ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 справа № 914/1516/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судового засідання Толочко І.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Київ

до відповідача : Немировського Леоніда Володимировича , м.Львів

про стягнення 89606,67грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Гулкевич Н.І. - представник,

Від відповідача: не з`явився.

Встановив: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м.Київ звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Немировського Леоніда Володимировича , м.Львів про стягнення заборгованості за Договором № б/н від 28.12.2017р. в розмірі 89606,67грн., з яких: 45833,33грн., заборгованість за кредитом; 14916,67грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 18559,72грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 10296,95грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання на підставі Договору № Б/Н від 28.12.2017р., який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», порушив, не повернув кредитні кошти у передбачений Договором термін. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 89606,67грн., з яких: 45833,33грн., заборгованість за кредитом; 14916,67грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 18559,72грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 10296,95грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Стислий виклад позиції відповідача.

02.12.2019р. відповідачем подано суду відзив на позовну заяву від 29.11.2019р. В прохальній частині відзиву, відповідач просить суд поновити пропущений строк на подання відзиву на позовну заяву та відмовити в задоволенні позовних АТ КБ «Приватбанк» до Немировського Л.В. - частково, а саме: в частині позовних вимог щодо пені та процентів за користування кредитом. У відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з розрахунками, наданими позивачем та зазначає, що такі не відповідають дійсності. Згідно з проведеними відповідачем розрахунками заборгованість зі сплати пені складає 14344,80грн., заборгованість зі сплати процентів складає 14911,12грн. Крім цього, відповідач звертає увагу суду на те, що у зв`язку з розбіжністю між розрахунками позивача та його перевірка правильності/хибності розрахунків вимагає спеціальних знань.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву, викладене у відзиві на позовну заяву, відповідач мотивує тим, що деякий час він не проживає за адресою реєстрації, а тому не отримував ані копії ухвали про відкриття провадження у справі, ані копії позовної заяви з додатками. Відповідач вказує на те, що з ухвалою про відкриття провадження у справі та позовною заявою з додатками він ознайомився 21.11.2019р. на підставі заяви про ознайомлення з матеріалами справи.

02.01.2020р. від позивача надійшла суду відповідь на відзив. У відповіді на відзив, позивач зазначає, що розрахунок заборгованості, долучений до позовної заяви не є первинним документом за своєю правовою природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Розрахунок заборгованості сформовано за допомогою автоматизованого програмного комплексу, а тому на думку позивача, сумнів у його достовірності немає.

Щодо здійсненого відповідачем розрахунку, то позивач вказує на те, що такий не є належним доказом, тому що відповідач немає спеціальних знань для здійснення такого розрахунку та не довів, що має спеціальні знання для здійснення такого розрахунку заборгованості.

Відтак, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

13.01.2020р. позивачем подано суду пояснення від 11.01.2020р. У цих поясненнях, позивач наводить розрахунок заборгованості по процентам, нарахованих на прострочену заборгованість, пені та комісії. До цих пояснень позивач додає виписку по рахунку 0451 та 0593.

02.12.2019р. відповідачем подано суду клопотання від 29.11.2019р. про розгляд справи з викликом сторін. У прохальній частині цього клопотання, відповідач просить суд поновити пропущений з поважних причин строк на подання цієї заяви та проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Клопотання мотивоване приписами ч.5 ст.252 ГПК України, а також тим, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 21.11.2019р.

02.12.2019р. відповідачем подано суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи від 29.11.2019р. Клопотання мотивовано розбіжністю в розрахунках, проведених позивачем та відповідачем. На думку відповідача, для з`ясування розбіжностей в розрахунках, проведених позивачем та відповідачем, необхідні спеціальні знання. Тому, відповідач просить суд призначити у справі № 914/1615/19 судово-економічну експертизу.

20.12.2019р. представником позивача подано суду належним чином завірену виписку по рахунку 4842 Немировського Л.В. за період з 29.12.2017 року по 12.06.2019р.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.6-7 ст.176 ГПК України, судом скеровано запит № 914/1516/19/1/19 від 01.08.2019р. відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області з метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи Немировського Л.В.

10.09.2019р. від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області надійшла відповідь на скерований судом запит.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.10.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Ухвалою суду від 04.12.2019р. відмовлено Немировському Леоніду Володимировичу у поновленні пропущеного строку на подання відзиву на позовну заяву, викладеного у відзиві на позовну заяву від 29.11.2019р., продовжено з ініціати суду Немировському Леоніду Володимировича , м.Львів строк для подачі відзиву до 02.12.2019р., продовжено з ініціати суду Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк", м.Київ до 16.12.2019р. строк на подання відповіді на відзив, поновлено Немировському Леоніду Володимировичу строк на подання клопотання про розгляд справи з викликом сторін, відмовлено Немировському Леоніду Володимировичу у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи та ухвалено провести розгляд справи № 914/1516/19 в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 23.12.19 р.

Розгляд справи відкладався, та у судових засіданнях судом оголошувались перерви, про що відображено в ухвалах суду від 23.12.2019р., 21.01.2020р. та протоколах судових засідань від 23.12.2019р., 21.01.2020р. та від 29.01.2020р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушення зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частин 1 та 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1 та 3 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГПК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

28.12.2017р. фізичною особою підприємцем Немировським Леонідом Володимировичем підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання «КУБ» (далі-заява). Згідно з цією заявою, відповідач приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Умови), що розміщені на сайті Приватбанку рb.ua, прийняв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та уклав кредитний договір.

Відтак, 28.12.2017р. між фізичною особою підприємцем Немировським Леонідом Володимировичем та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № Б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних Анкети-заяви та Умов.

Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України, які регулюють кредитні відносини.

Відповідно до пунктів 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.1.1., 3.2.8.3.1.3. Умов, повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу на протязі 6 місяців користування кредитом на вибір клієнта за погодженням банку. Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно з п.3.2.8.5, 3.2.8.5.2., 3.2.8.5.3. клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.8.3.2. Повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п.3.2.8.9.1. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.2.

За змістом п.3.2.8.3.2 Умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в в розмірі, що зазначені в пункті 1.4. Заяви.

Пункти 3.2.8.9.2., 3.2.8.9.3. Умов передбачають, що нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується. Сплата процентів за корисування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п.3.2.8.3.1).

Пунктами 1.3., 1.5. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців з моменту видачі коштів. Порядок погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві.

Згідно з п.1.6. заяви, у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.3.2.8.10.1., 3.2.8.10.3., у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., п.3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього Договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у відсотках річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення договору між позивачем та фізичною особою - підприємцем Немировським Л.В. останній перебував у статуті фізичної особи-підприємця. Вказане підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим на запит Господарського суду Львівської області від 04.12.2019р. за станом на 28.12.2017р. На момент звернення позивача з позовом до суду господарська діяльність фізичної особи - підприємця Немировського Л.В. припинена.

Відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Наведена вище позиція суду, відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у його постанові від 25.06.2019р. у справі № 904/1083/18.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2017р. на підставі укладеного Договору, позивачем перераховано на поточний рахунок ФОП Немировського Л.В. 50000грн., що підтверджується відповідною випискою долученою позивачем до позовної заяви. Факт перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів в розмірі 50000грн. підтверджується відповідачем у поданому суду відзиві на позовну заяву.

Відповідачем частково, в сумі 4166,67грн., сплачено позивачу заборгованість по Договору. Вказане підтверджується поданою позивачем випискою банку по рахунку відповідача.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 45833,33грн.

На день вирішення спору у справі судом, у матеріалах справи немає та відповідачем у справі не подано суду доказів, які б спростували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення відповідачем позивачу заборгованості за кредитом в сумі 45833,33грн. За таких обставин, позовні вимоги в сумі 45833,33грн. обґрунтовані та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Здійснивши обрахунок заявленої позивачем до стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за кредитом, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та обрахувавши заборгованість з пені, суд дійшов висновку, що такі обґрунтовані та підлягають до задоволення в заявлених сумах.

Що стосується доводів відповідача, викладених у його відзиві на позовну заяву, а саме про те, що при підсумуванні усіх зазначених позивачем сум в позовних вимогах, загальна сума заборгованості мала б дорівнювати 89606грн., тоді як позивачем зазначена сума 89606,67грн., то суд зазначає наступне.

Позивачем, згідно прохальної частини позовної заяви, заявлено до стягнення з відповідача заборгованість розмірі 89606,67грн., з яких: 45833,33грн., заборгованість за кредитом; 14916,67грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 18559,72грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 10296,95грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

При підсумуванні заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії загальна сума заборгованості складає 89606,67грн. Тобто, позивачем вірно зазначено ціну позову, а такі посилання відповідача у відзиві є хибними.

Щодо посилань відповідача, викладених у відзиві, на розбіжність розрахунків в частині нарахованої позивачем до стягнення пені та заборгованості зі сплати процентів, то суд зазначає, що правильність нарахування позивачем пені та відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість судом перевірялась та відповідні розрахунки судом здійснювались.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач не представив доказів погашення заборгованості перед позивачем, або доказів, які спростовують позовні вимоги, або доказів мирного врегулювання спору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Немировського Леоніда Володимировича про стягнення заборгованості за Договором № б/н від 28.12.2017р. підлягають задоволенню повністю в розмірі 89606,67грн., з яких: 45833,33грн., заборгованість за кредитом; 14916,67грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 18559,72грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 10296,95грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 626, 627, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 229, 230, 231, 232 ГК України, ст.ст.2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк " (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) до Немировського Леоніда Володимировича ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити повністю.

Стягнути з Немировського Леоніда Володимировича ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк " (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) заборгованість в розмірі 89606,67грн. (45833,33грн. - заборгованість за кредитом; 14916,67грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 18559,72грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; 10296,95грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії) та 1921 грн. судового збору.

2.Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17.02.2020р.

Суддя Бортник О.Ю.