ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" лютого 2020 р. м. ХарківСправа № 922/4327/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корт-07», м. Ізюм
про стягнення коштів у сумі 185 940,00 грн.,-
ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року, через засоби поштового зв`язку, Акціонерне товариство Українська залізниця (позивач) звернулось до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Корт-07 (відповідач) про стягнення коштів у сумі 185 940,00 грн. Матеріали позовної заяви зареєстровано в суді 27 грудня 2019 року з присвоєнням номеру справи № 922/4327/19.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/4327/19; розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

При цьому, постановляючи ухвалюючи про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 5 статті 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Враховуючи наявність спору між сторонами в даному випадку, що виключає можливість розгляду даної справи в порядку наказного провадження, суд відповідно має визначити в порядку спрощеного чи загального позовного провадження підлягає розгляду ця справа. Згідно приписів частини 1 статті 247 ГПК України у спрощеному позовному провадженні господарський суд розглядає малозначні справи. До пункт 1 частини 5 статті 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн. станом на час звернення із позовом до суду). З огляду на предмет позову (стягнення коштів у розмірі 185 940,00 грн.) та імперативні приписи частини 7 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, оскільки справа є малозначною і, відповідно, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судом було постановлено відповідну ухвалу.

Особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження врегульовані нормою статті 252 Господарського процесуального кодексу України, так, за умовою частини 2 даної статті, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. До частини 3 даної статті, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу, оскільки ухвалою суду від 28 грудня 2019 року ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи, що процесуальні дії сторін, з огляду на частину 3 статті 252 ГПК України, обмежуються 30-денним строком, який обліковується з моменту відкриття провадження у справі (тобто з 29 грудня 2019 по 27 січня 2020 року).

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року про відкриття провадження у справі, встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухали суду для подання відзиву на позов, встановлено позивачеві строк для подання відповіді на відзив у п`ять днів з дня отримання відзиву на позов та встановлено відповідачу строк для подання заперечень у п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

Реалізуючи право, надане статтею 251 (з врахуванням процедури до статті 165) Господарського процесуального кодексу України, відповідач скерував до матеріалів справи відзив, який ухвалою від 22 січня 2020 року прийнятий до розгляду. При цьому, в даному процесуальному документі судом було акцентовано увагу на ту обставину, що надані відповідачем додатки не були засвідчені в установленому законом порядку.

Надалі (після закінчення 30-денного строку, який унормований частиною 3 статті 252 ГПК України) від представників сторін у справі до суду було скеровано чисельні документи, які, на думку останніх, обґрунтовують їх позиції по справі. При цьому, такі дії та подані документи, як за змістом так і за процедурою подання, не узгоджувались із нормами процесу, про що судом зазначено у відповідних ухвалах суду.

Суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Слід зазначити, що вказані висновки, в тому числі, відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до пункту 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

В даній справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, як вже було зазначено вище судом, з моменту закінчення 30-денного строку, сторони втрачають право на подання заяв по суті справи та розпочинається розгляд справи по суті та, відповідно, на даному етапі суд з`ясовує обставини справи та досліджує докази, які є в матеріалах справи.

Згідно частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У цьому контексті слід врахувати правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 08 листопада 2018 року у справі "Созонов та інші проти України", в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. На національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення у справах "Ейрі проти Ірландії" від 09 жовтня 1979 року, пункт 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява №38695/97, пункт 43, ECHR 2000-II).

Нерідко ЄСПЛ у власних рішеннях звертається до ствердження прав сторін по справі, що визначені частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як от в пункті 26 рішення від 15 травня 2008 року по справі "Надточій проти України" (заява №7460/03) ЕСПЛ зазначив про наступне: "Суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], no. 39594/98, пункт 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy), рішення від 28 серпня 1991 року, Серія A no. 208-B, пункт 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy), рішення від 12 жовтня 1992 року, Серія A no. 245-C, пункт 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), no. 54698/00, пункт 28, від 08 червня 2006 року).

З огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, що внормують, в тому числі, строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи активні дії сторін з формування матеріалів справи поза межами встановленого строку (тобто без додержання відповідної процесуальної процедури) та з метою надання можливості сторонам реалізації своїх процесуальних прав і обов`язків та забезпечення рівності і змагальності сторін, застосовуючи концепцію справедливого судочинства, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, на підставі частини 6 статті 250 ГПК України, суд, з власної ініціативи, прийшов до висновку про доцільність розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Як передбачено частиною 6 статті 250 ГПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно до статей 177, 181, 182 ГПК України в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Керуючись статтями 12, 165-167, 176-178, 181, 182, 232-236, частиною 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Справу № 922/4327/19 розглядати за правилами загального позовного провадження.

Почати у справі № 922/4327/19 підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 10 березня 2020 року об 11:00 годині. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, 2-й поверх, зал № 228).

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяв. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 ГПК України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов.

Звернути увагу сторін на те, що копії письмових доказів, які подаються, повинні бути оформлені у відповідності до вимог статті 91 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу підписано 19 лютого 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4327/19