СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. Справа № 922/5022/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.,

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Респектплюс" (вх.№85 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.12.2019, постановлену суддею Міньковським С.В. у приміщенні господарського суду Харківської області (ухвалу підписано 06.12.2019) у справі №922/5022/15

за заявою Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків,

до Приватного підприємства "НВ-Інвест", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Харківської області від 26.04.2016 в даній справі Приватне підприємство "НВ-Інвест" визнано банкрутом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2019 визнано вимоги кредитора гр. ОСОБА_1 на суму 339348,64 грн. основного боргу та 3842,00 грн. - сума судових витрат.

Суд першої інстанції зазначив, що заявлені грошові вимоги до банкрута на суму 339348,64 грн. підтверджені матеріалами заяви кредитора, доданими до заяви кредитора документами, відповідними розрахунками суми боргу та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі №2018/2-4241/11, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПП "НВ-Інвест" та стягнуто на користь позивача заборгованість у розмірі 337528,64 грн, судові витрати у розмірі 1700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн, а всього 339348,64 грн.; зазначене рішення набрало законної сили.

Кредитор, ТОВ "Респектплюс", подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу від 03.12.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні вимог кредитора ОСОБА_1 на суму 339348,64 грн.

Апелянт зазначає про здійснення зведеного виконавчого провадження №34664364, зокрема, за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова №2018/2-4241/11/16 (виконавче провадження №34563378), та стверджує про ймовірність того, що сума 58295,91 грн., яка була отримана під час виконавчого провадження, була направлена на погашення заборгованості ПП "НВ-Інвест" перед ОСОБА_1 , а тому сума його грошових вимог до банкрута повинна була зменшитися, однак суд першої інстанції не дослідив матеріали зведеного виконавчого провадження №34664364; також заявник скарги стверджує, що 23.02.2012 Київський районний суд м.Харкова прийняв ухвалу у справі №2018/3147/2012, що набрала законної сили 29.02.2012, якою змінив спосіб і порядок виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі №2018/2-4241/11, звернувши стягнення на майно боржника і визнав за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення, розташовані в будівлі літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення третього поверху №6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16 загальною площею 911,5 кв.м. Заявник скарги вважає, що суд при розгляді заяви з грошовими вимогами повинен був встановити правовий статус такого майна, дослідивши інвентаризаційну справу КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради, та наполягає на тому, що висновок суду першої інстанції про підтвердженість факту заборгованості є передчасним.

В апеляційній скарзі заявник також вказує на те, що суд розглянув вимоги кредитора ОСОБА_1 без участі ТОВ "Респектплюс", яке не було повідомлене про час та місце судового засідання 03.12.2019.

Апелянт надав клопотання (вх.№85 від 08.01.2020, т.11, а.с.74), в якому просить: поновити строк для подачі клопотання про витребування доказів; витребувати у Київського ВДВС ГТУЮ у Харківській області завірені копії зведеного виконавчого провадження №34664364; витребувати у КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради завірені копії інвентаризаційної справи щодо об`єкту нерухомого майна, а саме, нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, буд. 109-А літ. "А-3".

Апеляційна скарга з додатками (у тому числі, з доповненням від 27.12.2019, до якого додано докази надіслання копії скарги на адресу кредиторів - ОСОБА_2 та ПАТ "Банк Форум") надійшла до Східного апеляційного господарського суду 08.01.2020 разом із томом №11 даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.01.2020 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 11.02.2020, встановлено учасникам справи строк до 03.02.2020 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань тощо

Щодо клопотання (вх.№85 від 08.01.2020), в якому апелянт просить поновити строк для подачі клопотання про витребування доказів та витребувати відповідні докази - суд зазначив, що вказане клопотання буде розглянуто в ході здійснення апеляційного провадження.

Іншою ухвалою від 16.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Менчака В.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.11.2019 у справі №922/5022/15, яка надійшла до Східного апеляційного господарського суду разом із томом №10 даної справи, витребувано у господарського суду Харківської області матеріали даної справи №922/5022/15 в повному обсязі.

21.01.2020, на виконання вимог вищевказаної ухвали, до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи в повному обсязі.

Арбітражний керуючий Менчак В.В., яким визнано кредиторські вимоги ОСОБА_1 , відзиву на апеляційну скаргу не надав, звернувся до суду з клопотанням (вх.№1270 від 10.02.2020), в якому просить розглядати апеляційну скаргу без його участі за наявними в матеріалах справи документами у зв`язку з неможливістю прибуття до суду з поважних причин (без зазначення, з яких саме причин).

08.02.2020 (тобто з пропуском строку, встановленого ухвалою від 16.01.2020 про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Респектплюс") ОСОБА_1 направив поштою відзив на апеляційну скаргу (вх.№1290 від 11.02.2020). Із посиланням на те, що ухвалу суду від 16.01.2020 про відкриття апеляційного провадження ним отримано лише 25.01.2020, а також на необхідність збирання доказів (а саме, отримання відповіді на адвокатський запит, що надійшла лише 07.02.2020), заявник просить суд продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою від 16.01.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві представник ОСОБА_1 зазначає, що ТОВ "Респектплюс" не долучено до апеляційної скарги належних доказів на підтвердження обставин щодо повного або часткового погашення вимог ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі №2018/2-4241/11; з метою з`ясування викладених в апеляційній скарзі обставин представник ОСОБА_1 звернувся з адвокатським запитом від 27.01.2020 до Київського ВДВС у м.Харкові щодо надання копій матеріалів зведеного виконавчого провадження №34664364, яке складається з виконавчого провадження №33572910 про стягнення з ПП "НВ-Інвест" на користь Харківської міської ради заборгованості відповідно до наказу господарського суду Харківської області №5023/1646/12 від 08.06.2012 та провадження №34563378 про стягнення з ПП "НВ-Інвест" на користь ОСОБА_1 заборгованості відповідно до виконавчого листа, виданого на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі №2018/2-4241/11. На вказаний запит адвокатом отримано відповідь, у якій зазначено, що матеріали зведеного виконавчого провадження №34664364 були знищені у зв`язку з закінченням терміну зберігання зазначених виконавчих проваджень, а також вказано про відсутність інформації про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_1 у вищевказаних виконавчих провадженнях; до відповіді також додано витяги зі спецрозділу щодо наведених виконавчих проваджень з автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до яких виконавчий документ, за яким здійснювалося виконавче провадження №34563378 (приєднане до зведеного виконавчого провадження №34664364), було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (копії запиту та відповіді з додатками долучено до відзиву). У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 також посилається на те, що ОСОБА_1 ніколи не набував у власність нежитлові приміщення, розташовані в будівлі літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення третього поверху №6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16 загальною площею 911,5 кв.м., натомість, як вбачається з рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2015 у справі №922/4738/14, копію якого апелянт додав до скарги, вказані приміщення, що належали ПП "НВ-Інвест", було реалізовано на торгах у межах виконавчого провадження на користь ОСОБА_4 , за яким на теперішній час зареєстровано право власності на відповідне нерухоме майно - на доказ даного твердження представником ОСОБА_1 додано до відзиву інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Представник ОСОБА_1 просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

У судовому засіданні 11.02.2020 представник ОСОБА_1 підтримав клопотання про продовження процесуального строку, встановлений ухвалою від 16.01.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Стосовно вказаного клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки клопотання про продовження відповідного строку було подано заявником уже після його закінчення, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим, враховуючи, що ухвалу суду від 16.01.2020 про відкриття апеляційного провадження отримано представником ОСОБА_1 . 25.01.2020 (повідомлення відділення зв`язку про вручення даного поштового відправлення долучено до матеріалів справи, т.11, а.с.117) і що для підготовки заперечень на скаргу йому знадобився час (направлення адвокатського запиту, отримання відповіді), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про продовження вказаного строку з ініціативи суду та, відповідно, про прийняття відзиву представника ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ТОВ "Респектплюс".

Після дослідження в судовому засіданні копій документів, доданих до відзиву на апеляційну скаргу, присутній у даному засіданні представник апелянта, ТОВ "Респектплюс", заявив про те, що подане ним клопотання вх.№85 від 08.01.2020 про витребування доказів - копій зведеного виконавчого провадження №34664364 та копій інвентаризаційної справи щодо об`єкту нерухомого майна, а саме, нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, буд. 109-А літ. "А-3" - є неактуальним, тому ТОВ "Респектплюс" не підтримує вказане клопотання та не наполягає на його задоволенні.

Отже, подане апелянтом разом зі скаргою клопотання про витребування доказів судом не розглядається.

Стосовно суті спору представники ТОВ "Респектплюс" та ОСОБА_1 підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, не направили своїх представників для участі у вказаному засіданні та не повідомили суд про причини їх неявки.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого ст.273 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники ТОВ "Респектплюс" та ОСОБА_1 погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

В апеляційній скарзі та у наданих у судовому засіданні усних поясненнях представник ТОВ "Респектплюс" зазначав про те, що суд першої інстанції розглянув вимоги кредитора ОСОБА_1 без участі ТОВ "Респектплюс", яке не було повідомлене про час та місце судового засідання 03.12.2019, внаслідок чого вказане товариство було позбавлене можливості надати заперечення та докази, що, на його думку, свідчать про необґрунтованість кредиторських вимог ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку вищевказаним аргументам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2019 до господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, яку ухвалою суду від 19.11.2019 призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.12.2019. У вказаній ухвалі суд зазначив про те, що вона підлягає направленню ліквідатору та кредитору-заявнику; згідно з відміткою на штампі на зворотній стороні останнього аркуша ухвали, судом було направлено поштою два примірники вказаної ухвали.

Будь-яких доказів повідомлення інших учасників справи, у тому числі, кредитора -ТОВ "Респектплюс", про час та місце судового засідання 03.12.2019, в якому було постановлено оскаржувану ухвалу, матеріали справи не містять.

Отже посилання апелянта на неповідомлення його про розгляд заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, які було визнано оскаржуваною ухвалою від 03.12.2019, знайшли підтвердження в ході апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про недотримання місцевим господарським судом вищенаведених приписів ст.120 ГПК України щодо повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.277 ГПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, в порядку вищенаведених приписів п.3 ч.3 ст.277 ГПК України, відповідно, в цій частині апеляційна скарга ТОВ "Респектплюс" підлягає задоволенню.

Розглядаючи спір по суті, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що неоспорені обставини даної справи є наступними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.10.2015 відкрито провадження в даній справі про банкрутство ПП "НВ-Інвест".

07.10.2015 на сайті ВГСУ офіційно оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Постановою господарського суду Харківської області від 26.04.2016 ПП "НВ-Інвест" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Бихно О.М., якого зобов`язано в строк до 26.04.2017 виконати ліквідаційну процедуру, надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

В подальшому ліквідатори в даній справі неодноразово змінювалися.

Ухвалою від 11.07.2019, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2019, ліквідатором ПП "НВ-Інвест" призначено арбітражного керуючого Менчака В.В.

18.11.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (т.11, а.с.3), у якій заявник просив: визнати грошові вимоги ОСОБА_1 у справі про банкрутство ПП "НВ-Інвест" у розмірі 343190,64 грн.; зобов`язати арбітражного керуючого ліквідатора ПП "НВ-Інвест" Менчака В.В. включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру вимог боржника згідно черговості, передбаченої ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме: до першої черги - витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3842,00 грн.; до четвертої черги - 339348,64 грн.

Вказані кредиторські вимоги було визнано ліквідатором боржника, Менчаком В.В., що підтверджується його повідомленням (відзивом), направленим кредитору за результатами розгляду його заяви (т.10, а.с.97).

Як вбачається з доданих до заяви доказів, 20.03.2008 між АКБ "Форум" та ПП "НВ-Інвест" був укладений кредитний договір №0031/08/12-KLMVI з подальшими додатковими угодами (т.11, а.с.11 - 14), за умовами якого ПП "НВ-Інвест" отримав від банку кредитні кошти.

06.04.2009 між АКБ "Форум" та громадянином України ОСОБА_1 був укладений договір поруки №31/12/KLMVI-пор-4 (т.11, а.с.15). Згідно з п.1.1. вказаного договору, ОСОБА_1 поручився перед АКБ "Форум" за виконання Приватним підприємством "НВ-Інвест" зобов`язань за кредитним договором №0031/08/12-KLMVI, укладеним 20.03.2008 між АКБ "Форум" та ПП "НВ-Інвест". Зокрема, згідно з п.п.1.1.1. договору поруки, ОСОБА_1 поручився за сплату нарахованих в період з 26.09.2009 по 25.04.2010 відсотків за користування кредитними коштами. Пунктом 2.5. договору поруки №31/12/KLMVI-пор-4 від 06.04.2009 встановлено, що після виконання зобов`язань перед кредитором, поручитель має право регресної вимоги до боржника.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі № 2018/2-4241/11/16 (т.11, а.с.16) встановлено, що ОСОБА_1 за період з жовтня 2009 по листопад 2010 на виконання договору поруки №31/12/KLMVI-пор-4 від 06.04.2009 в рахунок оплати відсотків за користування Приватним підприємством "НВ-Інвест" кредитними коштами сплатив на користь банку кошти в загальній сумі 337528,64 грн.

Вищевказаним рішенням суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПП "НВ-Інвест" та стягнуто на користь позивача заборгованість у розмірі 337528,64 грн, судові витрати у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., а всього 339348,64 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, та не спростовується учасниками справи, зазначене рішення не було оскаржено та скасовано в апеляційному та касаційному порядку і набрало законної сили.

Отже, наданими ОСОБА_1 до суду першої інстанції доказами підтверджується існування заборгованості, що виникла у ПП "НВ-Інвест" перед ОСОБА_1 до дня відкриття провадження в даній справі про банкрутство.

Апелянт, ТОВ "Респектплюс", ставить під сумнів факт існування вказаної заборгованості на момент звернення ОСОБА_1 до господарського суду з заявою про її визнання, посилаючись на додані до апеляційної скарги докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а саме: ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 07.05.2014 у справі №638/6822/14-к (т.11, а.с.62), рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2015 у справі №922/4738/14 (т.11, а.с.66), ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2012 у справі №2018/3147/2012.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень ТОВ "Респектплюс" до суду не надано.

Відповідно до ч.3 ст.269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як було встановлено вище, апелянтом доведено і матеріалами справи підтверджується, що господарський суд Харківської області розглянув кредиторські вимоги ОСОБА_1 без повідомлення та участі представника кредитора, ТОВ "Респектплюс", а відтак останній з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не мав можливості подати до суду першої інстанції вищеперелічені документи, які, на думку ТОВ "Респектплюс", свідчать про необґрунтованість кредиторських вимог ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів приймає відповідні докази та надає їм оцінку у відповідності до вимог ст.86 ГПК України.

В ухвалі Дзержинського районного суду міста Харкова від 07.05.2014 у справі №638/6822/14-к зазначено, що у Київському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №34664364, яке складається з виконавчого провадження №33572910 за наказом господарського суду Харківської області №5023/1646/12 від 08.06.2012 про стягнення з ПП «НВ-Інвест» на користь Харківської міської ради заборгованості з орендної плати в сумі 106228,66 грн., пені в сумі 94,62 грн., штрафу у розмірі 2650,81 грн., а також виконавчого провадження №34563378 за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова №2018/2-4241/11/16 про стягнення з ПП «НВ-Інвест» заборгованості у розмірі 337528,62 грн. та судових витрат - судовий збір у розмірі 1700,010 грн., та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Роздруківку ухвали надано апелянтом з Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв`язку з чим прізвище фізичної особи - стягувача у виконавчому провадженні №34563378 - не зазначено, разом з тим, оскільки вказано номер справи, в якій видано виконавчий документ (№2018/2-4241/11/16) та суми, стягнуті за рішенням суду у вказаній справі, колегія суддів вважає доведеною обставиною, що стягувачем є саме ОСОБА_1 .

Апелянт також посилається на факти, встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2015 у справі №922/4738/14, відповідно до змісту якого, постановою Київського ВДВС Харківського МУЮ від 24.07.2012 було відкрито виконавче провадження №33572910, під час вчинення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно: нежитлове приміщення 3-го поверху в нежитловій будівлі літ. «А-3» загальною площею 911,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; 05.09.2012 р. державним виконавцем складено акт опису та арешту майна; 05.10.2012 Київським ВДВС надіслано Харківській міській раді та ОСОБА_1 повідомлення про оцінку арештованого майна на суму 194240,00 грн.; згідно протоколу №2112287 від 21.12.2012, складеного філією 21 ПП «Нива-В.Ш.», вказане приміщення було реалізовано на торгах за 195400,00 грн. ОСОБА_4 ; відповідно до відомості про розподіл грошових коштів, отриманих від реалізації арештованого майна по договору №2112287 від 05.12.2012, належного ПП «НВ-Інвест», грошові кошти в сумі 167270,00 грн. були перераховані Київському ВДВС для виплати Харківській міській ради - заявник апеляційної скарги просить суд звернути увагу, що вказана сума є більшою, ніж зазначена в рішенні сума заборгованості «НВ-Інвест» перед Харківською міською радою - 108974,09 грн. (що складається з заборгованості з орендної плати в сумі 106228,66 грн., 94,62 грн. пені та штрафу в сумі 2650,81 грн.).

Із посиланням на вказані обставини апелянт стверджує про наявність підстав для висновку, що сума 58295,91 грн., ймовірно, була направлена на погашення заборгованості ПП "НВ-Інвест" перед ОСОБА_1 , а тому сума його грошових вимог до банкрута повинна була зменшитися.

Також, як вбачається з наданих апелянтом доказів, 23.02.2012 Київський районний суд м.Харкова прийняв ухвалу у справі №2018/3147/2012, якою змінив спосіб і порядок виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі №2018/2-4241/11/16, звернувши стягнення на майно боржника і визнав за позивачем (тобто, за ОСОБА_1 ) право власності на нежитлові приміщення, розташовані в будівлі літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення третього поверху №6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16 загальною площею 911,5 кв.м. Заявник скарги вважає, що суд при розгляді заяви з грошовими вимогами повинен був встановити правовий статус такого майна, дослідивши інвентаризаційну справу КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради, та наполягає на тому, що висновок суду першої інстанції про підтвердженість факту заборгованості є передчасним.

Разом з тим, в ході апеляційного провадження представником кредитора, ОСОБА_1 , було надано інші докази, що також не були предметом дослідження в суді першої інстанції, однак приймаються апеляційним господарським судом як такі, що надані в обґрунтування заперечень проти доводів ТОВ "Респектплюс", які вказане товариство з об`єктивних причин не наводило в суді першої інстанції (про що зазначалося вище).

Належність, допустимість та достовірність доказів, наданих представником ОСОБА_1 ., фактично визнано в ході апеляційного провадження представником ТОВ "Респектплюс", який після ознайомлення в судовому засіданні 11.02.2020 з доданими до відзиву на апеляційну скаргу документами відмовився від поданого разом з апеляційною скаргою клопотання про витребування доказів.

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит представника ОСОБА_1 від 27.01.2020 до Київського ВДВС у м.Харкові щодо надання копій матеріалів зведеного виконавчого провадження №34664364 (яке складається з виконавчого провадження №33572910 про стягнення з ПП "НВ-Інвест" на користь Харківської міської ради заборгованості відповідно до наказу господарського суду Харківської області №5023/1646/12 від 08.06.2012 та провадження №34563378 про стягнення з ПП "НВ-Інвест" на користь ОСОБА_1 заборгованості відповідно до виконавчого листа, виданого на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі №2018/2-4241/11) - матеріали зведеного виконавчого провадження №34664364 були знищені у зв`язку з закінченням терміну зберігання зазначених виконавчих проваджень.

У відповіді також вказано про відсутність інформації про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_1 у вищевказаних виконавчих провадженнях.

До відповіді додано витяги зі спецрозділу щодо наведених виконавчих проваджень з автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідно до яких виконавчий документ, за яким здійснювалося виконавче провадження №34563378 (приєднане до зведеного виконавчого провадження №34664364), було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Отже, незважаючи на те, що, як вбачається з рішення господарського суду Харківської області від 12.01.2015 у справі №922/4738/14, копію якого надано апелянтом, сума грошових коштів, перерахована Київському ВДВС для виплати Харківській міській ради, дійсно перевищує розмір заборгованості ПП "НВ-Інвест" перед Харківською міською радою - ні у вищевказаному рішенні, ні в будь-якому іншому документі не зазначено про те, що різницю між вказаними сумами (58295,91 грн.) було направлено на погашення заборгованості ПП "НВ-Інвест" перед ОСОБА_1 .

Натомість, відповідно до наданих представником ОСОБА_1 доказів, у Київського ВДВС у м.Харкові відсутня інформація про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_1 в ході виконавчого провадження, на яке посилається апелянт.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

З урахуванням приписів вищевказаної норми та змісту наданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла висновку про те, що припущення апелянта про можливе часткове погашення в ході виконавчого провадження заборгованості ПП "НВ-Інвест" перед ОСОБА_1 не підтверджуються ні тими доказами, що були наявні в матеріалах справи на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду, ні додатково поданими в ході апеляційного провадження.

Тому надані представником ОСОБА_1 докази, з яких вбачається відсутність інформації про стягнення заборгованості з ПП "НВ-Інвест" на користь ОСОБА_1 , визнаються судом більш вірогідними, ніж докази, надані апелянтом.

Стосовно посилання апелянта на зміну способу і порядку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.12.2011 у справі №2018/2-4241/11/16 шляхом звернення стягнення на майно боржника і визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлові приміщення, розташовані в будівлі літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1 (а саме: приміщення третього поверху №6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16 загальною площею 911,5 кв.м.) згідно з ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23.02.2012 у справі №2018/3147/2012 - колегія суддів зазначає, що, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.06.2012 (яка не була оскаржена та скасована і набрала законної сили) вказану ухвалу від 23.02.2012 скасовано, у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду відмовлено. Тобто інформація, що міститься в доданих до апеляційної скарги ТОВ "Респектплюс" документах, фактично є вибірковою та неповною.

Окрім того, твердження апелянта про те, що на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2012 до ОСОБА_1 перейшло право власності на вищеперелічене нерухоме майно боржника, спростовується наданою представником ОСОБА_1 інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.10.2019, відповідно до якої право власності на вказані нежитлові приміщення зареєстровано за ОСОБА_4 (а не за ОСОБА_1 - як стверджує ТОВ "Респектплюс").

Тобто в даному випадку доказ, наданий представником ОСОБА_1 - сформована у встановленому порядку довідка з Державного реєстру - є також більш вірогідним за доказ, наданий апелянтом - ухвала районного суду, яка була скасована апеляційною інстанцією.

З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що твердження апелянта про можливе погашення (повне або часткове) заборгованості ПП "НВ-Інвест" перед ОСОБА_1 на момент звернення останнього до господарського суду з заявою про визнання кредиторських вимог не підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами.

Отже, в частині апеляційних вимог щодо відмови у визнанні вимог кредитора ОСОБА_1 на суму 339348,64 грн. скарга ТОВ "Респектплюс" задоволенню не підлягає.

Відповідно, кредиторські вимоги ОСОБА_1 , що виникли до відкриття провадження в даній справі про банкрутство, підлягають визнанню як такі, що належним чином підтверджені та не спростовані в ході апеляційного розгляду.

Згідно з ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства (що набрав чинності 21.10.2019, отже, діяв на момент постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали від 03.12.2019), конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як було встановлено вище, оголошення про відкриття провадження в даній справі про банкрутство офіційно оприлюднено на сайті ВГСУ 07.10.2015 - тоді як заяву з кредиторськими вимогами ОСОБА_1 подав 18.11.2019, тобто з пропуском встановленого вищевказаною нормою строку.

Згідно з ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Тобто, конкурсні кредиторські вимоги ОСОБА_1 підлягають визнанню - з урахуванням приписів даної норми.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 269, п.2 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 та п.3 ч.3 ст.277, ст.282 ГПК України, ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Респектплюс" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.12.2019 у справі №922/5022/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги кредитора ОСОБА_1 на суму 339348,64 грн. основного боргу та 3842,00 грн. сума судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції є підставою для внесення відомостей про кредитора до реєстру вимог кредиторів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.02.2020

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль