ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2020 р. Справа№ 910/18384/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Грека Б.М.

секретар судового засідання: Камінська Т.О.

за участю представників відповідно до протоколу судового засідання від 12.02.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Сільська рада)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 про забезпечення позову

у справі № 910/18384/15 (суддя Пасько М.В.)

за позовом Українського консорціуму «Екосорб» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Коваленко Г.І. (далі - УК «Екосорб»)

до Сільської ради

про скасування рішення № 66 про призначення повторних земельних торгів в межах справи № 910/18384/15 про банкрутство УК «Екосорб»,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2016 судом порушено провадження у справі про банкрутство УК "Екосорб", оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Боржник звернувся до суду з заявою про скасування рішення № 66 про призначення повторних земельних торгів, крім того, подав заяву про забезпечення позову в якій просив суд накласти арешти та заборонити Петропавлівсько-Борщагівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області проводити повторні земельні торги.

Вказана заява мотивована тим, що продаж земельних ділянок зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2019, зокрема:

- задоволено заяву УК "Екосорб" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ковалко Г.І. про забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі:

накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:5623, площею 5,0852 га, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вулиця Коцюбинського, 9;

накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:5626, площею 6,5418 га, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вулиця Коцюбинського, 9;

накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:5625, площею 2,4041 га, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вулиця Коцюбинського, 9;

заборонено проведення земельних торгів земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:5623, площею 5,0852 га, розташованою за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вулиця Коцюбинського, 9;

заборонено проведення земельних торгів земельною ділянкою з кадастровим номером :03:004:5626, площею 6,5418 га, розташованою за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вулиця Коцюбинського, 9;

заборонено проведення земельних торгів земельною ділянкою з кадастровим номером :03:004:5625, площею 2,4041 га, розташованою за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вулиця Коцюбинського, 9.

- стягувачем за даною ухвалою визначено ліквідатора УК "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І.;

- боржником за даною ухвалою визначено Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області;

- зазначено, що ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 23.12.2019 та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Сільська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вказану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви УК «Екосорб» про забезпечення позову поданої 19.12.2019.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час прийняття оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було порушено вимоги статей 73, 74, 86, 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не було встановлено та досліджено докази на підтвердження наявності фактичних обставин з якими пов'язується застосування забезпечення позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою у визначеному складі колегії суддів та призначено розгляд справи на 12.02.2020.

11.02.2020 через відділ документального забезпечення суду від апелянта надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи, копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020, яке колегія суддів оглянула та надала належну оцінку.

12.02.2020 до початку судового засідання арбітражний керуючий Ковалко Г.І. подала суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 12.02.2020 представник боржника наполягла на поданому клопотанні про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю підготувати відзив на апеляційну скаргу, представник апелянта заперечив проти задоволення такого клопотання.

Порадившись, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість розгляду справи у даному судовому засіданні, оскільки у арбітражного керуючого було достатньо часу для підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Представники сторін надали пояснення по суті спору, представник апелянта зазначив, що постановою ПАГС від 21.01.2020 у справі № 910/1384/15 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 якою було задоволено позовну заяву ліквідатора УК "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І. про визнання права власності в межах справи № 910/18384/15 та визнано за боржником, як за замовником будівництва, право власності на об`єкти:

- громадський будинок ТП-б/н (будівельний ТП-6), загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:5621, площа земельної ділянки 3,000 га;

- громадський будинок ЗТП-1667, загальною площею 60,8 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 7-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:5623, площа земельної ділянки 5,0852 га;

- громадський будинок ЗТП-1666, загальною площею 60,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5624, площа земельної ділянки 2,4695 га;

- громадський будинок ОЗТП-1670, загальною площею 104,9 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 16-Б, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5626, площа земельної ділянки 6,5418 га;

- громадський будинок ЗТП-1668, загальною площею 57,6 кв.м., розташований за адресою: вул. Коцюбинського, 9-В, с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області;

- незавершене будівництво (відсоток готовності 9 (дев`ять) житлового будинку №29 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:5626, площею 6,5418 га;

- незавершене будівництво (відсоток готовності 6 (шість) житлового будинку №30 по вул. Коцюбинського у с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :03:004:5625, площею 2,4041 га. та відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора боржника про визнання права власності

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке ними реалізовано.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила таке.

Оскаржувана ухвала суду від 23.12.2019 мотивована нормами статті 136, 137 ГПК України.

За змістом статті 137 ГПК України (станом на день прийняття оскаржуваної ухвали), позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною п'ятою вказаної статті встановлено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Частиною одинадцятою вказаної статті встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, у відповідності до вимог статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов'язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки є комунальною власністю і рішення щодо них приймаються Сільською радою, а посилання боржника на те, що на вказаних земельних ділянках наявне його майно не підтверджено належними доказами в розумінні приписів ГПК України.

Разом з тим, аналізуючи фактичні підстави, що слугували для прийняття оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не досліджено належним чином обставин справи, оскільки по-суті, оскаржуваною ухвалою заборонено Петропавлівсько-Борщагівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області здійснювати владні повноваження без належних підстав.

При цьому, колегія суддів враховує норму викладену в частині 12 статті 137 ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України" від 15.01.2020, згідно якої не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного ддержавним органом суб'єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

З огляду на наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 129, 267-270, 273, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі № 910/18384/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі № 910/18384/15 скасувати та прийняти нове рішення яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 19.02.2020.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Грек