УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

19.02.2020Справа № 910/1866/20

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» 01004, м. Київ, вул. Горького, буд. 18, кв. 2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно- торгівельна компанія «ЛІДЕР» 02222, м. Київ, вул. Олександра Сабурова, буд. 1, кв. 230

про стягнення 83 865,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно- торгівельна компанія «ЛІДЕР» про стягнення 83 865,00 грн., а саме 64935,08 грн. основного боргу, 11 100,00 грн. неустойки за невчасне повернення об`єкту оренди, 6398,33 грн. пені, 753,43 грн. процентів річних та 678,23 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 01/19 оренди нерухомого майна від 07.02.2019 року в частині своєчасної та повної сплати орендної плати та експлуатаційних витрат, а також своєчасного повернення майна з оренди, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховано пеню, проценти річних, втрати від інфляції та неустойку.

Суд зазначає, що згідно частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 ГПК України).

Тобто подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через уповноважених представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов`язковою умовою будь - якого представництва.

За приписами частини 3 статті 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Як встановлено судом за результатами розгляду позовних матеріалів, позовна заява б/н від 30.01.2020 року від імені позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» підписана адвокатом Бланар В.М.

Суд зазначає, що адвокатом згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, встановлений частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У відповідності до ч.ч. 4, 7 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Проте належним чином засвідченої копії відповідного свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Бланар В.М., позивачем суду не надано.

Таким чином матеріали позовної заяви не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження перебування Бланар В .М. в статусі адвоката відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також перебування її на посаді директора юридичного департаменту та наявності відповідних повноважень на представництво інтересів позивача.

При цьому суд наголошує, що згідно ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Одночасно звертає увагу сторін, що збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ГПК України (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому, вказані правові норми не ставлять обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов`язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" від 05.03.2009 року № 270 (далі - Постанова) розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Проте, як встановлено судом, позивачем до матеріалів позовної заяви не додано жодних доказів надсилання позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача. Натомість надано один екземпляр позовної заяви та доданих до неї документів для надсилання відповідачеві.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, не надсилання на відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів у всупереч приписам господарського процесуального законодавства, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відповідно до п. 8 ч. 3 - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Предметом спору, зокрема, є стягнення заборгованості за Договором № 01/19 оренди нерухомого майна від 07.02.2019 року.

Проте дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов`язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підстав передачі за актом від 12.10.2019 року відповідачеві в оренду приміщення площею 200 кв.м; не надано належним чином засвідчених копій рахунків № 51 від 07.02.2019 року, № 102 від 28.02.2019 року, № 80 від 01.03.2019 року, № 147 від 31.03.2019 року, № 129 від 01.04.2019 року, № 202 від 30.04.2019 року, № 184 від 06.05.2019 року, № 232 від 03.06.2019 року, № 293 від 30.06.2019 року, № 275 від 01.07.2019 року, № 320 від 01.08.2019 року, № 391 від 31.08.2019 року, № 445 від 30.09.2019 року, № 369 від 01.09.2019 року, № 274 від 01.10.2019 року, № 502 від 31.10.2019 року, № 479 від 01.11.2019 року, № 514 від 28.11.2019 року .

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надсилання копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів на адресу відповідача;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження перебування представника Бланар В.М. в статусі адвоката;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав передачі за актом від 12.10.2019 року відповідачеві в оренду приміщення площею 200 кв.м;

- подання до суду належним чином засвідчених копій рахунків № 51 від 07.02.2019 року, № 102 від 28.02.2019 року, № 80 від 01.03.2019 року, № 147 від 31.03.2019 року, № 129 від 01.04.2019 року, № 202 від 30.04.2019 року, № 184 від 06.05.2019 року, № 232 від 03.06.2019 року, № 293 від 30.06.2019 року, № 275 від 01.07.2019 року, № 320 від 01.08.2019 року, № 391 від 31.08.2019 року, № 445 від 30.09.2019 року, № 369 від 01.09.2019 року, № 274 від 01.10.2019 року, № 502 від 31.10.2019 року, № 479 від 01.11.2019 року, № 514 від 28.11.2019 року;

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили з моменту підписання 19.02.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон