ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Черкаси справа № 925/1499/19

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Романенко Л.В, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду справу за позовом

Черкаської міської ради м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36

до фізичної особи - підприємця Ліщенка Сергія Григоровича, АДРЕСА_1

про стягнення 108427,86 грн заборгованості та санкцій за використання земельної ділянки комунальної власності,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Кирман В.О. - за довіреністю;

від відповідача: не з`явився.

Черкаська міська рада звернулась в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи - підприємця Ліщенка Сергія Григоровича, в якому просить суд стягнути борг 102 524,62 грн, 5903,24 грн пені та відшкодування судових витрат - за використання земельної ділянки комунальної власності по вул. Сумгаїтській, 15/1 в м. Черкаси під розміщення СТО та торгівельного павільйону - за рахунок КП «Комбінат громадського харчування учбових закладів».

Короткий опис руху справи:

Черкаська міська рада звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи - підприємця Ліщенка Сергія Григоровича, в якому просить суд стягнути борг у загальній сумі 102 524,62 грн, 5903,24 грн пені, відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.01.2020 відкладено розгляд справи, у зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та неподанням витребуваних документів.

В судовому засіданні:

представник позивача вимоги підтримав та надав оригінали документів на підтвердження вимог.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, участь свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Докази належного повідомлення відповідача та забезпечення права на участь в засіданні суду:

У справі відсутні докази відмови в отриманні відповідачем ухвал суду.

З витягу з ЄДР вбачається, що місцем проживання ФОП Ліщенка С.Г. є: АДРЕСА_1 . Адреса співпадає з адресою, вказаною позивачем в позовній заяві.

У зв`язку з неявкою представника відповідача в судове засідання суд надіслав ухвалу про призначення наступного судового засідання також за місцем знаходження орендованого майна: по вул. Сумгаїтській, 15/1 в м. Черкаси. Суд розмістив оголошення про дату слухання даної справи на офіційній сторінці господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

Суд зазначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач не скористався своїм правом на подання суду відзиву на позовну заяву та безпосередню участь у судовому засіданні.

У разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній доказами та матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, що вказані в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Інших доказів сторонами не надано. Справа розглядається за наявними в ній доказами та матеріалами. Відповідач не скористався своїм правом на участь представника в судовому засіданні та заперечення проти вимог.

На запитання головуючого представник позивача заявив:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Рішенням Черкаської міської ради від 22.05.2008 №4-423 приватному підприємцю Ліщенку Сергію Григоровичу (відповідач у справі) надана в оренду на 49 років земельна ділянка площею 2500 кв. м, яка знаходиться в м. Черкаси по вул. Сумгаїтській, 15/1, під приміщенням майстерні для автомобілів та торгівельний павільйон за рахунок землекористування КП «Комбінат громадського харчування учбових закладів».

Встановлено, що 12.06.2008 між Черкаською міською радою (Орендодавцем) та приватним підприємцем Ліщенком Сергієм Григоровичем (Орендарем - Відповідачем по справі) укладено договір оренди землі (Далі - Договір, а.с. 9-11), за умовами, якого Орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 22.05.2008 № 4-423 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку під приміщення майстерні для автомобілів та торгівельний павільйон за рахунок землекористування КП «Комбінат громадського харчування учбових закладів» площею 2500 кв.м., яка знаходиться в місті Черкаси по вулиці Сумгаїтській,15/1. За функціональним використанням земельна ділянка віднесена до категорії земель комерційного використання.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками. Копія Договору знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.05.2008 №504- гр.2008 становить 617 475,00 грн.

Пунктом 9 Договору передбачено, що річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється в розмірі 7% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання цього договору складає 43 223,00 грн.

Частиною 2. п.13 Договору встановлено, що в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

Розмір орендної плати був змінений та з 13.09.2011 становив 3178,88 грн у зв`язку з тим, що рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010 №5-657 «Про плату за оренду землі» були змінені розмір орендної плати за землю в м. Черкаси, зокрема ставка орендної плати була встановлена в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідач не виконав умови Договору належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по орендній платі за землю за період з червня 2016 року по травень 2018 року, яка була присуджена до стягнення з Відповідача рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 вересня 2018 року у справі 925/794/18 та цим же рішенням встановлено, що розмір орендної плати у 2017 році з урахуванням щорічної індексації оцінки землі становив 6030,86 грн на місяць.

Таким чином, наступне нарахування Відповідачу орендної плати продовжувалося, починаючи від 01 червня 2018 року по 31 жовтня 2019 року.

За цей період Орендарем систематично не сплачувалась орендна плата за земельну ділянку, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період з червня 2018 року по 31 жовтня 2019 року в розмірі 102 524,62 грн. основного боргу орендної плати за землю. Також Відповідачу на суму боргу нараховано до стягнення 5903,24 грн. пені.

Суд враховує, що позивачем вчинено весь комплекс юридично значимих дій для оформлення договірних відносин з Відповідачем на користування земельною ділянкою, але Відповідачем проявлено протиправну бездіяльність по внесенню плати за укладеним договором оренди землі, тому суд вважає вірною вимогу Позивача про стягнення заборгованості за час фактичного користування земельною ділянкою комунальної власності та нарахованих санкцій.

Саме відсутність розрахунків з власником землі стала причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

Відповідач вимоги по суті позову не заперечив, відзиву не подав. Доказів проведеного розрахунку по оренді землі не надав.

Оцінюючи пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до приписів ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Позивач є органом місцевого самоврядування та може діяти лише в спосіб, визначений законом, і не інакше - приписи ст. 19 Конституції України. Діяльність позивача регламентована спеціальним законом - Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як встановлено судом, між сторонами виникли та тривають договірні оплатні строкові відносини оренди земельної ділянки комунальної власності на підставі договору оренди землі від 12.06.2008 (а.с. 9-11).

Ст.ст. 96, 206 Земельного кодексу України визначено, що користування землею в Україні є платним і всі землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати плату за землю.

Оцінка відносин сторін вже надана судовими рішеннями господарського суду Черкаської області між цими ж сторонами:

від 15 серпня 2016 року у справі №925/827/16,

від 12 вересня 2018 року у справі №925/794/18 та не потребує повторного доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Сторони не заявляли про припинення чи розірвання спірного договору.

З 01 січня 2018 року коефіцієнт індексації оцінки землі становить 1.0, в зв`язку з чим розмір орендної плати за спірну земельну ділянку становить 6030,86 грн. в місяць на користь позивача.

Позивачем заявлено до стягнення 102 524 грн. 62 коп. боргу зі сплати орендної плати по договору за період з 01.06.2018 по 31.10.2019, оскільки відповідач свого обов`язку щодо сплати орендної плати не виконав (а.с. 20-21).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 30 числа наступного місяця за звітним (п. 11 договору).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем всупереч приписам ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору оренди, розрахунку з позивачем за орендовану земельну ділянку. Доводи позивача відповідач допустимими та належними доказами не спростував.

Водночас, надані позивачем суду докази є достатніми в розумінні ст. 79 ГПК України, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, зокрема, про наявність невиконаного зобов`язання відповідача перед позивачем по договору оренди земельної ділянки від 12 червня 2008 року.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 102 524 грн. 62 коп. боргу зі сплати орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно п. 14. договору оренди за несвоєчасне внесення орендної плати у строки визначені цим договором стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку. Договір про забезпечення виконання позову виді неустойки укладено в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 5903,24 грн пені, нарахованої із застосуванням 120% річних облікової ставки НБУ за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року на грошовий борг, що виник з 01.06.2018 по 31.10.2019 (розрахунок пені - а.с. 21).

Суд враховує, що сума пені нарахована в межах скороченого річного строку позовної давності і сторони не заявляли про застосування приписів п. 6 ст. 232 ГК України.

Розрахунок позивача перевірено за допомогою калькулятора штрафів апаратного комплексу «Еліт Ліга Закон». Розрахунок виконано вірно, в межах скороченого строку позовної давності, та не перевищує сум можливого нарахування. Суд враховує значну суму стягнення та тривалість прострочення, наявність інфляційних процесів у суспільстві та враховує необхідність захисту інтересів і позивача і відповідача.

5903,24 грн пені належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На підставі викладеного суд вважає доведеним право Позивача на примусове стягнення з Відповідача суми боргу та санкцій по оренді землі - в розмірі 108427,86 грн.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності - недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» nо.23465/03 від 08.03.2012р.);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін: (рішення «Серявін проти України» nо. 4909/04 від 10.02.2010р., рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010р.);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо. 4994/04 від 09.09.2011р.).

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подав доказів належного виконання умов договору надання послуг. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1921,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232-233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: фізичної особи - підприємця Ліщенка Сергія Григоровича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ЄДРПОУ НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

на користь міського бюджету м. Черкаси (Балансовий рахунок № НОМЕР_2 , одержувач платежу: УК у м. Черкасах/Черкаси/код платежу 18010900, , банк: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу:орендна плата за землю з фізичних осіб)

102524,62 грн боргу, 5903,24 грн пені.

Стягнути з відповідача: фізичної особи - підприємця Ліщенка Сергія Григоровича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ЄДРПОУ НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

на користь міського бюджету м. Черкаси (Розрах. рахунок №6317, банк отримувача: ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради, )

1921 грн витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 10.02.2020

Суддя Г.М. Скиба