ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4377/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 року, ухвалене суддею Соловйовою А.Є., повний текст якого складений 14.11.2019 у справі № 904/4377/19

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення суми за недовраховану електроенергію в розмірі 5 534,92 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" з позовом до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості за недовраховану електричну енергію в розмірі 5534,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем пунктів 1.3, 5.1, 6.40, 6.41, 10.2 ПКЕЕ, а саме: самовільним підключенням струмоприймачів до електричної мережі з метою безоблікового користування електричною енергією, внаслідок чого складено акт про порушення № 105257 від 22.11.2016, оформлений протоколом засідання комісії з розгляду акту №12-4 від 06.12.2016, на підставі якого відповідачу у відповідності до п. 2.6 за формулою 2.7 Методики нараховано борг за недовраховану електричну енергію в розмірі 5534,92 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 року у справі №904/4377/19 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, недоведеність обставин справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції неправильно визначив межу експлуатаційної відповідальності позивача та відповідача, здійснивши безпідставний висновок, що підключення здійснено не до мереж позивача, внаслідок чого порушення Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442 (далі ПКЕЕ), передбачене п.п. 5 п.2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 (далі - Методика), не було, а позивачем невірно здійснене нарахування за формулою 2.7, визначеною п.2.6 Методики.

Так, апелянт звертає увагу суду на пункт 2.4. ПКЕЕ, який визначає межу експлуатаційної відповідальності між споживачем - фізичною особою, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків та власником електричних мереж. В той же час, Відповідач не є фізичною особою або об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку.

З урахуванням положень п.2.1, п.п.2 п.2.2 ПКЕЕ, того, що електрощитова - це приміщення, в якому розміщуються електричне введення і розподільний щит і саме вона є вихідним пунктом подачі електроенергії в будинку, а Відповідач (споживач) є лише користувачем електрощитової (балансоутримувачем), тому вчинення правопорушення у електрощитовій не виключає того факту, що самовільне підключення електропроводки здійснено до електромережі (кабелю, дроту) енергопостачальної організації.

Також апелянт не погоджується з висновком суду, що за даних обставин мало місце або порушення, передбачене п.п.6 п.2.1 Методики, яким унормована відповідальність за підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку або порушення, передбачене п.п.7 п.2.1 Методики, відповідно до якого відповідальність наступає за підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Скаржник зауважує, що об"єкт на якому проводилась перевірка не обладнаний засобами обліку електричної енергії, що за п.3.6 ПКЕЕ не допускається.

На думку позивача, відсутність приладів обліку на об`єкті відповідача, які є частиною схеми обліку, виключає саму можливість порушення останньої - а значить, і унеможливлює допущення відповідачем порушення, передбаченого пп. 6 п.2.1 Методики, за яке розрахунок здійснюється відповідно до пункту 2.8 Методики. В той же час, згідно п. 2.9 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб), розраховується за формулою (2.7) Методики; кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики. Тому вказане свідчить, що розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії (оперативно-господарської санкції) за самовільне підключення у обох випадках (передбаченого п.п.5 п.2.1 Методики та п.п.7 п.2.1 Методики) здійснюється за формулою (2.7) Методики. Отже, висновок суду про можливе допущення відповідачем порушення ПКЕЕ у вигляді підключення до електромережі споживача без порушення схеми обліку, за яке застосуванню підлягає пункт 2.9 Методики позивач вважає безпідставними, оскільки вказане не впливає на розраховану вартість електроенергії, оскільки її обсяг однаково з пунктом 2.6 визначається за формулою 2.7 Методики.

Також скаржник зауважує, що відповідно до п. 5.1. ПКЕЕ споживання електричної енергії без договору не допускається. Тому, пункт 2.6 є єдиною правовою нормою Методики, в якій відсутність договірних відносин між порушником та постачальником електричної енергії є визначальною кваліфікуючою ознакою допущеного відповідачем порушення ПКЕЕ.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, правом, передбаченим ст.263 ГПК України, не скористався; про надання часу для подання відзиву повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (поштове повідомлення про вручення рекомендованого листа а.с.95).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 (у складі колегії суддів: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на рішення господарського суду від 11.11.2019 у цій справі; з урахуванням ціни позову, положень ч.1 ст.270 ГПК України, вирішено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; сторонам наданий строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань відповідно до ст.ст. 38, 74, 80, 161, 263 Господарського процесуального кодексу України.

10.02.2020 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/4377/19 у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020, справу №904/4377/19 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Антонік С.Г. та ухвалою суду від 13.02.2020 прийнято до свого провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.02.2013 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - постачальник), найменування якого змінено на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - позивач), і Комунальним підприємством "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради (далі - споживач, відповідач) укладений договір №065156, відповідно до п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1260 кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с.12-17).

Вказаний договір має містити, зокрема, додаток № 2 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, а також додаток № 11 Перелік об"єктів споживача. Втім, вказаних додатків до договору матеріали справи не містять; в матеріалах справи міститься лише дислокація будинків КП "Жилсервіс-2" ДМР станом на 01.03.2013, з переліком будинків, до якого входить і будинок за адресою вул. Леніна, 4А.

Цей договір набирає чинності з 22.03.2013 і укладається на строк до 31.12.2013 року (п.9.8 договору).

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.9 договору).

15.08.2016 позивачем здійснено перевірку дотримання вимог Правил користування електричною енергією (чинних на момент виникнення спірних правовідносин) за адресою: м. Дніпро, вулиця Воскресенська, 4А (Леніна, 4А). Перевірку проведено трьома представниками постачальника: інженером Слєпаковим А.П. (посвідчення № 1904), інженером Куднай Е.Н. (посвідчення № 15588), інженером Іващенко В.Ю. (посвідчення № 16189 за участю представника КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради начальника ПТО Поліщука Віталія Степановича.

Як вбачається зі змісту складеного за результатами перевірки акта про порушення №105201 від 15.08.2016 (арк.с. 38), перевіркою виявлено порушення ст.ст.26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п. 1.3, 5.1, 6.40, 6.41, 10.2 ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричних мереж з метою безоблікового споживання електричної енергії. Підключення виконановід електричного щитка КП "Жилсервіс-2" ДМР житлового будинку по вул. Воскресенська, 4А, алюмінієвим проводом АПВ 2*2,5 мм2 (струм споживання 4,6 А). Зазначено, що споживач не забезпечив підключення усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність для вимірів навантаження. Акт підписаний представником КП "Жилсервіс-2" начальником ПТО Поліщуком В.С. без зауважень.

В акті зазначено, що при перевірці були застосовані засоби вимірювальної техніки кліщі РК 120 інв. № 14333382 (повірка 2 квартал 2016 року) та штангенциркуль ШЦ 1-125-0,1 № 434762 (повірка здійснена 07.10.2015).

Також у п.6 акту вказано, що схема обліку електричної енергії не відновлена.

У п.8 акту визначено, що за виявленим порушенням здійснено відключення освітлення сходових клітин.

22.11.2016 позивачем здійснено повторно перевірку дотримання вимог Правил користування електричною енергією (чинних на момент виникнення спірних правовідносин) за адресою: м. Дніпро, вулиця Воскресенська, 4А. Перевірку проведено трьома представниками постачальника: інженером Слєпаковим А.П. (посвідчення № 1904), інженером Куднай Е.Н. (посвідчення № 15588), інженером Іващенко В.Ю. (посвідчення № 16189 за участю представника КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради" - головного інженера Морозюка Олега Петровича.

Як вбачається зі змісту складеного за результатами перевірки акта про порушення №105257 від 22.11.2016 (арк.с. 32), перевіркою виявлено порушення ст.ст.26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п. 1.3, 5.1, 6.40, 6.41, 10.2 ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричних мереж з метою безоблікового споживання електричної енергії. Підключення виконановід електричного щитка КП "Жилсервіс-2" ДМР житлового будинку по вул. Воскресенська, 4А, алюмінієвим проводом АПВ 2*2,5 мм2 (струм споживання 4,6 А). Зазначено, що споживач не забезпечив підключення усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність для вимірів навантаження. Акт підписаний представником КП "Жилсервіс-2" головним інженером Морозюком О.П. без зауважень.

В акті зазначено, що при перевірці були застосовані засоби вимірювальної техніки кліщі РК 120 інв. № 14333382 (повірка 4 квартал 2016 року) та штангенциркуль ШЦ 1-125-0,1 № 434762 (повірка здійснена 30.09.2016).

Також у п.6 акту вказано, що схема обліку електричної енергії не відновлена.

В цей же день - 22.11.2016 складено Акт про усунення порушення "Правил користування електричною енергією", в якому зазначено, що здійснено відключення освітлення сходових клітин від електричного щитка; провід демонтовано (а.с.33).

На підставі акта про порушення №105257 від 22.11.2016 прийнято рішення комісії енергопостачальника про нарахування споживачу вартості недоврахованої електричної енергії у відповідності до п. 2.6. за формулою 2.7 Методики за період з 15.08.2016 по 22.11.2016 на загальну суму 5 534,92 грн, про що складено протокол №12-4 від 06.12.2016 (арк.с. 34). Представник споживача на засідання комісії не з`явився.

Позивачем здійснений розрахунок №105257 від 22.11.2016 за актом порушення споживачем Правил користування електричною енергією (арк.с. 35), яким встановлено вартість недоврахованої електроенергії за період з 15.08.2016 по 22.11.2016 в сумі 5 534,92 грн.

Відповідачу надано рахунок на оплату №65-156-1/12/№105257л та вище вказані протокол і розрахунок, що підтверджується листом від 07.12.2016 та доказами його вручення 09.12.2016 (а.с.35, на звороті,-37).

Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради не здійснило оплату недоврахованої електричної енергії в сумі 5 534,92 грн протягом 30 календарних днів, як то передбачено п.6.43 ПКЕЕ, що є причиною звернення АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" з позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості.

Також судом апеляційної інстанції у справах № 904/657/19, № 904/658/19 встановлені наступні обставини щодо відповідача у справі.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №489 від 27.10.2016 "Про призначення управителів багатоквартирних будинків", яким призначено управителів багатоквартирних будинків, що ввійшли в об`єкти конкурсу та не визначилися з формою управління, зокрема, Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради - у житлових будинках Шевченківського, Центрального, Чечелівського та Новокодацького районів.

01.11.2016 між КП "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради, як управителем, найменування якого змінено на КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради, та Співвласниками багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: об`єкт №2 (Шевченківський район) укладено договір №2 про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, що входять до Об`єкту №2 (Шевченківський район), відповідно до п. 1 якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирними будинками (далі - послуга), що входять до Об`єкту №2 (Шевченківський район), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю зазначену послугу, згідно з вимогами законодавства України та умовами цього Договору.

Строк дії договору встановлено з 1 грудня 2016 року на один рік з правом пролонгації на наступний рік.

Згідно п.п.1, 4 розділу 1 Договору, КП "Жилсервіс-2" як управитель зобов?язався надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, яка полягає у забезпеченні управителем належного утримання і ремонту спільного майна Будинку та його прибудинкової території, належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Згідно з п. 6.1.1 зазначеного договору управитель несе відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання ним своїх обов`язків.

Перелік будинків, загальні відомості та ціна (тариф) послуг з управління будинками, що входять до Об`єкту №2 (Шевченківський район) зазначено в додатку №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Перелік складових послуги з управління будинками, кількісні та якісні критерії послуг, періодичність та строки надання послуг встановлюються в додатку №2, №3 до цього договору, які є його невід`ємною частиною (п.п. 2, 3 договору №2 від 01.11.2016), зокрема спірний будинок (у справі № 904/658/19), розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Старокозацька, 12А, включений до переліку будинків, співвласникам якого КП "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради надає послугу з управління багатоквартирним будинком.

У справі № 604/657/19 встановлено, що відповідно до Переліку будинків, загальні відомості та ціни (тариф) послуг з управління будинками, що входять до об`єкту № 2 (Шевченківський район), відповідач є управителем будинку, що розташований за адресою: вул. Воскресенська, 33.

Про вказане 21.02.2017 Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради повідомило позивача листом вих. №3/125, в якому вказав про те, що згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №489 від 27.10.2016 КП "Жилсервіс-2" ДМР призначене управителем багатоквартирних будинків, що не визначились з формою управління, Шевченківського, Центрального, Чечелівського та Новокодацького районів. У вказаному листі відповідач повідомив про укладення між КП "Жилсервіс-2" ДМР та ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" договору № 65-156-1 від 01.02.2013 на постачання електричної енергії для електрозабезпечення ліфтів та освітлення місць загального користування будинків лише для Шевченківського району та просив ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" приєднати до договору №65-156-1 від 01.02.2013 точки обліку житлових будинків, розташованих в Центральному, Чечелівському та Новокодацькому районах із встановленням єдиної розрахункової дати.

Втім, за доводами позивача у цій справі, викладеними у позовній заяві, що не спростовано жодним доказом, договір щодо постачання електроенергії в спірний будинок за адресою вул. Воскресенська, 4А, так і не було укладено.

Згідно загальнодоступної інформації, розміщеної на сайті Дніпровської міської ради, відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 28.12.2017 № 1069 призначено управителів багатоквартирних будинків, а саме: у житлових будинках в межах Центрального району (до якого відноситься вулиця Воскресенська) Комунальне підприємство "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради (з яким виконавчим комітетом міської ради укладено договір № 6 від 29.12.2017).

За приписами частин 1, 3, 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що в матеріалах цієї справи відсутні дані, підтверджуючи, що відповідач є балансоутримувачем будинку за адресою вул. Воскресенська, 4А, втім, у справах №904/657/19, №904/658/19 встановлені обставини передачі в управління відповідачу будинків, в тому числі, і по вул. Воскресенській, ні позивач, ні відповідач не заперечують тієї обставини, що КП "Жилсервіс-2"ДМР до 29.12.2017 був балансоутримувачем, а з 29.12.2017 балансоутримувачем та управителем будинку по вул. Воскресенській, 4А, суд апеляційної інстанції вважає цю обставину встановленою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки самовільне підключення було здійснено до електричної мережі, яка не належить енергопостачальнику, отже, відсутнє порушення ПККЕ, передбачене пп. 5 п. 2.1 Методики, а відтак, нарахування позивачем обсягу недоврахованої електричної енергії за пунктом 2.6 Методики не підлягає застосуванню в даному випадку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Спірні правовідносини у сфері електроенергетики регулюються ст. 275-277 Господарського кодексу України, відповідно до яких абоненти користуються енергією з додержанням Правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Законом України "Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 року №28, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за №417/1442 (зі змінами та доповненнями) (надалі Правила).

За приписами ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

При цьому, пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року №122, встановлено, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією встановлюється Методикою визначення обсягу та відшкодування електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562 (пункт 1.1 Методики).

Таким чином, правовідносини, що склалися між сторонами регулюються не лише умовами укладеного Договору (станом на 01.02.2013), Законом України "Про електроенергетику", так і Правилами користування електричною енергією, а також Методикою.

Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про електроенергетику" споживачі енергії це - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 затверджено Правила користування електричною енергією (ПКЕЕ), відповідно до яких ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення) (вказана постанова втратила чинність згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року N 312, втім була чинною на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Пунктом 6.40 ПКЕЕ встановлено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Аналогічні положення щодо акту містяться у Методиці обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, згідно з пунктом 4.1 якої факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.

Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень.

У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення.

Акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ.

Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

В акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:

меж балансової належності;

перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення;

фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Відповідно до пункту 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов`язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією визначається Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006.

В пункті 2.1. Методики наведено перелік порушень ПКЕЕ, у разі виявлення яких, на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕ, застосовується дана Методика.

Згідно пп.5 п.2.1. Методика застосовується за самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Відповідно до п.2.6. Методики, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності Договору величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою

Wдоб.с.п. = Pс.п. · tвик.с.п., (2.7)
де Pс.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами:

у разі підключення до однієї фази

Pс.п. = I · Uном.фаз. · cosj; (2.8)

де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.

Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.

За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології;

Uном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ;

cos j - косинус кута між фазною напругою Uфаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cosj приймається рівним 0,9; tвик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу).

Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Дпер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

З посиланням саме на вказаний пункт Методики із застосуванням формули 2.7 позивачем здійснено нарахування недоврахованого обсягу електричної енергії.

В той же час, матеріалами справи встановлено, що самовільне підключення - освітлення місць загального користування, згідно з актом про порушення №105257 від 22.11.2016, здійснено від внутрішньої електричної мережі, яка знаходиться в зоні експлуатаційної відповідальності балансоутримувача (управителя) будинку, а тому пп.5 п.2.1 Методики в даному випадку не може бути застосований, оскільки відсутнє порушення, передбачене цим пунктом, з урахуванням чого висновок суду першої інстанції про відмову в позові є цілком правильним та обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, є безпідставними посилання апелянта на п.2.4 ПКЕЕ, оскільки цей пункт стосується лише споживачів фізичних осіб, об"єднання власників багатоквартирного будинку та власника електричної мережі та доводи апелянта стосовно самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки саме до електричної мережі енергопостачальника, яка здійснена в електричному щитку будинку, яку апелянт помилково вважає електричною мережею енергопостачальника, оскільки така внутрішньобудинкова мережа перебуває в зоні відповідальності балансоутримувача будинку.

Стосовно доводів апелянта про відсутність приладів обліку на об`єкті відповідача, які є частиною схеми обліку, що виключає саму можливість порушення останньої - а значить, і унеможливлює допущення відповідачем порушення, передбаченого пп. 6 п.2.1 Методики, за яке розрахунок здійснюється відповідно до пункту 2.8 Методики та в той же час, нарахування за порушення, передбачене п.п.7 п.2.1 Методики за формулою 2.7, наведеною у п. 2.9 Методики, аналогічне нарахуванню за порушення п.п.5 п.2.1 Методики, то вони не приймаються з огляду на наступне.

За приписами п.2 1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення, зокрема, таких порушень ПКЕЕ:

6) підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку;

7) підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Розрахунки за цими пунктами здійснюються відповідно до п.2.8 (формула 2.11) або п.2.9 (формула 2.7) Методики.

Відповідно до пункту 3.1 ПКЕЕ електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Пунктом 3.6 ПКЕЕ регламентовано, що підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) обліку електричної енергії, забороняється, за винятком випадків, передбачених розділом 6 цих Правил.

Як зазначає сам позивач, ним здійснювалась поставка електроенергії відповідачу, в порушення п.п.3.1, 3.6 ПКЕЕ, на спірний об"єкт без засобу обліку електричної енергії. Інформація стосовно відсутності приладу обліку та не відновлення схеми обліку міститься також у акті про порушення (п.1, п.6 акту про порушення).

Таким чином, суд, констатує, що у в даній справі мають місце обставини щодо підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, що передбачено саме п.п.6 п.2.1 Методики, та розрахунок за вчинене порушення має здійснюватись саме за формулою 2.11, визначену пунктом 2.8 Методики.

Доводи скаржника, що в даному випадку відсутність приладу обліку, який є частиною схеми обліку, що унеможливлює застосування п.п.6 п.2.1 Методики, є помилковими, оскільки відсутність засобу обліку саме характеризує порушення схеми обліку, тобто неможливість здійснювати облік в принципі.

Тому у спірних відносинах застосування саме пп.п.7 п.2.1 Методики є неможливими, оскільки підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку, за відсутності такого засобу обліку, виключається.

За п.2.8 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 6 пункту 2.1 цієї Методики, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W доб.пор.обл., кВт.год) визначається за формулою:

W = W + W , (2.11)

доб.пор.обл. доб. доб.с.п.

де W (кВт.год) визначається за формулою (2.4) Методики;

доб.

W (кВт.год) визначається за формулою (2.7) Методики.

доб.с.п.

Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.

В той же час, за формулою 2.6 Методики кількість днів у періоді, за який має здійснюватись перерахунок (Дпер, день) визначається за формулою: Дпер=Дпор+Дусун, де Дпор кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що здійснити розрахунок за цією формулою не видається можливим, у зв"язку з відсутністю даних щодо робочих днів відповідача у 2016 році.

Тому в частині посилань суду першої інстанції на визначення порушення альтернативно або за п.п.6 п.2.1 Методики, або за п.п.7 п.2.1 Методики висновок господарського суду, з урахуванням наявних у справі доказів, здійснений з неповним дослідженням матеріалів справи. В той же час, вказане не призвело до постановлення невірного рішення у цій справи.

Щодо доводів апелянта про те, що за п. 5.1. ПКЕЕ споживання електричної енергії без договору не допускається та визначальним в даному випадку і єдиним можливим є застосування п 2.6 Методики, то суд апеляційної інстанції зазначає, що сам позивач послався на існуючий договір між ним та відповідачем, укладений 01.02.2013 року, який не містить додатку щодо об"єктів споживача. При цьому, як встановлено у справах № 904/657/19 та № 904/658/19, відповідач звертався до позивача у 2017 році, вже після визначення його управителем будинків у чотирьох районах міста Дніпра для укладення договорів на постачання електричної енергії, втім, такі договори, не були укладені, тобто в даному випадку відсутні винні дії відповідача. При цьому п.п.6 та п.п.7 п.2.1 Методики не містять умови щодо наявності або відсутності договору при визначеному у них порушенні, визначальними за цими підпунктами є самі факти самовільного підключення до мережі, що не є власністю енергопостачальника, поза розрахунковим засобом обліку (з порушенням та без порушення схеми обліку), тому доводи скаржника відхиляються в цій частині, як безпідставні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 5534,92 грн, тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 року у справі № 904/4377/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2019 року у справі № 904/4377/19 залишити без змін.

Судові витрати Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" м. Дніпро за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.02.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік