими не встановлено нестачу конкретного предмета перевезення, тільки в примітках у зазначених актах вказано про нестачу невстановлених ящиків з невідомим вмістом, які неможливо ідентифікувати та які не були предметом перевезення згідно відомостей про вантаж товарно - транспортної накладної №442-004995 від 12.04.2018, як на докази в обгрунтування порушеного права останнього при розгляді даної справи, судовою колегією до уваги не приймаються оскільки дослідження даних обставин, не порушують права та обов`язки скаржника, як сторони у даній справі.

Як мотивувальна, так і резолютивна частини рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 не містять суджень та висновків про права та інтереси ОСОБА_1 .

Викладене свідчить, що у справі відсутній суб`єкт апеляційного оскарження у розумінні норми ч.1 ст.254 ГПК України, що є підставою для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у справі №926/1610/18 відповідно до п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Окрім того, судова колегія зазначає, що відповідно до ч.5 ст.75 ГПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н від 18.11.2019 (вх.ЗАГС № 01-05/4213/19 від 25.11.2019) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у справі №926/1610/18 на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 234, 264, 269, 270, 272, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 б/н від 18.11.2019 (вх.ЗАГС № 01-05/4213/19 від 25.11.2019) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2019 у справі №926/1610/18.

2.Матеріали справи №926/1610/18 повернути в місцевий господарський суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 17.02.2020.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.