ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.02.2020р. Справа № 917/1487/19
Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши заяву Приватного підприємства "Торговий дім "Мегаполіс - ХХІ" (вх. № 917 від 27.01.2020р.) про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1487/19
про стягнення 1 850 966,42грн.
Приватне підприємство "Торговий дім "Мегаполіс - ХХІ" (позивач) звернулося до господарського суду Полтавської області із позовною заявою (вх. № 1737/19 від 22.08.2019р.) до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач) про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу (поставки) товарів від 20.03.2018р. № 04/18-Б у розмірі 1 850 966,42 грн., з яких: 1 640 268,00 грн. - основний борг, 1,64 грн. - штраф, 524,89 грн. - пеня, 160 582,24 грн. - інфляційні втрати, 49 589,65 грн. - 3% річних.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.01.2020р. у справі № 917/1487/19 позовні вимоги Приватного підприємства "Торговий дім "Мегаполіс - ХХІ" задоволено частково. Присуджено до стягнення з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В. Черновола (Куйбишева), 22а, ) на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Мегаполіс - ХХІ" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, 6, ) 1 640 268,00 грн. основного боргу, 1,64грн. штрафу, 524,89 грн. пені, 49 589,65 3% річних та 147 907,79 грн. інфляційних втрат, а також 27 574,38грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині - у позові відмовлено.

27.01.2020р. до господарського суду надійшла заява Приватного підприємства "Торговий дім "Мегаполіс - ХХІ" (вх. № 917 ) про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1487/19 про стягнення з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000,00грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що до закінчення судових дебатів у справі, в судовому засіданні 19.12.2019р. представник позивача усно заявив, що докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть ним надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Згідно штампу підприємства зв"язку заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач здав на поштове відділення 21.01.2020р. (останній день строку), до господарського суду зазначена заява надійшла 27.01.2020 р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду Полтавської області. Відтак, враховуючи приписи ч. 7 ст. 116 ГПК України, вказана заява подана до суду з дотриманням п`яти-денного строку з дня ухвалення рішення суду (16.01.2020р.).

За приписами ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки у рішенні господарського суду Полтавської області від 16.01.2020р. по справі № 917/1487/19 не було здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу (про що зазначено в рішенні), які поніс позивач, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що відповідач при розгляді справи № 917/1487/19 у відзиві на позовну заяву (а.с. 84-104) виклав свою правову позицію щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд не вбачає за необхідне викликати сторони в судове засідання для прийняття додаткового рішення по справі. В зв`язку з цим додаткове рішення ухвалюється без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 84-104) заперечує щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає їх документально не обґрунтованими. Зокрема, вказує, що орієнтований розрахунок судових витрат, наведений у позовній заяві, не підтверджується детальним описом робіт, виконаних адвокатом; позовна заяв підписана директором позивача, а не адвокатом, що, на думку відповідача, не може свідчити про надання правової допомоги при підготовці позову; в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, що виключає представництво адвокатом інтересів позивача в судовому засіданні.

При ухваленні додаткового рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач в тексті позовної заяви надав суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, що складаються з :

- судового збору в сумі 27 764,50грн.;

- витрат на професійну правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 10/04/19 від 10.04.2019р. в сумі 30 000,00грн.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач надав суду:

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом;

- копії актів приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором № 10/04/19 від 10.04.2019р. за № 1 від 13.08.2019р., № 2 від 15.01.2020р.;

- копії рахунків на оплату послуг адвоката від 31.07.2019р., від 15.01.2020р.

- копії платіжних доручень № 664 від 13.08.2019р., № 2050 від 20.01.2020р.

До позовної заяви позивачем залучено копію Договору № 10/04/19 про надання правової допомоги від 10.04.2019р. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2447 виданого гр. ОСОБА_1 30.10.2018р.

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення була направлена ним на адресу відповідача (відповідні докази додано до заяви), проте від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надходило. У відзиві на позов (вх. № 12405 від 11.11.2019р.) відповідач просить суд в задоволенні позову в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем укладено Договір про надання правової допомоги № 10/04/19 від 10.04.2019р. з адвокатом Шулік Оленою Йосипівною та сплачено за вказаним Договором 21 000,00грн. (платіжне доручення № 664 від 13.08.2019р. на сумі 15 000,00грн., № 2050 від 20.01.2020р. на суму 6 000,00грн.)

На замовлення позивача представником позивача було надано відповідні послуги правової допомоги (що становлять предмет договору про надання правової допомоги № 10/04/19 від 10.04.2019р.), що підтверджується актами приймання - передачі наданої правової допомоги № 1 від 13.08.2019р. та № 2 від 15.01.2020р., а також Детальним описом робіт (наданих послуг) від 20.01.2020р.

Суд встановив, що позивачем надано належні та достатні докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 21 000,00 грн.

Щодо заперечень відповідача у відзиві на позов суд зазначає, що підписання позовної заяви директором позивача, а не його адвокатом, не спростовує факт надання адвокатом послуг по підготовці позовної заяви, яка полягає зокрема, в опрацюванні законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, складанні позовної заяви, здійсненні розрахунку позову тощо.

В реагування на посилання відповідача на те, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, що, як стверджує відповідач, виключає представництво адвокатом інтересів позивача в судовому засіданні, суд зазначає, що згідно акту № 2 від 15.01.2020р. приймання - передачі наданої правової допомоги за Договором № 10/04/19 від 10.04.2019р. та детального опису робіт (наданих послуг) в оплату послу адвоката позивачем включено послуги з представлення адвокатом інтересів позивача в судових засідання 21.11.2019р. та 19.12.2019р. Факт присутності адвоката в даних судових засідання підтверджується матеріалами справи.

Посилання відповідача на відсутність детального опису робіт (наданих послуг) спростовується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України розподілу підлягають судові витрати, які складаються із розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що рішенням суду у справі № 917/1487/19 позовні вимоги задоволені частково, понесені позивачем судові витрати з оплати правничої допомоги покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36039, м. Полтава, вул. В. Черновола (Куйбишева), 22а, ) на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Мегаполіс - ХХІ" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, 6, ) 20 856,20грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Додаткове рішення складено 06.02.2020р.

Суддя О.О. Ореховська