Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2020 р. м. Житомир Справа № 906/1293/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпампс інжиніринг"

до Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль"

про стягнення 146 571,00 грн

ТОВ " "Інтерпампс інжиніринг" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" 146 571,00 грн, з яких 118 978,00 грн основна заборгованість, 15 053,04 грн інфляційних втрат, 6 591,06 грн 3% річних, 5 948,90 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" умов укладеного між сторонами договору поставки № Р-029 від 25.09.2017 в частині проведення своєчасного розрахунку за отриманий товар.

Ухвалою суду від 11.12.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

08.01.2020 від позивача надійшло до суду клопотання про приєднання оригіналів доказів до матеріалів справи та розгляд справи у відсутність позивача.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце засідання суду повідомлений своєчасно та належним чином.

Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпампс Інжиніринг" (Позивач/постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Пиво- безалкогольний комбінат "Радомишль" (Відповідач/покупець) було укладено договір № Р-029.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язався поставити у власність відповідача в певний термін, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити на умовах, визначених договором, насосне обладнання загальна кількість та ціна якого визначена у Специфікації .

Відповідно до п. 3.2. договору, оплата за товар обладнання здійснюється безготівковим шляхом на рахунок постачальника, в порядку та в строки, що вказані у Специфікації.

Умовами п. 3.1 Специфікації (додаток № 1) передбачено, що оплата за товар проводиться у розмірі 100% від вартості товару, що постачається і становить: 118 866,00 грн протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту остаточного та повного постачання товару, але тільки у платіжний день (на момент підписання договору, платіжний день - вівторок і четвер). У разі, якщо кінцевий термін платежу припадає на період з 25 числа місяця включно по останній календарний день місяця включно, то цей платіж переноситься на перший робочий платіжний день наступного місяця.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку, а відповідач отримав обладнання 22.12.2017 року, що підтверджується видатковою накладною № 432 від 22.12.2017 року на суму 118 978,00грн підписаною та скріпленою печатками представників сторін та довіреністю № 1757 від 20.12.2017 на отримання цінностей.

Тридцятий календарний день сплати Відповідачем коштів припадає на суботу, 20.01.2018 року. Наступний платіжний день вівторок, - 23.01.2018року.

Отже, відповідно до узгоджених між сторонами строків оплати за отриманий товар останнім днем сплати є 23 січня 2018 року.

В порушення умов договору, в установлений строк відповідач розрахунок не провів, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Доказів оплати отриманого від позивача товару відповідач суду не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 118 978,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 5 948,90 грн пені за період з 24.01.2018 по 25.07.2018.

Законодавством передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Пунктом 7.2 договору встановлена відповідальність за несвоєчасне виконання відповідачем обов`язку сплатити за отриманий товар у вигляді пені у розмірі 0,05% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 5% від суми заборгованості.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені суд вважає його арифметично правильним та обґрунтованим.

Крім того, позивачем нараховані відповідачу 15 053,04 грн інфляційних та 6 591,06 грн 3% річних за період з 24.01.2018 по 28.11.2019.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Подані позивачем розрахунки 3 % річних на суму 6 591,06 грн та інфляційних - 15 053,04 грн , суд визнає вірними, а зазначені суму такими, що підлягають до стягнення з відповідача.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль"( 12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Микгород, 71, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Інтерпампс інжиніринг" ( 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд 1-3, оф. 203, ) - 118 978,00 грн боргу, 5 948,90 грн пені, 6 591,06 грн 3% річних, 15 053,04 грн інфляційних , 2 198,57 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.02.20

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам ( рек. з повід.)