СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. Справа № 917/84/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А. , суддя Стойка О.В.,

за участі секретаря судового засідання Полупан Ю.В.,

за участі представників:

позивача - адвокат Зогаль О.М., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.06.2018 Серія ПТ № 2209 та довіреності від 05.09.2019 № 125;

відповідача - адвокат Данілова Н.Н., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.03.2017 Серія ПТ № 1628, ордеру на надання правової допомоги від 04.02.2020 № ПТ-010359 та довіреності від 02.01.2020 № 29-14/26;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" (вх. № 3532П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від "15" жовтня 2019 року (повний текст складено 16.10.2019) у справі № 917/84/19

за позовом Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради", м. Полтава,

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава,

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до ПОКВТГ "Полтаватеплоенерго", в якій (з урахуванням уточнених позовних вимог, викладених в заяві від 06.02.2019 за № 196 (т. 1 а.с. 128-132) просить:

1) зобов`язати відповідача виключити з особового рахунку КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" безпідставно нараховану заборгованість в сумі 49729,00 грн за період з 01.10.2016 по 24.01.2017;

2) визнати умови ч. 3 п. 22 договору про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018 такими, що не відповідають п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630;

3) стягнути з відповідача 73165,45 грн, які складаються з: 54271,90 грн суми надмірно сплачених коштів за спожиті послуги теплопостачання; 13502,90 грн пені; 4266,61 грн інфляційних та 1124,01 грн 3% річних, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що відповідачем проведено нарахування щодо вартості послуг з теплопостачання в приміщеннях позивача, з порушенням умов укладених між сторонами договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016, договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/3"С" від 24.01.2017, договору про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018 та п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 15.10.2019 у справі № 917/84/19 (суддя Безрук Т.М.) закрито провадження по справі в частині позовних вимог про визнання умов ч. 3 п. 22 договору про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018 такими, що не відповідають п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Повний текст зазначеного рішення складено 16.10.2019 та його копію отримано позивачем - КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" 18.10.2019, що підтверджується поштовим зворотним рекомендованим повідомленням № 853 (т. 2 а.с. 145).

Позивач - КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" 15.11.2019, тобто з порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2019 у справі № 917/84/19 та ухвалити нове рішення по справі, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що 20.01.2016 між позивачем та відповідачем був укладкений договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 на загальну суму 368900,00 грн. Додатковою угодою № 2 від 30.12.2016 сторони зменшили суму договору на 175180,22 грн, визначивши суму договору 193719,78 грн. Позивач оплату спожитих послуг на підставі зазначеного договору за період жовтень-грудень 2016 року по виставленим відповідачем рахункам провів у повному обсязі, проте відповідач у січні 2017 року виставив позивачу до сплати рахунок на оплату № АВ-43 від 25.01.2017 за спожиті послуги в період жовтень-грудень 2016 року на суму 49729,0 грн. Позивач неодноразово направляв відповідачу листи та претензії з вимогою здійснити перерахунок та усунути повторне нарахування оплати на зазначену суму, які залишились без відповіді, тому позивач просить виключити з особового рахунку нараховану за період 01.10.2016 - 24.01.2017 заборгованість в сумі 49729,00 грн. Між сторонами 24.01.2017 був укладений договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/3"С". Відповідач самовільно, з порушенням умов п. 22 зазначеного договору, здійснив розрахунок спожитої теплової енергії за період жовтень-грудень 2017 року відповідно до об`єму приміщень, замість займаної площі, як визначено договором. За результатами проведеної за зверненням позивача позапланової перевірки НКРЕКП було складено акт від 30.07.2018 № 271, в якому констатовано порушення відповідачем умов договору № 3722/3"С" від 24.01.2017. Постановою НКРЕКП № 858 від 14.08.2018 застережено ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" щодо недопущення надалі порушення Ліцензійних умов з постачання теплової енергії та зобов`язано ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у термін до 01.11.2018 здійснити перерахунок КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави" надмірно нарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 20 жовтня по 31 грудня 2017 року. На виконання вимог постанови НКРЕКП № 858 від 14.08.2018 відповідач виконав перерахунок нарахувань за теплову енергію, спожиту на опалення приміщення позивача згідно умов Договору-2017, скорегувавши обсяг теплової енергії у жовтні, листопаді та грудні 2017 року, відповідно до розміру опалювальної площі без врахування фактичної висоти приміщень споживача, сума перерахунку в бік зменшення становить 13950,55 грн, що відображено в рахунку № АВ-8092 від 27.09.2018. Також між сторонами був укладений договір про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018. Позивач вважає, що ч. 3 п. 22 договір про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018 не відповідає вимогам п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, тому звернувся до місцевого господарського суду з відповідними вимогами. Також просить стягнути з відповідача 54271,90 грн надмірно сплачених коштів за спожиті послуги теплопостачання, як складаються з 14031,57 грн за період жовтень-грудень 2017 року за договором № № 3722/3"С" від 24.01.2017 та 40258,33 грн за період січень-квітень 2018 року за договором № 3722/4"С" від 23.01.2018, а також нараховані на вказані суми пеню в сумі 13502,90 грн, інфляційні в сумі 4266,61 грн та 3% річних в сумі 1124,01 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2019 у справі № 917/84/19 у зв`язку з ненаданням позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги та доказів на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги відповідачу, апеляційну скаргу позивача залишено без руху на підставі п. 3 ч. 3 ст. 258 та чч. 2, 3, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу, з наданням апелянту строку для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Після усунення позивачем недоліків ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 у справі № 917/84/19 задоволено клопотання позивача про поновлення строку на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, призначено справу на 16.01.2020 о 10:00 год., викликано в судове засідання учасників справи та зупинено дію оскаржуваного рішення.

На виконання зазначеної ухвали відповідач - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" 28.12.2019 за вх. № 12206 надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому не погоджується з доводами апелянта, викладеними в апеляційній скарзі, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що з початку опалювального сезону 2016-2017 років багатоповерховий будинок, в якому розташовані приміщення позивача, був обладнаний трьома будинковими вузлами обліку теплової енергії. Нарахування плати за теплову енергію для опалення позивачу здійснюється у відповідності до сумарних показників цих вузлів обліку тепла пропорційно опалювальній площі (об`єму). В кінці грудня 2016 року відповідно до абз. 3 п. 22 договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016 у зв`язку з внесенням змін в облікову базу (внесенням вартості теплової енергії, що не була врахована в рахунку за попередній місяць) нарахування за теплову енергію за період з 11.10.2016 по 15.12.2016 були скориговані на фактичну опалювальну площу з реальними показниками загальнобудинкового теплового лічильника, що було відображено в рахунку на оплату АВ-443 від 25.01.2017 на загальну суму 82429,05 грн з ПДВ. Зазначає, що ведення особових рахунків споживачів відбувається за допомогою програмного продукту компанії « 1С», який застосовується для автоматизації діяльності підприємства, зміни в базі даних відбуваються автоматично. Зазначає, що позивачем не доведено наявність у нього переплати за спожиті послуги з теплопостачання за період 15.10.2017 - 31.12.2017 в сумі 14013,57 грн за договором № 3722/3"С" від 24.01.2017 та за період січень-квітень 2018 року в сумі 40258,33 грн за договором № 3722/4"С" віди 23.01.2018. Вважає безпідставною вимогу про визнання ч. 3 п. 23 договору № 3722/4"С" від 23.01.2018 такими, що не відповідають вимогам Правил, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, оскільки зазначений договір укладений за результатом публічних закупівель, сторонами виконано зобов`язання за цим договором, на даний час він припинив свою дію, 14.02.2019 сторони підписали додаткову угоду до договору № 3422/4"С" від 23.01.2018, якою зменшили суму договору до фактично спожитої теплової енергії у 2018 році - 298356,23 грн.

В судових засіданнях 16.01.2020 та 06.02.2020 у зв`язку з необхідністю з`ясування розміру наданих послуг теплопостачання на підставі договорів від 24.01.2017 № 3722/3"С" та від 23.01.2018 № 3722/4"С" та обгрунтування розрахунку позовних вимог було оголошено перерву до 06.02.2020 о 09:30 год. та 13.02.2020 о 10:00 год. відповідно.

Представник позивача - КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" 13.02.2020 за вх. № 1417 надав для долучення до матеріалів справи грунтовний розрахунок переплати послуг в опалювальний період 2017-2018 років, згідно з яким переплата за спожиті послуги теплопостачання за договором № 3722/3"С" від 24.01.2017 та договором № 3722/4"С" від 23.01.2018 складає 54271,90 грн, з яких 14548,70 грн за період жовтень-грудень 2017 року та 39723,22 грн за період січень-квітень 2018 року.

Представник відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" 13.02.2020 за вх. № 1416 надав додаткові пояснення щодо рахунків на оплату спожитої позивачем теплової енергії з грудня 2016 року по січень 2017 року та за вх. № 1415 надав клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на суму 3500,00 грн з доказами на підтвердження надання зазначених послуг.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві і в додаткових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача в судових засіданнях, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача та часткового скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" провадить закупвлю послуг теплопостачання у відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" із застосуванням переговорної процедури закупівлі згідно з п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про публічні закіпівлі»

20.01.2016 між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (теплопостачальною організацією) та Комунальним закладом "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави", правонаступником якого є позивач - Комунальне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" (споживачем) укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2, згідно з умовами якого теплопостачальна організація зобов`язалась постачати теплову енергію з метою забезпечення опалення приміщень споживача, зазначених в Додатку № 1 до цього договору, та в обсягах, визначених в Додатку № 2 до цього договору, що є невід`ємними частинами договору (т. 1 а.с. 25-27).

У відповідності до п. 18 договору № 3722/2 від 20.01.2016, обсяг теплової енергії за договором складає 226,99136 Гкал, сума договору згідно діючих тарифів з ПДВ - 368900,00 грн.

Додатковою угодою № 1 від 20.08.2016 до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016 сторони узгодили нові редакції додатку № 1 та додатку № 2 (т. 1 а.с. 29, 31).

Додатковою угодою № 2 від 30.12.2016 до договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016 сторони внесли зміни в п. 18 договору № 3722/2 від 20.01.2016, зменшили суму договору на 175180,22 грн, визначивши її в розмірі 193719,78 грн (а.с. 30).

Відповідно до п. 19 договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016, бюджетні зобов`язання виникають в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами.

Пунктами 20, 21, 22 зазначеного договору визначено порядок розрахунків між сторонами, згідно з яким розрахунки по договору проводяться на підставі рахунка, виписаного теплопостачальною організацією до 25 числа поточного місяця. В рахунок на оплату включається вартість теплової енергії за поточний місяць та вартість теплової енергії, що не врахована в рахунку за попередній місяць.

Відповідно до п. 29 договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016, договір діє в частині постачання теплової енергії по 31.12.2016, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання зазначеного договору відповідачем були виставлені рахунки на оплату по договору № 3722/2 від 20.01.2016 за період з жовтня по грудень 2016 року: № АВ-8352 від 20.10.2016 на суму 6056,85 грн (т. 1 а.с. 64), № АВ-9975 від 21.11.2016 на суму 39680,78 грн (т. 1 а.с. 66), № АВ-11498 від 20.12.2016 на суму 21221,19 грн (т. 1 а.с. 69).

Зазначені рахунки оплачені повністю позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: № 830 від 25.10.2016 на суму 6056,85 грн (т. 1 а.с. 65), № 923 від 25.11.2016 на суму 2949,52 грн (т. 1 а.с. 67), № 924 від 25.11.2016 на суму 36731,26 грн (т. 1 а.с. 68), № 1104 від 23.12.2016 на суму 21221,19 грн (т. 1 а.с. 70).

Крім того, в матеріалах справи міститься виставлений відповідачем по договору № 3722/2 від 20.01.2016 рахунок на оплату № АВ-443 від 25.01.2017 (т. 1 а.с. 156) на загальну суму 82429,05 грн.

Як пояснює відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, в кінці грудня 2016 року відповідно до абз. 3 п. 22 договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016 у зв`язку з внесенням змін в облікову базу (внесенням вартості теплової енергії, що не була врахована в рахунку за попередній місяць) нарахування за теплову енергію за період з 11.10.2016 по 15.12.2016 були скориговані на фактичну опалювальну площу з реальними показниками загальнобудинкоих теплових лічильників, що було відображено в рахунку на оплату АВ-443 від 25.01.2017 на загальну суму 82429,05 грн з ПДВ.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо зобов`язання відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" виключити з особового рахунку КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" нараховану за період 01.10.2016 - 24.01.2017 заборгованість в сумі 49729,00 грн.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" для ведення бухгалтерського та управлінського обліку, економічної та організаційної діяльності використовує програмний продукт компанії « 1С», який застосовується для автоматизації діяльності підприємства, зокрема ведення особових рахунків споживачів. Фахівцями підприємства було внесено відповідні відомості до бази даних юридичних осіб - споживачів. Конфігурація зазначеного програмного продукту написана таким чином, що зміни в базі даних відбуваються автоматично з дати початкового внесення споживача до цієї бази по його коду ЄДРПОУ.

Ні позивачем, ні відповідачем до матеріалів справи не надано будь-яких доказів про те, що станом на момент звернення позивача до місцевого господарского суду з позовом та прийняття оскваржуваного рішення судом на особовому рахунку КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" обліковується заборгованість в сумі 49729,00 грн за період 01.10.2016 - 24.01.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене, судова колегія погоджується з висновком Господарського суду Полтавської області про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" виключити з особового рахунку КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" нараховану суму 49729,00 грн за період 01.10.2016 - 24.01.2017.

Після закінчення 31.12.2016 дії договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/2 від 20.01.2016, на 2017 рік між сторонам був укладений договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/3"С" від 24.01.2017 зі строком дії в частині постачання теплової енергії до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення (т. 1 а.с. 32-34).

На 2018 рік між сторонам був укладений договір про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018 зі строком дії в частині постачання теплової енергії до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення (т. 1 а.с. 36-38).

Позивач просить визнати умови частини 3 пункту 22 договору про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018 такими, що не відповідають п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005.

За приписами ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу.

Тобто, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту за наявності двох умов одночасно: 1) якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах та 2) якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

У даному випадку позивач просить встановити факт невідповідності частини 3 пункту 22 договору про закупівлю теплової енергії у вигляді гарячої води за державні кошти № 3722/4"С" від 23.01.2018 Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог. В разі не включення до позову вимоги про визнання недійсним договору, суд може визнати недійсним правочин лише за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження у порядку ч. 3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України.

Обраний позивачем спосіб захисту щодо подання позову про визнання умов договору такими, що не відповідають нормативно-правовому акту або типовому договору (тобто встановлення факту), без заявлення вимог про визнання недійсними чинних умов договору, не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку господарського судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц, від 22.03.2018 у справі № 800/559/17, від 03.04.2018 у справі № 9901/152/18 та від 30.05.2018 у справі № 9901/497/18.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Зазначене є підставою для закриття провадження у справі.

Зважаючи на викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про закриття провадження по справі в цій частині позовних вимог на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Також позивач в позовній заяві (в редакції уточненої позовної заяви від 06.02.2019 № 195) просить стягнути з відповідача 54271,90 грн надмірно сплачених коштів за спожиті послуги теплопостачання за періоди жовтень-грудень 2017 року та січень-квітень 2018 року, а також 13502,90 грн пені, 4266,61 грн інфляційних та 1124,01 грн 3% річних.

Пунктом 22 договору № 3722/3"С" від 24.01.2017 визначено, що при відсутності у споживача індивідуального вузла обліку теплової енергії (далі ВО Т/Е) розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться згідно обсягу, розрахованого за показниками загальнобудинкового ВО Т/Е за мінусом обсягів, визначених по індивідуальним ВО Т/Е споживачів (при наявності) та витрат Т/Е місць загального користування споживачів (при наявності), які мають індивідуальні (автономні) системи опалення. Різниця розподіляється між споживачами які не мають індивідуальних ВО Т/Е, пропорційно займаної ними площі, згідно Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору.

Сторони домовилися, що у разі зміни опалювальної площі будинку кількість частки Т /Е, що припадає на Споживача, збільшується (зменшується) пропорційно зміні загальної опалювальної площі будинку. Розподіл загальної кількості Т/Е, визначеної за показниками ВО Т/Е, is такому випадку змінюється відповідно до зміни частки споживача без укладання додаткових угод.

Згідно з п. 45 договору № 3722/3"С" від 24.01.2017, що умови даного договору не повинні суперечити нормам та вимогам Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015.

На виконання зазначеного договору за спірний період жовтень-грудень 2017 року сторони підписали наступні акти приймання-передачі теплової енергії: № АВ-17542 від 31.10.2017 на суму 12937,08 грн за жовтень 2017 року, № АВ-17567 від 31.10.2017 на суму 395,13 грн за жовтень 2017 року, № АВ-22269 від 30.11.2017 на суму 1744,55 грн за листопад 2017 року, № АВ-22616 від 30.11.2017 на суму 36854,65 грн за листопад 2017 року, № АВ-23063 від 31.12.2017 на суму 25943,00 грн за грудень 2017 року (т. 1 а.с. 235-237).

Відповідачем по договору № 3722/3"С" від 24.01.2017 за період жовтень-грудень 2017 року були виставлені позивачу рахунки на оплату вартості теплової енергії: № АВ-9426 від 31.10.2017 на суму 12937,08 грн, № АВ-10808 від 24.11.2017 на суму 1744,55 грн, № АВ-12031 від 30.11.2017 на суму 36854,65 грн та № АВ-12261 від 20.12.2017 на суму 25943,00 грн (т. 1 а.с. 81, 83, 85, 87).

Вказані рахунки оплачені споживачем повністю за платіжними дорученнями № 583 від 08.11.2017 на суму 12937,08 грн, № 656 від 12.12.2017 на суму 1744,55 грн, № 657 від 12.12.2017 на суму 36854,65 грн, № 707 від 21.12.2017 на суму 25943,00 грн (т. 1 а.с. 82, 84, 86, 88).

Позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), щодо перевірки факту порушення відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/3"С" від 24.01.2017 в частині нарахування вартості теплової енергії, поставленої за період жовтень-грудень 2017 року, відповідно до об`єму приміщень, замість займаної площі, як визначено договором.

За результатами проведеної НКРЕКП за зверненням позивача позапланової перевірки було складено акт від 30.07.2018 № 271, в якому констатовано порушення відповідачем умов договору № 3722/3"С" від 24.01.2017.

Постановою НКРЕКП № 858 від 14.08.2018 застережено ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" щодо недопущення надалі порушення Ліцензійних умов з постачання теплової енергії та зобов`язано ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у термін до 01.11.2018 здійснити перерахунок КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави" надмірно нарахованих коштів за спожиту теплову енергію за період з 20 жовтня по 31 грудня 2017 року.

На виконання вимог постанови НКРЕКП № 858 від 14.08.2018, відповідач виконав перерахунок нарахувань за теплову енергію, спожиту на опалення приміщення позивача згідно умов договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 3722/3"С" від 24.01.2017, скорегувавши обсяг теплової енергії у жовтні, листопаді та грудні 2017 року, відповідно до розміру опалювальної площі без врахування фактичної висоти приміщень споживача. Зазначене корегування обсягу теплової енергії складає 9,83 Гкал, в тому числі: жовтень 2017 року - 1,84 Гкал, листопад 2017 року - 4,72 Гкал та грудень 2017 року - 3,27 Гкал.

Відповідно сума перерахунку в бік зменшення становить 13950,55 грн з ПДВ, що відображено в рахунку на оплату № АВ-8092 від 27.09.2018 (т. 2 а.с. 201).

Листом від 28.09.2018 за № 30.1-13/2006 відповідач повідомив позивача про вказане корегування та до додав до зазначеного листа рахунок на оплату № АВ-8092 від 27.09.2018 (т. 1 а.с. 200-202).

Вказане коригування обсягу теплової енергії враховано відповідачем також в уточненому розрахунку заборгованості позивача за теплову енергію, наданому суду першої інсаннції (т. 2 а.с. 114-115).

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів за спожиті послуги теплопостачання за період жовтень-грудень 2017 року задоволенню не підлягає.

Частиною 1, 6 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 3 частини 2, частиною 4 статті 10 Закону України "Про комерційний об теплової енергії та водопостачання" встановлено, що розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляє між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподілного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюєтьсчя відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що тариф теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займі монопольне становище на ринку, є регульованими.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила № 630 від 21.07.2005), вказано, що у цих Правилах терміни вживают такому значенні:

- опалювана площа (об`єм) будинку - загальна площа (об`єм) приміщень будинку, в тому числі у разі опалення площа (об`єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт;

- кількісний показник послуг - одиниця виміру для обчислення кількісних показників отриманої споживачем послуги, визначена відповідно до законодавства;

- опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Пунктом 21 Правил № 630 від 21.07.2005 встановлено, що оплата послуг встановлюється відповідно встановленого тарифу, розраховується оплата з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Підпунктом 8 пункту 3.2 Ліцензійних умов провадження діяльності з виробництва теплової енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 308 від 22.03.2017, встановлено вимоги до ліцензіата - продаж виробленої теплової енергії за тарифами що встановлюються уповноваженим законом колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень.

Отже, чинним законодавством України розрахунковою в послугах з централізованого опалення визначено площу приміщень та в розумінні Правил № 630 від 21.07.2005 зазначений кількісний показник ототожнено із кубічним метром.

Відповідач в своїй господарській діяльності зобов`язаний дотримуватися цін та правил визначення об`єму спожитих послуг.

Яке вже зазначалось вище, за результатами позапланової перевірки щодо нарахування відповідачем вартості теплової енергії відповідно до об`єму приміщень, замість займаної площі, проведеної НКРЕКП за зверненням позивача, НКРЕКП було винесено Постанову № 858 від 14.08.2018, якою застережено відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" щодо недопущення надалі порушення Ліцензійних умов з постачання теплової енергії та зобов`язано ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" здійснити перерахунок надмірно нарахованих коштів за теплову енергію, спожиту КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Полтави" за період з 20 жовтня по 31 грудня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за період січень-квітень 2018 року нарахування споживачу вартості теплової енергії проводилось відповідно до об`єму приміщень, замість займаної площі, тому вимога позивача про стягнення 39723,22 грн за період січень-квітень 2018 року підлягає задоволенню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 39723,22 грн за період січень-квітень 2018 року підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 13502,90 грн пені, 4266,61 грн інфляційних та 1124,01 грн 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки така відповідальність за порушення зобов`язань не передбачена умовами договорів № 3722/2 від 20.01.2016, № 3722/3"С" від 24.01.2017 та № 3722/4"С" від 23.01.2018 та пред`явлена позивачем без урахування вимог ст. 530 Цивільного кодексу України.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 39723,22 грн за період січень-квітень 2018 року, з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За приписами ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу, у разі ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення у справі, цей суд змінює розподіл судових витрат.

Отже, враховуючи часткове скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення апеляційної скарги позивача, судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги, сплачений позивачем, має бути відшкодований позивачу за рахунок відповідача в розмірі, пропорційному розміру задоволених вимог.

Крім того, представник відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" 13.02.2020 за вх. № 1415 подав клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на суму 3500,00 грн, з доказами на підтвердження надання зазначених послуг та проведеня відповідачем оплати цих послуг, зокрема: належно засвідчений договір про надання правової допомоги від 05.02.2020 № 05-02-20/3, Акт виконаних робіт від 07.02.2020 по договору про надання правової допомоги від 05.02.2020 № 05-02-20/3 та платіжне доручення від 10.02.2020 № 211012, яке свідчить про сплату відповідачем - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" 3500,00 грн за договором від 05.02.2020 № 05-02-20/3 адвокату Даніловій Н.Н.

Вирішуючи питання про задоволення зазначеного клопотання, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В Східному апеляційному господарському суді інтереси відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" представляв адвокат Данілова Н.Н. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.03.2017 Серія ПТ № 1628, ордеру на надання правової допомоги від 04.02.2020 № ПТ-010359, довіреності від 02.01.2020 № 29-14/26 та договору від 05.02.2020 № 05-02-20/3.

На підтвердження надання послуг щодо професійної допомоги у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції відповідач надав підписаний сторонами Акт виконаних робіт від 07.02.2020 по договору про надання правової допомоги від 05.02.2020 № 05-02-20/3 та платіжне доручення від 10.02.2020 № 211012 на суму 3500,00 грн в підтвердження оплати відповідачем адвокату Даніловій Н.Н. послуг з професійної правничої допомоги у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі зазначеного, враховуючи часткове скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення апеляційної скарги позивача, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення клопотання відповідача - ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог на суму 2966,8 грн.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст.ст. 123, 126, п. 2 ч. 1 та ч. 14 ст. 129, ч. 1 ст. 254, ст.ст. 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - КП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" на рішення Господарського суду Полтавської області від "15" жовтня 2019 року у справі № 917/84/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від "15" жовтня 2019 року у справі № 917/84/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 39723,22 грн за період січень-квітень 2018 року.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (36006, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ) на користь Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" (36038, м. Полтава, вул. В.Тирнівська, 29/2, ) 39723,22 грн за період січень-квітень 2018 року та 1043,1 грн судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (36006, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ) на користь Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" (36038, м. Полтава, вул. В.Тирнівська, 29/2, ) 1564,65 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Комунального підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Полтавської міської ради" (36038, м. Полтава, вул. В.Тирнівська, 29/2, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (36006, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ) витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку в сумі 2966,8 грн.

Господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 18.02.2020.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Стойка