СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2020 р. Справа № 922/2447/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Пушай В.І. , суддя Стойка О.В.,

за участі секретаря судового засідання Марченко В.О.,

за участі представників:

позивача (ФО ОСОБА_3) - адвокат Бекузаров Р.Е., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1278 від 27.07.2012 та ордеру серія АХ № 1006490 від 26.12.2019; адвокат Андрійко О.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2015 від 14.09.2016, ордеру № 1006491 від 26.12.2019;

1-го відповідача (ТОВ "Афаліна") - адвокат Закутько К.Е., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 002201 від 07.03.2018, ордер серія ХВ № 1722 від 13.01.2020; адвокат Корнева О.С., який діє на підставі ордеру серія ХВ № 2031 від 28.11.2019, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1160 від 10.01.2014;

2-го відповідача (учасника ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1) - ОСОБА_1 (особисто - паспорт серія НОМЕР_1 від 17.11.2000) та адвокат Чумаченко А.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2079 від 19.04.2017, ордер серія АХ № 1004626 від 02.12.2019;

третьої особи (Харківського МУЮ в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського МУЮ) - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача - ТОВ "Афаліна" (вх. № 3684Х/3) та апеляційну скаргу 2-го відповідача - учасника ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1 (вх. № 3716Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року (повний текст складено 11.11.2019) у справі № 922/2447/18

за позовом Фізичної особи ОСОБА_3 , м. Харків;

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", м. Харків;

2) Учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" ОСОБА_1 , м. Харків;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні першого відповідача - Харківське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, м. Харків;

про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсною угоди, визнання недійсним рішення, скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року фізична особа ОСОБА_3 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Афаліна" та учасника ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1 , в якому просила:

1. Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйловою Г.В. та зареєстрований з реєстрі за № 467;

2. Визнати недійсною угоду про виплату вартості частини майна ТОВ "Афаліна" від 21.05.2012, укладену між ОСОБА_3 та ТОВ "Афаліна";

3. Визнати недійсними рішення Загальних зборів ТОВ "Афаліна", оформлені Протоколом № 1/05-12 від 21.05.2012;

4. Визнати недійсними Зміни № 2 до Статуту ТОВ "Афаліна", зареєстровані 28.05.2012 за № 3009381;

5. Скасувати реєстраційні дії, вчинені державним реєстратором до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, стосовно ТОВ "Афаліна":

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 28.05.2012 р. № 3009381; зміна видів діяльності, зміна складу або інформації про засновників;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 03.12.2012 за № 4009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 25.01.2013 за № 5009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 27.11.2013 за № 6009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 03.12.2014 за № 7009381; зміна додаткової інформації;

- підтвердження відомостей про юридичну особу; 19.11.2015 за № 8009381; зміна додаткової інформації;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 18.05.2018 за № 9009381; зміна органу управління, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах юридичної особи; 18.05.2018 № 0009381; зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна відомостей про підписантів, зміна складу підписантів;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 29.08.2018 № 1009381; інші зміни;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 30.08.2018 № 2009381; зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

Крім того, позивач просила стягнути солідарно з відповідачів ТОВ "Афаліна" та ФО ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що особисте немайнове право ОСОБА_3 (позивача)на вихід зі складу учасників товариства було реалізовано нею відповідно до норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про господарські товариства" з попередженням виконавчого органу цього товариства з дати прийняття відповідної зави від 20.01.2012, тому з цієї дати у позивача виникло право на отримання вартості частки майна товариства, яке не могло бути предметом договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладеного 23.05.2012. На думку позивача, ОСОБА_1 , укладаючи спірний договір купівлі-продажу від 23.05.2012, мала за мету позбавлення ОСОБА_3 майнових прав на частку майна товариства та отримання його вартості внаслідок виходу позивача зі складу учасників. Вважає, що рішення загальних зборів товариства, оформлене протоколом №1/05 від 21.05.2012, не відповідає вимогам ст. 148 Цивільного кодексу України, ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", оскільки право виходу учасника не потребує будь-якої згоди інших учасників або виконавчого органу товариства, а право відчуження учасником товариства своєї частки іншому учаснику цього ж товариства не потребує вирішення загальними зборами та отримання відповідного дозволу. Прийняття загальними зборами рішення щодо перерозподілу часток у статутному капіталі до укладення відповідної угоди про відступлення частки в статутному капіталі порушує майнове право позивача на отримання вартості частки майна товариства, яке виникло з моменту подачі відповідної заяви до виконавчого органу ТОВ "Афаліна". На думку ОСОБА_3 , вимоги про визнання недійсними внесених після її виходу зі складу товариства змін до статутних документів та скасування їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі, є похідними від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів від 21.05.2012 та договору про купівлю-продаж частки у статутному капіталі від 23.05.2012, тому також підлягають задоволенню.

В процесі розгляду справи ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.09.2018 у справі № 922/2447/18 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні 1-го відповідача -Харківське міське управління юстиції в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

У листопаді 2018 року позивач - ОСОБА_3 подала до суду клопотання, в якому просила позов в частині вимог про визнання недійсною угоди про виплату вартості частини майна TOB "Афаліна" від 21.05.2012, укладеної між ОСОБА_3 та ТОВ "Афаліна", залишити без розгляду. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.12.2018 у справі № 922/2447/18 позовні вимоги в частині визнання недійсною угоди про виплату вартості частини майна TOB "Афаліна" від 21.05.2012, укладеної між ОСОБА_3 та ТОВ "Афаліна", залишено без розгляду.

1-й відповідач -ТОВ "Афаліна" подало суду клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.12.2018 у справі № 922/2447/18(т. 3 а.с. 55-74), залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 (т. 3 а.с. 268-288), у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення місцевого та апеляційного господарських судів обґрунтовані тим, що при проведенні Загальних зборів ТОВ "Афаліна" від 21.05.2012 був дотриманий кворум, оскільки на зборах були присутні учасниці товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які в сукупності володіли 100% часток у статутному капіталі товариства. Вартість частини майна товариства, виходячи з розрахунку чистих активів юридичної особи, яка визначається пропорційно частці позивача в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення), дорівнює негативному показнику, отже, фактично не підлягає виплаті при виході учасниці з товариства. Вільне волевиявлення ОСОБА_3 щодо наміру виходу зі складу учасників товариства підтверджується укладеним між нею та ОСОБА_1 договором купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна", який посвідчено 23.05.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйловою Г.В. та зареєстровано за №467. З огляду на те, що вимога про визнання недійсними Змін №2 до Статуту ТОВ "Афаліна", зареєстрованих 28.05.2012 за №3009381, є похідною від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Афаліна", оформленого протоколом №1/05-12 від 21.05.2012, місцевий та апеляційний господарські суди відмовили в задоволенні цієї вимоги. Також господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про безпідставність доводів позивача, що укладенням спірного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012 у зв`язку з виходом ОСОБА_3 зі складу учасників, остання була введена в оману іншою стороною договору, з огляду на недоведеність відповідних обставин належними доказами, на підставі яких можливо встановити умисел ОСОБА_1 ввести в оману позивача - ОСОБА_3 . Вимога про скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ "Афаліна" залишена без задоволення господарськими судами попередніх інстанцій, оскільки цю вимогу пред`явлено до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, яке не є відповідачем у даній справі.

Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 922/2447/18 (т. 4 а.с. 174-198) постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 та рішення Господарського суду Харківської області від 27.12.2018 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012, справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 та рішення Господарського суду Харківської області від 27.12.2018 у справі № 922/2447/18 змінено, виключено з їх мотивувальних частин висновки, що стосуються порядку і способу визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядку і строків її виплати. В решті постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 та рішення Господарського суду Харківської області від 27.12.2018 у справі № 922/2447/18 залишено без змін з підстав, наведених у мотивувальній частині цієї постанови.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Харківської області від 31.10.2018 у справі № 922/2447/18 задоволено позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012. Визнано недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйловою Г.В. та зареєстрований в реєстрі № 467. Стягнуто з ТОВ "Афаліна" на користь ОСОБА_3 881 грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 881 грн судового збору (т. 7 а.с. 6-25).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_3 про вихід зі складу учасників ТОВ "Афаліна" від 20.01.2012 була подана уповноваженій особі - директору ТОВ "Афаліна" ОСОБА_5, тобто товариство було в належний спосіб повідомлено про вихід учасника ОСОБА_3 та припинення з настанням місячного строку в указаної особи корпоративних права щодо участі в ТОВ "Афаліна". Тобто, зі спливом місячного строку із дати повідомлення товариства, а саме: з 21.02.2012, ОСОБА_3 є такою, що вийшла із товариства та, відповідно, позбулась прав учасника товариства, передбачених ст. 10 Закону України „Про господарські товариства", одночасно набувши прав учасника, який вибув, зокрема, права на виплату вартості частини майна товариства, пропорційно частки у статутному (складеному) капіталі, а також права на виплату належної їй частки прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту її виходу (ст. 54 названого Закону) (майнові права).Отже, станом на дату проведення загальних зборів 21.05.2012 позивачка добровільно, в односторонньому порядку, реалізуючи власне волевиявлення, шляхом подання заяви про вихід від 20.01.2012, припинила корпоративні правовідносини із товариством та вийшла 21.02.2012 зі складу учасників ТОВ "Афаліна". Розгляд загальними зборами ТОВ "Афаліна" 21.05.2012 та відповідно постановлення рішення, яке оформлене протоколом загальних зборів № 1/05-12 про виведення ОСОБА_3 зі складу учасників товариства на підставі поданої нею заяви, є офіційним письмовим документом, який породжує певні правові наслідки, пов`язані із приведенням у відповідність статутних документів ТОВ "Афаліна" у зв`язку з виходом позивачки зі складу учасників зазначеного товариства. Договір купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012 підписаний з боку продавця - ОСОБА_3 . Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 не мала повноважень на укладення зазначеного договору, оскільки з 21.02.2012 втратила корпоративні права учасника ТОВ "Афаліна" через подану нею заяву про вихід від 20.01.2012 та не мала права власності на предмет купівлі-продажу - частки у розмірі 50% у статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна", що, в свою чергу, свідчить про невідповідність спірного правочину вимогам чинного законодавства, тому суд визнав недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйловою Г.В. та зареєстрований з реєстрі за № 467.

1-й відповідач - ТОВ "Афаліна" 29.11.2019 звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 3684Х/3), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 31.10.2018 у справі № 922/2447/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (т. 7 а.с. 62-71).

2-й відповідач - учасник ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1 02.12.2019 також звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 3716Х/3), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 31.10.2018 у справі № 922/2447/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 7 а.с. 101-112).

Зазначені апеляційні скарги обґрунтовані відсутністю доказів направлення заяви ОСОБА_3 про вихід зі складу учасників ТОВ "Афаліна" від 20.01.2012 на адресу ТОВ "Афаліна" та отримання товариством цієї заяви. Скаржники вважають неналежними доказами свідчення ОСОБА_5 , який станом на 2012 рік був директором ТОВ "Афаліна", щодо змісту та дати отримання ним заяви ОСОБА_3 про вихід зі складу учасників товариства від 20.01.2012, у зв`язку з їх неоднозначністю. Не погоджуються з висновком суду першої інстанції про відсутність у ОСОБА_3 права власності на частку в статутному капіталі товариства в розмірі 50% станом на дату укладення спірного договору - 23.05.2012. 1-й та 2-й відповідачі вважають, що загальними зборами ТОВ "Афаліна" не приймалось рішення про внесення змін до установчих документів товариства у зв`язку з виходом ОСОБА_3 зі складу учасників товариства та посилаються на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо оформлення таких змін до установчих документів товариства та державної реєстрації припинення у ОСОБА_3 права власності на частку в статутному капіталі. Зазначають, що судом першої інстанції не враховано наявність фактичних обставин щодо подальшої участі ОСОБА_3 ,як учасника ТОВ "Афаліна" , в управлінні товариством, а саме: участь у загальних зборах учасників 21.05.2012. Вважають, що в протоколі загальних зборів № 1/05-12 від 21.05.2012 не міститься відомостей про те, що зборами розглядалась заява ОСОБА_3 про вихід зі складу учасників товариства від 20.01.2012, натомість цей протокол (графа «На зборах присутні») свідчить про те, що ОСОБА_3 як учаснику ТОВ "Афаліна" належить частка в статутному капіталі товариства в розмірі 50% та сама ОСОБА_3 як голова зборів запропонувала ОСОБА_1 скористатися переважним правом купівлі її частки та укласти відповідну угоду (Друге питання Порядку денного). Отже, підписуючи особисто спірний договір купівлі продажу частки в статутному (складному) капіталі ТОВ «Афаліна» від 23.05.2012, ОСОБА_3 діяла як власник майна - частки у статному капіталі ТОВ «Афаліна» у розмірі 50% та за власною волею здійснила продаж цієї частки ОСОБА_1 . Скаржники вважають, що Свідоцтво № 1 (про внесення вкладу до статутного капіталу), видане ОСОБА_3 21.05.2012 за вих. № 94 директором ТОВ «Афаліна» ОСОБА_9 як учаснику ТОВ «Афаліна», на яке міститься посилання у п. 2 договору купівлі продажу частки в статутному (складному) капіталі ТОВ «Афаліна» від 23.05.2012, підтверджує, що позивач станом на дату укладення цього договору була власником частки в статутному капіталі ТОВ «Афаліна» у розмірі 50%. Тобто, ОСОБА_3 не відмовилася від свого права власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Афаліна» шляхом виходу зі складу учасників та за власним волевиявленням 23.05.2012 реалізувала своє право продажу частки у статутному капіталі на користь ОСОБА_1 .

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі № 922/2447/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами 1-го відповідача - ТОВ "Афаліна" (вх. № 3684Х/3) та 2-го відповідача - учасника ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1 (вх. № 3716Х/3), встановлено строк для подання відзивів на апеляційні скарги, призначено розгляд справи на 14.01.2020.

В судовому засіданні 14.01.2020 апеляційні скарги 1-го відповідача - ТОВ "Афаліна" (вх. № 3684Х/3) та 2-го відповідача - учасника ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1 (вх. № 3716Х/3) об`єднано в одне апеляційне провадження для сумісного розгляду, оголошено перерву в судовому засіданні до 04.02.2020 о 14:00 год.

1-й відповідач - ТОВ "Афаліна" 14.01.2020 за вх. № 303 подав клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема: листа прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 від 13.01.2020 № 03-17-7582-19 з доданим до зазначеного листа Витягом від 13.01.2020 з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000982.

Крім того, 1-й відповідач - ТОВ "Афаліна" 27.01.2020 за вх. № 786 подав клопотання про поновлення строку на подання до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07.05.2019 та постанови Харківського апеляційного суду від 06.11.2019 у справі № 642/6890/18; Свідоцтва № 1 про внесення вкладу до статутного капіталу від 21.05.2012; відповіді № 88/01-16 від 28.11.2019 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйлової Г.В.; листа прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 від 13.01.2020 № 03-17-7582-19 та Витягу від 13.01.2020 з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000982.

Представник позивача 31.01.2020 за вх. № 958 подав заперечення на клопотання 1-го відповідача про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

Представники 1-го та 2-го відповідачів - ТОВ "Афаліна" в судовому засіданні 04.02.2020 підтримали апеляційні скарги та клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

Представники позивача - ФО ОСОБА_3 в судовому засіданні 04.02.2020 підтримали відзиви на апеляційні скарги 1-го та 2-го відповідача та заперечення на клопотання 1-го відповідача про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

Розглянувши заявлені 1-м відповідачем клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів та про поновлення строку на подання до матеріалів справи додаткових доказів, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення зазначених клопотань в частині долучення до матеріалів справи рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07.05.2019 у справі № 642/6890/18 та Свідоцтва № 1 про внесення вкладу до статутного капіталу від 21.05.2012, оскільки заявником не надано належних доказів поважності причин щодо неможливості подати суду першої інстанції зазначені документи, та в частині долучення до матеріалів справи постанови Харківського апеляційного суду від 06.11.2019 у справі № 642/6890/18, відповіді № 88/01-16 від 28.11.2019 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйлової Г.В., листа прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 від 13.01.2020 № 03-17-7582-19 та Витягу від 13.01.2020 з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000982, оскільки вказані документи не були та не могли бути предметом розгляду під час розгляду справи в суді першої інстанції через те, що їх на той момент ще взагалі не існувало.

За приписами ч. 1, 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представник 3-ї особи - Харківського МУЮ в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського МУЮ в судове засідання 04.02.2020 не прибув, хоча про місце, день і час розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим зворотним рекомендованим повідомленням № 596.

У відповідності до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи вищезазначене, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду рішення господарського суду першої інстанції без участі 3-ї особи - Харківського МУЮ в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Харківського МУЮ.

Дослідивши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційних скаргах, а також у відзивах на зазначені апеляційні скарги, вислухавши пояснення представників учасників справи в судових засіданнях, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг 1-го та 2-го відповідачів та скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі, з огляду на таке.

Підставу позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі- продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ «Афаліна» позивачка обґрунтовує тим, що немайнове право на вихід з товариства було реалізовано учасником товариства ОСОБА_3 попередженням виконавчого органу товариства з дати прийняття заяви від 20.01.2012. Зазначає , що договір купівлі- продажу частки в статутному капіталі від 23.05.2012 було укладено нею з ОСОБА_1 під впливом обману , оскільки ОСОБА_1 ввела позивачку в оману відносно природи договору та змусила укласти цей договір навмисно скривши той факт, що укладення угоди від 21.05.2012 про виплату вартості Ѕ частки майна товариства фактично виключає можливість укладання договору купівлі-продажу частки від 23.05.2012, оскільки на її думку вони є альтернативними правочинами щодо розпорядження учасником належної йому частки в статутному капіталі товариства. Вважає укладанням договору купівлі- продажу ОСОБА_1 мала на меті позбавити позивачку майнових прав на частку майна товариства та отримання його вартості внаслідок виходу позивачки зі складу учасників. Інших підстав позову в цій частині позивачкою не заявлено.

Верховний Суд, скасовуючи судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012,зазначив, що судам при новому розгляді справи слід врахувати наведене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи; з`ясувати, чи була позивачка на момент укладання договору власником майна (частки), яке вона продавала, та встановити дату виходу позивачки з товариства і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Вимогами ст. 316 ГПК України встановлено обов`язковість вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На виконання зазначених вказівок, судовою колегією встановлено наступне.

19.10.1994 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 укладено засновницький договір про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" (т.1 а.с. 25-27).

Державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ "Афаліна" (код 22701074) проведено 27.10.1994, та відомості про неї до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено 29.04.2005 за № 0009381, що підтверджується Витягом із зазначеного реєстру від 17.08.2018 № 23833316 (т. 1 а.с. 41-43).

Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Афаліна", оформленим Протоколом № 1/03-10 від 03.03.2010, внесено Зміни № 1 до п. 1.2. ст. 1, п. 8.2 ст. 8 та п. 10.2.5 ст. 10 Статуту товариства (т. 1 а.с. 35), за змістом яких учасниками товариства стали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , частки яких в Статутному капіталі (фонді) Товариства були рівними та складали по 187 (сто вісімдесят сім) гривень 50 копійок - по 50,0% Статутного капіталу Товариства у кожній. Державну реєстрацію зазначених змін до Статуту Товариства проведено 18.03.2010 номер запису 009381.

Користуючись правом на вихід із складу учасників товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України (в редакції, які діяла станом на 2012 рік) та вимог Статуту ТОВ "Афаліна" (в редакції, що діяла станом на 2012 рік), ОСОБА_3 повідомила заявою від 20.01.2012 про свій намір вийти зі складу учасників ТОВ "Афаліна" (код 22701074), зазначивши при цьому в заяві, що розмір її частки в статутному капіталі товариства складає 50,0%, що становить 187 (сто вісімдесят сім) гривень 50 копійок (т. 1 а.с. 36).

Крім того, в заяві ОСОБА_3 зазначила, що на підставі п. 8.8 Статуту ТОВ "Афаліна" та ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», товариство повинно виплатити їй вартість частини майна, пропорційну її частці в статутному капіталі ТОВ "Афаліна", заяву було передано директору ТОВ "Афаліна" - ОСОБА_9, про що свідчить його підпис на даній заяві.

Відповідно до вимог чч. 1, 2 ст. 148 Цивільного кодексу України (в редакції, які діяла станом на 2012 рік), учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці в статутному капіталі.

Статтею 9.1 Статуту ТОВ "Афаліна" в редакції з урахуванням Змін № 1 до зазначеного статуту, внесених Рішенням Загальних зборів учасників від 03.03.2010 (тобто в редакції, що діяла станом на 2012 рік - т. 1 а.с. 28-34, 35), учасники товариства мають право:

- вийти в установленому порядку з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше як за один місяць до виходу (вказаний строк може бути змінено за рішенням, яке приймається простою більшістю голосів присутніх на загальних зборах учасників товариства);

- передати або продати свою частку (її частину) іншим учасникам або третім особам в порядку, визначеному цим статутом та чинним законодавством України.

Отже, за змістом зазначених норм право на вихід з товариства є безумовним суб`єктивним правом учасника, яке не залежить від згоди товариства чи інших його учасників та реалізація якого має наслідком припинення корпоративних відносин між учасником і товариством. При цьому на учасника покладається обов`язок повідомити товариство про свій вихід шляхом подання або вручення відповідної заяви.

Враховуючи викладене, вихід учасника з товариства має наслідком припинення корпоративних правовідносин між учасником і товариством, і з моменту виходу учасник втрачає право брати участь в управлінні товариством.

Натомість, правовим наслідком виходу учасника з товариства є виникнення у нього майнових прав на отримання вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, виплата якої проводиться в порядку і в строки, встановлені законом.

Таким чином, з моменту виходу учасника з товариства відбувається трансформація корпоративних прав в майнові права на отримання вартості частини майна.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що реалізувавши своє право на вихід з ТОВ « Афаліна» шляхом подання заяви 20.01.2012 року, Позивачка втратила право на участь в управлінні Товариством.

Разом з тим, судова колегія вважає, що Позивачка не втратила права власності на частку в статутному капіталі Товариства до моменту укладення договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі за наступних підстав.

За змістом загальної норми ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

3. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

4. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Вимогами ст. 53. Закону України «Про господарські товариства», передбачений перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи, за змістом якої Учасник товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у

статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов`язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

Статтею 167 Господарського кодексу України передбачено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відповідності до ст. 89 Господарського кодексу України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

За приписами ст. 97 Цивільного кодексу України, органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 145 Цивільного кодексу України та статтею 58 Закону України «Про господарські товариства» (в редакціях, які діяли на час спірних правовідносин), визначено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначена ч. 4 ст. 145 Цивільного кодексу України та ст. 59 Закону України «Про господарські товариства»(в редакціях, які діяли на час спірних правовідносин), згідно з якими до виключної компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить виключення учасника з товариства, зміна розміру статутного капіталу товариства, внесення змін до статуту.

Згідно з п. 10.2.3 ст. 10 Статуту ТОВ "Афаліна" (в редакції, що діяла станом на 2012 рік), до компетенції Загальних зборів учасників Товариства, зокрема, належало:

- вирішення питання про придбання Товариством частки учасника;

- виключення учасника з Товариства.

За таких підстав судова колегія вважає необґрунтованими та не заснованими на вимогах закону доводи Позивача та суду першої інстанції про те, що 20.01.2012 року відбувся перехід права власності на частку в статутному капіталу Товариства шляхом подання директору товариства вищенаведеної заяви ОСОБА_3 про вихід з учасників Товариства та позивачка втратила це право і вже не могла ним розпорядитися шляхом продажу своєї частки іншому учаснику Товариства до моменту внесення та реєстрації відповідних змін до Статуту.

Матеріалами справи встановлено, що питання виходу ОСОБА_3 зі складу учасників товариства на підставі її заяви, а також порядок переходу частки у статутному капіталі товариства та внесення у зв`язку з цим змін до Статуту, розглядалось на Загальних зборах учасників ТОВ "Афаліна" 21.05.2012 (Протокол № 1/05-12 - т. 1 а.с. 37), на яких були присутні обидві сторони.

Будь-яких доказів, що до цього моменту Позивачка здійснила відчуження права власності на частку статутного капіталу, передавши її іншій особі- сторонами не надано.

Згідно зі змістом протоколу від 21.05.2012 № 1/05-12 загальними зборами ТОВ "Афаліна", в ході розгляду зборами учасників товариства першого питання порядку денного - «Прийняття рішення щодо виходу учасника ОСОБА_3 зі складу учасників товариства», було заслухано:

1) ОСОБА_3 , яка подала заяву про виведення її зі складу учасників товариства;

2) ОСОБА_1 , яка не заперечувала проти виходу ОСОБА_3 зі складу учасників товариства.

За результатами розгляду по першому питанню порядку денного Постановили:

- відповідно до розглянутої заяви ОСОБА_3 про виведення її зі складу учасників - вивести ОСОБА_3 зі складу учасників ТОВ "Афаліна";

По другому питанню порядку денного - «Прийняття рішення про порядок переходу частки у статутному капіталі товариства учасника ОСОБА_3 та перерозподіл статутного капіталу товариства», було заслухано:

1) ОСОБА_3 , яка запропонувала ОСОБА_1 скористатися переважним правом купівлі її частки та укласти відповідну угоду;

2) ОСОБА_1 , яка погодилась із пропозицією ОСОБА_3 щодо купівлі частки та укладення про це відповідної угоди, та запропонували перерозподілити частки у статутному капіталі товариства наступним чином: ОСОБА_1 - 100% статутного капіталу товариства, що складає 375,00 грн.

За результатами розгляду по другому питанню порядку денного Постановили:

- укласти між учасниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 угоду про купівлю-продажу (або іншу угоду про відступлення) частки учасника у статутному капіталі товариства;

- у зв`язку зі зміною складу товариства перерозподілити частки у статутному капіталі товариства наступним чином: ОСОБА_1 - 100% статутного капіталу товариства, що складає 375,00 грн.

Також загальними зборами ТОВ "Афаліна" від 21.05.2012 (протокол від 21.05.2012 № 1/05-12) було вирішено внести зміни до Статуту ТОВ "Афаліна", у зв`язку зі зміною складу засновників та провести державну реєстрації таких змін (пп. 3, 4 порядку денного).

Протокол загальних зборів від 21.05.2012 № 1/05-12 підписано головою зборів ОСОБА_3 та секретарем зборів ОСОБА_1 .

Отже, з моменту подання заяви про вихід з учасників Товариства та до моменту внесення відповідних змін до Статуту, Позивачка скористалася своїм правом власника на вільне розпорядження своїм майном, запропонувавши придбати у неї частку в статутному капіталі Товариства, отримала згоду іншої сторони, а також самого Товариства та реалізувала своє право на укладення договору купівлі-продажу 23.05.2012.

23.05.2012 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" (т. 1 а.с. 39). Належність майна підтверджується установчими документами товариства та свідоцтвом про право власності учасника на частку в статутному капіталі товариства від 21.05.2012 (п. 2 договору).

Відповідно до п. 1 зазначеного договору купівлі-продажу частки, ОСОБА_3 продає, а ОСОБА_1 купує частку в розмірі 187,50 грн, що становить 50% статутного (складеного) капіталу ТОВ "Афаліна", належної ОСОБА_3 і сплачує за нею обговорену грошову суму.

Пунктом 6 договору купівлі-продажу частки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , встановлено, що продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 187,50 грн, які ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 під час оформлення цього договору.

В пункті 7 договору сторони визначили, що підписами під цим договором підтверджується факт повного розрахунку, а саме: продавець ОСОБА_3 своїм підписом підтверджує факт одержання від покупця ОСОБА_1 коштів в сумі 187,50 грн та відсутність зі свого боку по відношенню до покупця претензій фінансового характеру.

Цей договір був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мануйловою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 467.

28.05.2012, на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Афаліна" від 21.05.2012 № 1/05-12, договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 23.05.2012 та інших документів, державним реєстратором Харківської міської ради Харківської області проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Афаліна" номер запису № 3009381.

За змістом ст. 202, ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, головним елементом договору є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків.

Вимагаючи визнати цій Договір недійсним, Позивачка в позовній заяві, а також в поясненнях посилається на порушення її права на вільне волевиявлення при укладенні спірного договору з боку Відповідачки, наполягаючи, що цей Договір укладений внаслідок введення її в оману ОСОБА_1 .

Інших обставин, якими Позивачка обґрунтовує позовні вимоги в оскаржуваній частині вимог не заявлено, підстави позову протягом розгляду справи в суді першої інстанції не змінно, заяву про вихід за межи позовних вимог не надано.

За таких обставин, посилання ОСОБА_8 на введення її в оману щодо укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 23.05.2012 не підтверджується матеріалами справи, фактичними діями сторін та розміром частки ОСОБА_3 у статутному капіталі Товариства - 187 гривень 50 копійок, що становить 50,0% статутного капіталу. Сплата цієї суми підтверджена п. 7 договору, підписами ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та нотаріальним посвідченням договору від 23.05.2012.

Оскільки частка в статутному капіталі товариства є майновим правом, яке відчужується за договором купівлі-продажу як товар, то нездійснення розрахунків між сторонами не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним, наслідком невиконання обов`язків за цим договором може бути розірвання договору купівлі-продажу.

Колегія суддів апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України враховує викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2017 у справі № 909/1294/15 правову позицію, згідно з якою підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 927/807/18.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012., оскільки Позивачем не надано доказів відчуження нею права власності на її частку в статутному капіталі товариства до укладення спірного договору в установленому законом порядку, а також укладення спірного договору внаслідок введення її в оману Відповідачкою.

Судова колегія вважає недоцільним дослідження питання щодо спливу строку позовної давності, оскільки порушення права позивачки в межах заявлених позовних вимог не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Харківської області від 31.10.2019 у справі № 922/2447/18 ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За приписами ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу, у разі ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення у справі, цей суд змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що господарським судом апеляційної інстанції частково задоволено апеляційні скарги 1-го та 2-го відповідачів та скасовано рішення місцевого господарського суду та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному (складеному) капіталі ТОВ "Афаліна" від 23.05.2012, судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви в зазначеній частині, не підлягає відшкодуванню, а судовий збір за подання апеляційної скарги, сплачений 1-м відповідачем - ТОВ "Афаліна" та 2-м відповідачем - учасником ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1 , має бути відшкодований апелянтам за рахунок позивача по 2643,00 грн кожному.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Керуючись ст. 129 Конституції України, п. 2 ч. 1 та ч. 14 ст. 129, ч. 6 ст. 233, ст.ст. 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу 1-го відповідача - ТОВ "Афаліна"(вх. № 3684Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року по справі № 922/2447/18 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу 2-го відповідача - учасника ТОВ "Афаліна" ОСОБА_1 (вх. № 3716Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року по справі № 922/2447/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року по справі № 922/2447/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна" (61177, м. Харків, пров. Пластичний, 9) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.02.2020 у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка